Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 17.06.2022 в порядку ст.56 ЦПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» керівник Коростенської окружної прокуратури Андрій Мамкута звернувся до Малинського районного суду Житомирської області в інтересах Малинської міської ради до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Комунальне некомерційне підприємство «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради, про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Підставою позову є те, що 10 березня 2021 близько 02 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку [ADDRESS] , [PERSON] умисно заподіяв [PERSON] легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. За вказаним фактом 12.04.2021 на підставі заяви потерпілого розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12021065510000031 за ч. 2 ст. 125 КК України та по завершенню досудового розслідування з обвинувальним актом направлено на розгляд до Малинського районного суду. Ухвалою Малинського районного суду від 28.05.2021 на підставі ст. 46 КК України за примиренням між потерпілим та обвинуваченим [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, кримінальне провадження закрито. У зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради від 05.11.2021 №1876, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні 3 ліжко-дні у березні 2021 року. Вартість перебування на лікуванні разом з лабораторними дослідженнями становить 5331, 51 грн. В ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження відповідачем добровільно не відшкодовано Малинській міській раді витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. У зв`язку з цим прокурор звернуся до суду в інтересах міської ради з метою їх захисту, враховуючи наявність порушень економічних інтересів держави внаслідок витрачання закладом охорони здоров`я, який фінансується з місцевого бюджету, коштів на лікування потерпілого, та просить стягнути 5331,51 грн з відповідача. Процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2022 головуючим суддею визначено Хомич В.М. Ухвалою від 20.06.2022 справу прийнято до провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 14 годину 08.07.2022, яке відкладалось на 28.07.2022 та 18.08.2022 через неявку відповідача. Прокурор у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Представники Малинської міської ради та Малинської міської лікарні у судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Малинська міська рада підтримує заявлені позовні вимоги. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомлення про поважність причин неявки, за відсутності заперечень позивача, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до ст. 247\~ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини. Судом встановлено, що [PERSON] обвинувачувався у тому, що він 10.03.2021 приблизно о 02 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку [ADDRESS] , умисно заподіяв [PERSON] легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Згідно з висновками експерта № 67 та 83, у [PERSON] , 1961 р.н., малися тілесні ушкодження у вигляді синців та спадин голови, тулуба, кінцівок, струсу головного мозку, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеня важкості з короткочасним розладом здоров`я ( а.с. 35-40). Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 28.05.2021\~у справі №283/1319/21 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі ст. 46 КК України, кримінальне провадження закрито (а.с. 8-9). Відповідно до листа КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради №1876 від 05.11.2021 [PERSON] , 1961 р.н., перебував на стаціонарному лікуванні у березні 2021 року 3 ліжко-дні, загальна вартість лікування склала 5331,51 грн. (1 ліжко-день становить 1777,17 грн) (а.с. 11). Згідно з розрахунком вартості 1 ліжко-дня за березень 2021 року по КНП «Малинська міська лікарня», затвердженого директором КНП Копиловою А.В., у вказану вартість включені наступні видатки: -заробітна плата 3197,6 грн; -нарахування на заробітну плату 655,5 грн; -медикаменти 2811,1 грн; -харчування 46,8 грн; -накладні витрати\~32%\~-\~1023,2\~грн (а.с. 12). Відповідно до Статуту КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради, затвердженого рішенням 78-ї сесії Малинської міської ради 7-го скликання від 16.08.2019 №104, КНП «Малинська міська лікарня» є багатопрофільним лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає вторинну (спеціалізовану) медичну допомогу (амбулаторну, стаціонарну) будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та Статутом. Підприємство створене відповідно до рішення 78-ої сесії Малинської міської ради 7-го скликання від 06.08.2019 №104. Майно підприємства є власністю територіальної громади м. Малина в особі Малинської міської ради Житомирської області. Підприємство засновано на комунальній власності територіальної громади м. Малина. Засновником та власником Підприємства є Малинська міська рада. Основною метою діяльності Підприємства є медичне обслуговування населення, надання медичної допомоги та послуг медичного обслуговування в амбулаторних та стаціонарних умовах (а.с.23-34). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Між сторонами виник спір щодо стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Статтею 56\~ЦПК\~України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У відповідності до ч.1 ст.\~1206\~Цивільного\~кодексу\~України (ЦК України) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово, внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,та судових витрат»\~питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Згідно з п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з п. 3 Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст.ст.12,13 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку, що прокурором доведено належними та допустимими доказами факт витрат, понесених медичним закладом на стаціонарне лікування у КНП «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради в березні 2021 року потерпілого [PERSON] від кримінального правопорушення, вчиненого [PERSON] , відтак є причинний зв`язок між злочинними діями винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні, а тому понесені медичним закладом витрати на лікування потерпілого підлягають стягненню із відповідача. Розмір витрат на лікування [PERSON] у березні 2021 року становив 5331,51 грн. Відповідач жодного доказу на спростування заявлених вимог та доданих до позову доказів не надав. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат. Оскільки, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved