Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

08.07.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «Бюро Машинобудування» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, у якій просить стягнути моральну шкоду у розмірі 200 000 грн. Вказує, що з 16.12.2009 по 14.06.2010 працював на підприємстві відповідача у шкідливих умовах праці слюсарем черговим та з ремонту устаткування 5 розряду з правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1. 14.06.2010 звільнився за згодою сторін, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. 28.05.2010 йому встановлені професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), ЛН першого-другого ступеня; деф. артроз в поєднанні з періартрозом, колінних ( ПФ другого ст.) та ліктьових ( ПФ першого-другого ст.) суглобів, стійкий больовий синдром. Відповідно до Акту розслідування причини виникнення професійного захворювання від 16.04.2010, причиною виникнення професійних захворювань [PERSON] є робота протягом 27 років 10 місяців в умовах пилу, важкості праці, несприятливого мікроклімату. Відповідно довідки МСЕК від 28.05.2010р., йому первинно з 25.05.2010р. по 01.06.2011р. було встановлено 35 % втрати професійної працездатності, з яких 25% - ХОЗЛ, 10 % - деф. артроз. Довідкою МСЕК від 31.05.2011р., йому з 01.06.2011р. безстроково встановлено 35 % втрати професійної працездатності, з яких 25% - ХОЗЛ, 10 % - деф. артроз. У зв`язку з захворюванням змінилось його життя, погіршилась його якість, що завдає йому моральних страждань. Декілька разів на добу у нього утруднюється дихання, з`являється головний біль при підвищенні артеріального тиску. Такий стан не дає йому можливості спокійно спати вночі, займатися будь-якою фізичною роботою, адже будь-які фізичні навантаження викликають у нього задишку та кашель, він швидко втомлюється, не може довгий час ходити або стояти, постійно відчуває загальну втому, біль. Через отримане професійне захворювання та у зв`язку з погіршенням стану здоров`я не може виконувати майже ніякої роботи по господарству, не може без відпочинку підійматися додому по сходах, через що йому постійно доводиться прохати допомоги, іноді навіть у сторонніх людей. Це завдає йому нестерпних моральних страждань, оскільки він відчуває себе непотрібним не лише для суспільства, а й для рідних та близьких людей. Виходячи з тривалості роботи у відповідача та відсотку втрати професійної працездатності, просить стягнути з ПАТ «Бюро Машинобудування» моральну шкоду у розмірі 200 000 грн. Ухвалою суду від 19.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник відповідача ПАТ «Бюро Машинобудування» надав відзив на позовну заяву. Вказує, що [PERSON] працював не такий тривалий термін щоб отримати профзахворювання, а також не є правонаступником ПАТ "ПівнГЗК". Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних,\~допустимих і\~достовірних письмових\~доказів суд\~встановив,\~що [PERSON] \~в проміжок\~часу з\~16.12.2009\~по 14.06.2010\~працював у\~ПАТ «Бюро\~Машинобудування»слюсарем черговим та з ремонту устаткування 5 розряду з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 1. 14.06.2010 звільнився за згодою сторін, п. 1 ст. КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 7-9). Під час роботи у ПАТ «Бюро Машинобудування» у позивача виникли професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), ЛН першого-другого ступеня; деф. артроз в поєднанні з періартрозом, колінних ( ПФ другого ст.) та ліктьових ( ПФ першого-другого ст.) суглобів, стійкий больовий синдром, що підтверджується Актом від 16.04.2010 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (а.с. 12-13). Відповідно до\~п.\~п. 13, 16, 17, 18, 19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16.04.2010 року, умови та характер праці слюсаря чергового та з ремонту устаткування відносяться до 3 класу 3 ст. шкідливості дані санітарно-гігієнічної характеристики про умови праці [PERSON] підготовленої Тернівською районною СЕС від 10.03.2010р. №2/2-517. Професійне захворювання виникло за таких обставин: Працюючи з 16.12.2009 р. по теперішній час слюсарем черговим та з ремонту устаткування дільниці з ремонту та утримання механічного устаткування систем масло змащувального обладнання ЦВО № 2 ПП «Бюро Машинобудування», [PERSON] виконував роботи по утриманню й ремонту механічної частини технологічного устаткування ЦВО № 2 ВАТ «ПівнГЗК», які з причин недосконалості технологічного процесу та несистематичного використання комплексу пилоподавлення характеризувалися запиленістю повітря робочої зони, параметри якої, перевищували ГДК, а через недосконалість робочого місця та обмеженість робочого простору, не дозволяючого завжди застосовувати засоби малої механізації важкою фізичною працею. Працюючи раніше: з 04.01.1980 р. по 22.11.1999 р. слюсарем черговим та з ремонту устаткування цеху випалювання і огрудкування №3, з 22.11.1999р. по 16.12.2009р. слюсарем черговим та з ремонту устаткування цеху з виробництва обкотишів №2 ВАТ «ПівнГЗК» [PERSON] виконував роботи, які згідно з даними санітарно-гігієнічної характеристики про його умови праці, підготовленої Тернівською районною СЕС від 08.12.2009р. №2/2-3538, також характеризувалися впливом пилу на організм, концентрація якого перевищувала ГДК та важкою фізичною працею. Фактором, що підсилював дію основних факторів, був несприятливий мікроклімат в холодний період року. Причинами хронічних професійних захворювань позивача є робота протягом 27 років 10 місяців в умовах пилу, важкості праці, несприятливого мікроклімату: Рівень важкості праці: - маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну 36 кг. При нормі до 30 кг.; - робоча поза з нахилом корпусу до 30?/більше 30? - 48.4/26,8% при нормі 25%/- за зміну; нахил корпусу за зміну 286 при нормі до 100 кількості за зміну. Важкість праці відноситься до 3 класу 3 ступеню шкідливості. Запиленість повітря робочої зони пил з вмістом кремнію діоксиду від 2 до 10% - 5,6-23,2 мг/м3 при нормі 4,0 мг/м3. Показники мікроклімату: - температура повітря 4,2 при нормі 12-20 ?С; - відносна вологість 92% при нормі 75%. З метою\~ліквідації і\~запобігання професійним\~захворюванням пропонується:\~1.\~Директору ПП\~«Бюро Машинобудування»\~ [PERSON] .\~1.1.\~Розробити та\~узгодити з\~Тернівською районною\~СЕС заходи\~щодо зниження\~впливу важкості\~ручного труда\~та запиленості\~на робочих\~місцях слюсарів\~чергових та\~з ремонту\~устаткування.\~1.2.\~Вирішити питання\~раціонального працевлаштування\~ [PERSON] ,\~згідно висновку\~ЛКК.\~Особи,\~які порушили\~законодавство про\~охорону праці,\~гігієнічні регламенти\~та нормативи:\~керівництво ПівнГЗК\~з 1980\~по 1996\~рр.,\~ та\~роботодавець ВАТ\~«ПівнГЗК» у\~період з\~1996\~по 2009\~рр.,\~керівництво ПП\~«Бюро Машинобудування»\~за період\~роботи [PERSON] \~на цих\~підприємствах.\~Ст.\~153\~КЗпП України,\~ст.\~13\~ЗУ «Про\~охорону праці» (а.с. 12-13). Як випливає з довідки МСЕК від\~28.05.2010\~року [PERSON] ,\~первинно з\~25.05.2010р.\~до 01.06.2011р.\~було визначено\~35\~%\~втрата професійної\~працездатності,\~з яких:\~25%-\~ХОЗЛ.,\~10%\~-\~деф.\~арт. Останній потребує медикаментозного лікування ВЛП, обмеження праці по лінії ЛКК (а.с. 10). Згідно довідки\~МСЕК від\~31.05.2011\~року [PERSON] ,\~при повторному\~огляді з\~01.06.2011р.\~було безстроково\~визначено 35\~%\~втрата професійної\~працездатності,\~з яких:\~25%-\~ХОЗЛ.,\~10%\~-\~деф.\~арт. Останній потребує медикаментозного лікування ВЛП, обмеження праці по лінії ЛКК (а.с. 11). [PERSON] неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку з професійними захворюваннями, що підтверджується виписними епікризами, виписками (а.с. 14, 15, 16, 17, 18, 19-20). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Оцінка суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави, що передбачено ст.3 Конституції України. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, ч. 3 ст. 43 Конституції України. Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до ч. 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно норм ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання (а.с.12-13), встановлені хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами,\~що спричинили\~захворювання,\~є робота\~в умовах\~пилу,\~важкості праці,\~несприятливого мікроклімату\~на підприємстві\~відповідача та\~ПрАТ «ПівнГЗК», встановлена вина роботодавців в пошкодженні здоров`я позивача, згідно п.17-19 акту. Вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і завданою здоров`ю позивача шкодою. Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що позивач 4\~місяціпрацював на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, характер і тяжкість отриманих позивачем професійних захворювань, що порушують його нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати ним професійної працездатності 35 %, тривалість розладу його здоров`я, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивачки 7\~000грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач, завищеною. Суд не\~може взяти\~до уваги\~доводи представника\~відповідача що\~ТОВ «ПРОМГІДРОТЕХБУД»\~не є правонаступником ПАТ "ПівнГЗК", оскільки це не стосується позову. Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Згідно до\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позов\~має майновий\~характер -\~ то\~з Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ПРОМГІДРОТЕХБУД»\~слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 992,40грн. згідно до приписів Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial