Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.10.2015 року за № 4-1587, позивачу на праві приватної власності належить 4/25 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на це нерухоме майно зареєстровано державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвої Н.П. за реєстровим №4-1589 від 15.10.2015 р. 10.10.2009 року у належній позивачу на праві приватної власності частину будинку за життя попереднього власника було зареєстровано [PERSON] , [INFO] . В 2012 році на грунті побутової сварки відповідач забрала свої речі, залишила будинок, та поїхала у невідомому напрямку, її місце перебування, на теперішній час місце її перебування позивачу невідомо. З січня 2012 року по час подання позовної заяви, [PERSON] , хоча і зареєстрована, але не проживає в будинку позивача. Ця обставина підтверджується довідкою №3 від 16.02.2022 р. голови квартального комітету №10 [PERSON] . Ніякого майна відповідача в будинку не залишилось, вона не оплачує комунальні послуги за будинок, та не несе ніяких витрат на утримання майна. Тому просила визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Представник позивача адвокат Безугла А.В., яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, Відповідач [PERSON] , яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причину неявки суду не повідомила. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними,суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено наступне. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.10.2015 року, зареєстровано в реєстрі за № 4-1587 посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори 4/25 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці площею 1000 кв.м., що належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на домоволодіння, виданого Запорізьким міським відділом комунального господарства виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів 20.06.1991 року, зареєстрованого Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 20.06.1991 року в книзі 76, номер запису 11869. Згідно довідки № 3 від 16.02.2022 року квартального комітету №10 за адресою [ADDRESS] зареєстровані, але не проживають [PERSON] , 1989 року народження та [PERSON] , 1987 року народження. Як вбачається зі змісту ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Оскільки відповідач не проживає у зазначеній квартирі, зазначене є підставою для задоволення позову. Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання. Питання про розподіл судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved