Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Брорисович, в якому просить визнати виконавчий напис №82953, вчинений 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 67 951 грн. 05 коп. таким, що не підлягає виконанню. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 18.01.2022 року із телефонного повідомлення банку «Приват» позивачу стало відомо, що накладено арешт на його грошові кошти, які знаходяться на рахунку банку «Приватбанк», згідно постанови по виконавче провадження №68155327 від 14.01.2022 року, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б.. На запит позивача, виконавчою службою 22.01.2022 року були надані копії, які стали підставою для відкриття виконавчого провадження, а саме: копія постанови про відкриття виконавчого провадження №68155327 від 14.01.2022 року; копія виконавчого напису вчиненного приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 12.06.2021 року, зареєстровано в реєстрі за №82953 про стягнення грошових коштів у розмірі 67 951 грн. 05 коп. на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Відповіді на запит позивача до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. щодо одержання копій матеріалів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису не отримано. По даним реєстру приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за численні порушення при видачі виконавчих приписів не працює з 01.07.2021 року, свідоцтво не діє. По облікам, місце роботи приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. зареєстровано по різним адресам, в тому числі і за поштовим адресом відповідача - ТОВ «Вердикт- Капітал». Відповіді на запит від ТОВ «Вердикт Капітал» щодо спірного розрахунку заборгованості та законності відступленого права за кредитним договором позивач також не отримав. Позивач зазначає, що виконавчий напис №82953, вчинений 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна не підлягає виконанню, оскільки відсутній засвідчений належним чином кредитний договір 418/10055ЕCLKA24T21 від 14.09.2016 року, який був укладений між позивачем та ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 01.09.2017 року, правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 20180730 від 30.07.2017 року, правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 23-12/20 від 23.12.2020 року; відсутній договір відступлення прав вимоги за кредитним договором 23-12/20 від 23.12.2020 року укладений з ТОВ «Вердикт Капітал» та інші договори на відступлення прав, які вказані в виконавчому написі; порушені строки предявлення претензій та нарахування процентів по кредиту; термін кредитного договору закінчився у 2019 році. Крім того, позивач зазначає, що кредит він виплатив в повному обсязі ще в 2017 році, повідомлень про нарахування заборгованості йому ніхто не наддав. При вчинені виконавчого напису нотаріус не отримав від банку та позивача первинні документи, щодо видачі кредиту, розміру заборгованості по кредиту та нарахувань після закінчення терміну дії договору. У нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, а також суми процентів і заборгованості по комісіями, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обасті від 04.02.2022 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові та просив задовольнити. Представник ТОВ «Вердикт Капітал» у підготовче судове засідання не зявився, повідомлявся, шляхом направлення судових повісток, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило. Треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. у підготовче судове засідання не зявились, повідомлялись, шляхом направлення судових повісток, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.1, 2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, відзив, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування 18.01.2022 року із телефонного повідомлення «Приватбанк» позивачу стало відомо, що на його грошові кошти, які знаходяться на рахунку банку «Приватбанк», накладено арешт згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. про відкриття виконавчого провадження №68155327 від 14.01.2022 року. На запит позивача, виконавчою службою 22.01.2022 року були надані копії, які стали підставою для відкриття виконавчого провадження, а саме: копія постанови про відкриття виконавчого провадження №68155327 від 14.01.2022 року; копія виконавчого напису №82953 вчиненного 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення грошових коштів у розмірі 67 951 грн. 05 коп. на користь ТОВ «Вердикт Капітал» згідно кредитного договору 418/10055ЕCLKA24T21 від 14.09.2016 року, який був укладений між позивачем [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 01.09.2017 року, правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 20180730 від 30.07.2017 року, правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 23-12/20 від 23.12.2020 року. Відповіді на запит до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. щодо одержання копій матеріалів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису позивач він не отримав. По даним реєстру приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за численні порушення при видачі виконавчих приписів не працює з 01.07.2021 року та свідоцтво не діє. По облікам, місце роботи приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. зареєстровано по різним адресам, в тому числі і за поштовим адресом відповідача - ТОВ «Вердикт Капітал». Відповіді на запит від ТОВ «Вердикт Капітал» щодо спірного розрахунку заборгованості та законності відступленого права за кредитним договором позивач також не отримав. Позивач вважає, що виконавчий напис №82953, вчинений 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не підлягає виконанню, оскільки відсутній засвідчений належним чином кредитний договір 418/10055ЕCLKA24T21 від 14.09.2016 року; відсутній договір відступлення прав вимоги за кредитним договором 23-12/20 від 23.12.2020 року укладений з ТОВ «Вердикт Капітал» та інші договори на відступлення прав, які вказані в виконавчому написі; порушені строки предявлення претензій та нарахування процентів по кредиту; термін кредитного договору закінчився у 2019 році. При вчинені виконавчого напису нотаріус не отримав від банку та позивача первинні документи, щодо видачі кредиту, розміру заборгованості по кредиту та нарахувань після закінчення терміну дії договору. У нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, а також суми процентів і заборгованості по комісіями, зазначені у виконавчому написі, є безспірними, в звязку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за№ 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні зчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Розрахунок боргу, здійснений банком щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах, річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. При цьому, ст.50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. У п.10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необгрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувана, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №207/1587/16, постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №308/11193/16-ц та постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №201/11696/16-ц. З тексту оспорюваного виконавчого напису №23529 від 23.12.2021 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. З вищевказаного вбачається, що Перелік документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року станом на час вчинення виконавчого напису №23529 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Золотих Олександром Олександровичем стосувався лише нотаріально посвідчених договорів та не міг застосовуватись до кредитних договорів. Висновки за результатами розгляду справи За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд зазначає, що згідно квитанції №52 від 02.02.2022 року за звернення до суду з зазначеним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., а відтак, враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп..

Outcome: approved