Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

20 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, яким просить : скасувати арешт нерухомого майна, належного [PERSON] , накладений відповідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 48636579, видана 29 березня 2016 року, видавник: ВДВС Бориспільського МРУЮ; вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:- запис про обтяження за реєстраційним № 16542498, яким накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 48636579, виданий 29 березня 2016 року, видавник: ВДВС Бориспільського МРУЮ, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31532589 від 23 вересня 2016 року 10:10:32, [PERSON] , виконавчий комітет Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Київська обл., запис про обтяження за реєстраційним № 13944997 (спеціальний розділ), яким накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 48636579, виданий 29 березня 2016 року, видавник: ВДВС Бориспільського МРУЮ, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29021056 від 30 березня 2016 року 16:23:32, [PERSON] , Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, Київська обл.; стягнути з Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) сплачений судовий збір у розмірі 1816 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за № 359/6772/154-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 24 грудня 2014 року судом ухвалено рішення про задоволення позову, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 29528,51 дол. США, пеню в сумі 100000 грн. та 27\~509,85 грн. 3% річних, а також витрати на оплату судового збору у розмірі 3654 грн. 00 коп. На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, який пред`явлено для виконання до Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області, де відкрито виконавче провадження ВП № 48636579. В рамках виконання вказаного виконавчого провадження 29 березня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 29 червня 2017 року головним державним виконавцем Швед М.Р. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Однак, арешт з нерухомого майна боржника не знято. Враховуючи те, що виконавче провадження на даний час знищено, можливості зняти арешт з нерухомого майна у позасудовому порядку немає. Тому, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 22\~вересня2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. Ухвалою суду від 12 липня 2022 року у справі закрито підготовче судове провадження та призначено її до судового розгляду по суті. Позивач та його представник, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явилися, натомість представник позивача подав до суду заяву, якою просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Заяв чи клопотань, відзив чи пояснення на позовну заяву до суду не направили. Суд на підставі ст. 223, 247 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність вказаних сторін та без фіксації судового засідання технічними засобами. Відповідно ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 2\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів» визначено, що\~суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і\~законами України,\~а також\~міжнародними договорами,\~згода на\~обов`язковість яких\~надана Верховною\~Радою України.\~ Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України\~встановлено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.\~1\~ст.\~81,\~89\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За змістом ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Судом встановлено, що 24 грудня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області у цивільній справі № 359/6772/154-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято рішення, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 29528,51 дол. США, пеню в сумі 100000 грн. та 27\~509,85 грн. 3% річних, а також витрати на оплату судового збору у розмірі 3654 грн. 00 коп. На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, який пред`явлено до Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області, де відкрито виконавче провадження ВП № 48636579. 29 березня 2016 року, в рамках виконання виконавчого провадження ВП №48636579, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] за № 270430075 від 13 серпня 2021 року, 30 березня 2016 року зареєстровано обтяження за реєстраційним № 16542498, яким накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 48636579, виданий 29 березня 2016 року, видавник: ВДВС Бориспільського МРУЮ, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31532589 від 23 вересня 2016 року 10:10:32, [PERSON] , виконавчий комітет Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Київська обл., а також обтяження за реєстраційним № 13944997 (спеціальний розділ), яким накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 48636579, виданий 29 березня 2016 року, видавник: ВДВС Бориспільського МРУЮ, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29021056 від 30 березня 2016 року 16:23:32, [PERSON] , Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, Київська область. Судом встановлено, що 29 червня 2017 року головним державним виконавцем Швед М.Р. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2, 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Листом за № 51296 від 29 липня 2021 року відповідач повідомив про те, що згідно Автоматизованої\~системи виконавчих\~проваджень виконавчепровадження ВП\~48636579\~з виконання\~виконавчого листа\~№ 2/359/1973\~виданого 17\~липня 2015\~року Бориспільським\~міськрайонним судом\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ПАТ «Родовід\~Банк» боргу\~29528,51\~доларів США\~та 131163,85\~грн.\~завершено.\~У відповідності\~до п.\~2,7\~ст.\~37\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» 29\~червня 2017\~року винесено\~постанову про\~повернення виконавчого\~документа стягувачеві.У відповідності до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання завершених виконавчих проваджень, який становить 3 роки. Станом на 29 липня 2021 року виконавчий документ про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Родовід Банк» боргу 29528,51\~доларів США\~та 131163,85\~грн.\~повторно не\~надходив.Підстави для зняття арешту передбачені в статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», проте вони не підлягають застосуванню при завершеному виконавчому провадженні, а тому заявнику рекомендовано звернутися до суду. Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1. ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджає-ться своїм майном на власний розсуд. Відповідно ч. 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 1 Першого протоколу до\~Європейської конвенції з прав людини\~визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. На підставі наведеного суд приходить висновку, що на даний час виконавче провадження закінчено. Наявний арешт порушує права позивача, так як він не має можливості розпоряджатися майном. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно п. 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зняття арешту з майна органом державної виконавчої служби можливе в разі отримання державним виконавцем рішення суду про скасування заходів забезпечення позову, раніше застосованих судом у відношенні даного майна. Статтею ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, не упереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання. Згідно вказаного Закону України державний виконавець зобов`язаний використовувати наданні йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, він знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Тобто, законодавець пов`язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке накладено арешт. За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. У матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна, яке належать на праві власності [PERSON] . На час розгляду справи виконавчих проваджень щодо [PERSON] у відділі ДВС не перебувають, що вказує на незаконність перебування майна під арештом, однак унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Доказів протилеж-ного суду сторонами не надано. Відповідно Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухо-мого майна, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 1999 року за № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10 червня 1999 року за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчужен-ня та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладе-ного арешту на майно позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такого арешту та вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про обтяження, а відтак і про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно\~ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду з даним позовом [PERSON] сплатив 1816 грн. 00 коп. судового збору. Наведене підтверджується квитанцією № 94740 від 16 вересня 2021 року. Зважаючи на вказане, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1816 грн. 00 коп.

Outcome: approved