Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

Позивач \~звернувся до\~суду із\~зазначеним позовом\~та просить суд \~скасувати арешт нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , який накладено на підставі Постанови слідчого Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Деменчук Д.А., б\\н від 05.05.2010 р. та припинити обтяження (арешт нерухомого майна) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, накладене на підставі Постанови слідчого Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Деменчук Д.А., б\\н, від 05.05.2010 р. на квартиру за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування\~вимог посилається\~на те,\~що Постановою\~слідчого Приморського\~РВ ОМУ\~ГУМВС України\~в Одеській\~області Деменчук\~Д.А.,\~ б\\н,\~ від\~05.05.2010\~р.\~накладено заборону\~відчуження на\~квартиру за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Обтяження на\~квартиру було\~накладено як\~на нерухоме\~майно його\~попереднього власника\~-\~ [PERSON] . Проте,\~зазначена квартира\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~була реалізована\~з публічних\~електронних торгів\~через систему\~електронних торгів\~ДП «СЕТАМ»\~в порядку\~встановленому ст.\~61\~ЗУ «Про\~виконавче провадження»\~на підставі\~Акту державного\~виконавця Другого\~Суворовського відділу\~Державної виконавчої\~служби у\~м.\~Одеса Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~А.В.\~Анісімовою та\~затвердженого начальником\~Другого Суворівського\~відділу Державної\~виконавчої служби\~у м.\~Одеса Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~С.О.\~Васильєвою 22.11.2021\~р. Переможцем торгів\~став позивач\~ [PERSON] .\~Вказана квартира\~належала раніше\~ \~ [PERSON] . На підставі\~Акту державного\~виконавця від\~22.11.2021\~р.,\~приватним нотаріусом\~Одеського міського\~нотаріального округу\~Фроловою Р.В.\~було видано\~Свідоцтво про\~право власності\~на квартиру\~від 25.11.2021\~р.\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Власником є\~ [PERSON] .\~ Під час\~проведення реєстраційних\~дій 25.11.2021\~р.\~новому власнику\~квартири стало\~відомо про\~наявність обтяження,\~ арешту,\~який був\~накладений на\~підставі Постанови\~слідчого Приморського\~РВ ОМУ\~ГУМВС України\~в Одеській\~області Деменчук\~Д.А.,\~ б\\н,\~ від\~05.05.2010\~р. Після звернення\~позивача до\~Відділу поліції\~№2\~Одеського районного\~управління поліції\~№1\~(колишній\~Приморський РВ\~ОМУ ГУМВС\~України в\~Одеській області)\~йому було\~повідомлено,\~що кримінальне\~провадження в\~рамках якого\~накладено арешт\~на нерухоме\~майно \~закрито. Позивач звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального провадження, проте ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 27 січня 2022 рок по справі №522/1626/22, в задоволенні клопотання відмовлено у зв`язку з тим, що якщо арешт накладений на майно особи, щодо якої за КПК України 1960 року була порушена кримінальна справа, але надалі постанову про порушення кримінальної справи за тим же процесуальним законом суд скасував, не вирішивши питання про зняття зазначеного арешту, спір про звільнення цього майна з-під арешту слід розглядати за правилами цивільного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі N 766/21865/17). На підставі викладеного, позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 44-45). Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с 52,53,54,55), причини неявки не повідомляли, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Рішення ухвалено за відсутності учасників справи. Так судом встановлено, що на підставі Акту державного виконавця від 22.11.2021 р., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. було видано [PERSON] свідоцтво про право власності на квартиру від 25.11.2021 р. за адресою: [ADDRESS] . (а.с.11). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на квартиру [ADDRESS] накладено арешт на підставі Постанови слідчого Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Деменчук Д.А., б\\н від 05.05.2010 р. Особа, права якої обтяжуються [PERSON] (а.с.12-14). \~ \~Згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі\~статтею 41 Конституції України, \~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~статті 321 Цивільного кодексу України). Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.\~\~ Відповідно до\~статті 126 КПК України (в редакції 1960 року), чинного на час накладення арешту на майно позивачів, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт підлягав скасуванню органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. Правова природа арешту майна не змінилася і з прийняттям нині чинного\~КПК України, норми якого більш докладно регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування цього заходу забезпечення кримінального провадження. Зокрема, згідно зі\~статтею 170 КПК України\~завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття після припинення кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, у виниклих правовідносинах кримінальний процесуальний закон не передбачає. Під час розгляду справи, суд керується тим, що арешт на майно позивачів було накладено під час дії\~КПК України, в редакції 1960 року, за процедурою, встановленою цим нормативно-правовим актом. Відповідно до пункту дев`ятого\~розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України\~арешт\~майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Дана норма узгоджується з вимогами частини першої\~статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього\~Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. З огляду на зазначене, на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту майна позивача, поширюються норми\~КПК України 1960 року. Проте положеннями цього\~Кодексу\~передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі. Шляхів виправлення помилки, допущеної слідчим, прокурором або судом у зв`язку з неприйняттям обов`язкового рішення про скасування арешту майна, після оголошення вироку або закриття по кримінальній справи\~КПК України 1960 року\~не встановлював. Кримінальна справа, в межах якої на майно позивача накладено арешт, закрита. Крім того, особа, права якої обтяжуються накладеним арештом [PERSON] є колишнім власником вищевказаної квартири. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. При таких обставинах, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та зняття арешту з квартири [ADDRESS] , що на праві власності належить [PERSON] .

Outcome: approved