Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

До Деснянського районного суду міста Києва від представника [PERSON] - адвоката Лавріненка Ігоря Анатолійовича надійшла заява, в якій представник просить суд прийняти заяву та докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, поновивши строк на її подання, стягнути на користь позивача з відповідачів судові витрати на професійну правничу допомогу стосовно комплексного супроводу справи у суді першої інстанції у розмірі 84 235,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21.07.2022 визнано поважними причини пропуску процесуального строку та поновлено строк для подання доказів про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а вказану заяву призначено до розгляду на 27.07.2022. 27.07.2022 від відповідача-2 - Головного управління Держгеокадастру у м. Києві надійшли заперечення щодо задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в яких йдеться про те, що витрати на професійну правничу допомогу у цій справі є значно завищеними, оскільки у договорі міститься лише стандартний обсяг послуг, необхідний для вирішення справи та відсутній повний перелік (обсяг) робіт чи послуг, які б підтверджували об`єктивно завищену ціну за надані адвокатом послуги. У судовому засіданні 27.07.2022 за клопотанням представника відповідача оголошено перерву. 23.08.2022 на адресу суду від [PERSON] надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, яке мотивоване тим, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 754/2937/21 від 18 липня 2022 року та подані до неї докази не відображають складність справи, час, витрачений адвокатами на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, за якими суд має встановити обґрунтованість та співмірність виконання адвокатами позивача роботи відповідно до заявленої суми відшкодування в розмірі 84 235 грн., як того вимагає ч. 4 ст. 137 ЦПК України. За твердженням відповідача-1, аналіз ринкових цін щодо комплексного супроводу цивільної справи в суді першої інстанції за офіційними даними адвокатських об`єднань та адвокатів, які надають послуги в місті Києві, дозволив встановити ринковий ціновий діапазон гонорару адвоката за комплексний супровід ведення цивільної справи в суді першої інстанції від 5000 грн. до 30000 грн., а тому заявлені до відшкодування витрати в розмірі 84235 грн. не є неминучими, а їхній розмір - не є розумним та обґрунтованим. Відповідач вказує, що її офіційні доходи за останні шість місяців складають 53620,00 гривень з врахуванням сплачених податкових зобов`язань, а сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 754/2937/21 навіть за умови її розподілу між двома відповідачами створить надмірний фінансовий тягар для відповідача-1, який не є співмірним до наявного єдиного для [PERSON] джерела доходу для життя. У судове засідання 29.08.2022 сторони з`явились. Представник позивача підтримав вимоги заяви та просив суд їх задовольнити. Відповідач та її представник заперечували щодо задоволення заяви. Представник відповідача-2 також заперечувала щодо задоволення заяви. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив таке. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22 червня 2022 року позов [PERSON] до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про визнання права користування земельною ділянкою та скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі задоволено. В обґрунтування вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача зазначає, що на виконання п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить орієнтовно 86 116,00 грн. та зазначив, що у разі задоволення позовної заяви на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені останнім витрати на правничу допомогу адвоката, що складають грошову суму у гривні, розмір якої еквівалентний 3000 (трьом тисячам) доларів США. Крім того, відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивач у позовній заяві зробив заяву, що докази про понесенні ним витрати на правову допомогу будуть надані упродовж п`яти днів після ухвалення рішення суду першої інстанції; строк дії Договору про надання правової допомоги - до отримання клієнтом повного тексту судового рішення по суті спору суду першої інстанції; лише після отримання повного тексту судового рішення, стало можливими підписання Акта наданих послуг. Представник позивача на обґрунтування розміру понесених позивачем витрат надав суду: договір про надання правової допомоги № S02179 від 07 вересня 2020 року та протокол погодження гонорару, що є додатком № 2 до договору щодо розміру узгодженого гонорару: сума гонорару еквівалентна 3000 доларів США (трьом тисячам) 00 центів на день здійснення платежу за ведення справи клієнта у суді першої інстанції, акт наданих послуг №14 від 13 липня 2022 року, рахунок 2020/0346 (на суму 13 884,75 грн), платіжне доручення від 11 вересня 2020 року (на суму 13 885,00 грн), рахунок 2020/0398 (на суму 14225,00 грн), платіжне доручення від 14 жовтня 2020 року (на суму 14 225,00 грн), рахунок 2020/0522 (на суму 14 000,00 грн), платіжне доручення від 12 листопада 2020 року (на суму 14 080,00 грн), рахунок 2020/0536 (на суму 14 000,00 грн), платіжне доручення від 11 грудня 2020 року (на суму 14 000,00 грн), рахунок 2021/0009 (на суму 14 125,00 грн), платіжне доручення від 14 січня 2021 року (на суму 14 125,00 грн), рахунок 2021/0050 (на суму 13 920,00 грн), платіжне доручення від 10 лютого 2021 року (на суму 13 920,00 грн). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У постановах Верховного Суду від 3 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 3 березня 2021 року у справі № 640/18964/17 (провадження № 61-9690св20) звернуто увагу на те, що при обчисленні гонорару слід керуватися, зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зроблено висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зазначене також узгоджується з правовими висновками, наведеними в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 липня 2020 року у справі № 909/452/19, від 17 серпня 2020 року у справі № 925/1067/19, від 19 серпня 2020 року у справі № 910/6029/17, від 22 жовтня 2020 року у справі № 904/4387/19, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 2 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме надано: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Як зазначалося вище, представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат надано: договір про надання правової допомоги № SO2179 від 07 вересня 2020 року та протокол погодження гонорару, що є додатком № 2 до Договору, щодо розмiру узгодженого гонорару: сума гонорару еквівалентна 3000 доларів США (трьом тисячам) 00 центів на день здійснення платежу за ведення справи клієнта у суді першої інстанції, акт наданих послуг № 14 від 13 липня 2022 року, рахунок 2020/0346 від 11.09.2020 (на суму 13884,75 грн), платіжне доручення від 11 вересня 2020 року (на суму 13885,00 грн), рахунок 2020/0398 від 14.10.2020 (на суму 14 225,00 грн); платіжне доручення від 14 жовтня 2020 року (на суму 14 225,00 грн), рахунок 2020/0522 від 12.11.2020 (на суму 14000,00 грн), платіжне доручення від 12 листопада 2020 року (на суму 14080,00 грн), рахунок 2020/0536 від 11.12.2020 (на суму 14 000,00 грн), платіжне доручення від 11 грудня 2020 року (на суму 14 000,00 грн), рахунок 2021/0009 від 14.01.2022 (на суму 14125,00 грн), платіжне доручення від 14 січня 2021 року (на суму 14 125,00 грн), рахунок 2021/0050 від 10.02.2021 (на суму 13920,00 грн), платіжне доручення від 10 лютого 2021 року (на суму 13920,00 грн). Відповідно п. 1.2 договору про надання правової допомоги № SO2179 від 07 вересня 2020 року за цим договором Адвокатське об`єднання «Юридична фірма «Тотум» (далі - Юридична фірма) зобов`язується за дорученням Клієнта ( [PERSON] ) надати останньому правову допомогу щодо супроводу в інтересах Клієнта судової справи за позовом до [PERSON] про визнання права користування земельною ділянкою (частиною земельної ділянки) з кадастровим номером 8000000000:62:127:0085, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:127:0085 у Державному земельному кадастрі, усунення перешкод Клієнту у користуванні відповідною земельною ділянкою, а також із будь-якими іншими вимогами щодо захисту та порушених прав Клієнта щодо земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000: 62:127:0085 за адресою [ADDRESS] . Відповідно п. 1.2 договору про надання правової допомоги № SO2179 від 07 вересня 2020 року формою винагороди Юридичної фірми за надання правової допомоги Клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення визначаються та здійснюються відповідно до Протоколу погодження гонорару, що є Додатком № 2 до цього Договору та є його невід`ємною частиною, та відповідно до стандартних Правил надання правової допомоги (Додаток № 1). Протоколом погодження гонорару, що є додатком № 2 до Договору сторони визначили, що гонорар за Договором є фіксованим та складає суму грошових коштів у гривні відповідно до курсу продажу АТ КБ «ПРИВАТБАНК», встановленого для долара США. Сума гонорару буде еквівалентна 3000 доларів США (трьом тисячам) 00 центів на день здійснення платежу за ведення справи Клієнта у суді першої інстанції. Клієнт сплачує аванс у розмірі 50% від загальної суми гонорару, що складає грошову суму гривні, яка еквівалентна 1500 доларів США, упродовж трьох місяців дати підписання Договору про надання правової допомоги щомісячно рiвними частинами. Розмір кожного платежу становить грошову суму у гривні, що еквівалентна 500 дол. США. Клієнт здійснює оплату вказаних платежів на підставі виставлених рахунків упродовж трьох банківських днів з дня отримання рахунку. Залишок гонорару у розмірі 50% від загальної суми гонорару, Клієнт сплачує протягом трьох банківських днів з моменту отримання повного тексту судового рішення по суті спору суду першої інстанції. Клієнт оплачує гонорар за надання правової допомоги шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок Юридичної фірми. Згідно з Актом надання послуг № 14 від 13 липня 2022 року за Договором № SO2179 від 07 вересня 2020 року розмір наданої правової допомоги становить 84 235,00 грн, а компенсація судових зборів складає 1 900,00 грн. Водночас з платіжних доручень від 11.09.2020 (т. 2, а.с. 64), від 14.10.2020 (т. 2, а.с. 66), від 12.11.2020 (т. 2, а.с. 68), від 11.12.2020 (т. 2, а.с. 70), від 14.01.2021 (т. 2, а.с. 72), від 10.02.2021 (т. 2, а.с. 74) вбачається, що платником є АТ «Альфа-Банк». Відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), затвердженої постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 № 22 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за № 377/8976, яка була чинна на момент проведення оплати за вказаними платіжними дорученнями, платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача. Згідно з п. 1.13 Інструкції під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді. Ця Інструкція встановлює правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів: меморіального ордера (додаток 2); платіжного доручення (додаток 3); платіжної вимоги-доручення (додаток 4); платіжної вимоги (додаток 5); розрахункового чека (додатки 6 та 7); інкасового доручення (розпорядження) (додаток 8). При цьому, згідно з Додатком 9 до Інструкції у реквізиті розрахункового документа «Платник» «зазначається повне або скорочене (за наявності) найменування платника, яке міститься в: Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); Єдиному банку даних про платників податків - юридичних осіб (далі - Єдиний банк даних юридичних осіб); документі про акредитацію (реєстрацію, легалізацію) на території України, копії легалізованого або засвідченого шляхом проставлення апостиля витягу з торговельного, банківського або судового реєстру/реєстраційного посвідчення місцевого органу влади іноземної держави про реєстрацію юридичної особи-нерезидента/документа, що свідчить про реєстрацію юридичної особи-нерезидента відповідно до законодавства країни її місцезнаходження, засвідченої в установленому законодавством України порядку (далі - реєстраційний документ). Зазначається прізвище, ім`я, по батькові платника, що відповідає прізвищу, імені, по батькові платника, яке містить паспорт громадянина України (або інший документ, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаним на території України для укладення правочинів). У разі повернення платежів із бюджету зазначаються найменування (повне або скорочене) відповідної установи, на ім`я якої відкрито рахунки для зарахування надходжень до державного та/або місцевих бюджетів, найменування території та код бюджетної класифікації». З огляду на те, що в реквізиті «Платник» у платіжних дорученнях від 11.09.2020, 14.10.2020, 12.11.2020, 11.12.2020, 14.01.2021, 10.02.2021 зазначено АТ «Альфа-Банк», а не [PERSON] , суд приходить до висновку, що кошти були сплачені саме АТ «Альфа-Банк». Тому, підстав стверджувати про те, що [PERSON] поніс витрати на правову допомогу немає. Правового обґрунтування щодо обставин перерахування Акціонерним товариством «Альфа-Банк» коштів на рахунок Адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Тотум» замість [PERSON] представником позивача не наведено. Підтвердження, що такі перекази були здійснені з рахунку позивача та на виконання умов Договору про надання правової допомоги № SO2179 від 07 вересня 2020 року суду не надано, інших доказів, які б підтверджували дійсні витрати позивача на правову допомогу матеріали справи не містять. У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу є недоведеними, тому підстав для задоволення заяви представника [PERSON] - адвоката Лавріненка Ігоря Анатолійовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у даній справі немає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed