Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про те, що 29 січня 2001 року йому було видано державний акт серії ЧР 15-03-783 на право приватної власності на землю на підставі рішення виконавчого комітету Бабанської селищної ради народних депутатів. При видачі вказаного державного акту було допущено помилку у написанні його по батькові, а саме замість правильного [PERSON] , невірно було вказано [PERSON] . На початку лютого 2022 року маючи намір зареєструвати право на належну йому земельну ділянку, він звернувся до державного реєстратора [PERSON] , який йому відмовив у державній реєстрації права власності на належну йому земельну ділянку, у зв`язку із розбіжностями його ім`я по батькові в паспорті та державному акті. На цей час склалася така ситуація, згідно якої він не може зареєструвати право власності на належну йому земельну ділянку, у зв`язку із розбіжностями у написанні його імені по батькові у правовстановлюючих документах та у державному акті. Також реєстратор йому роз`яснив, що для вирішення цієї проблеми йому необхідно звернутися до суду. Встановлення факту належності вказаного державного акту йому необхідно для того, щоб він мав можливість зареєструвати право власності і ЄРРП на належну йому земельну ділянку, тобто від цього факту залежать його майнові права, тому він вимушений звернутися до суду з вказаною заявою. Просить суд встановити факт, що державний акт серії ЧР 15-03-783 на право приватної власності на землю виданий 29.01.2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Бабанської селищної ради народних депутатів № 16-12 від 12.10.2000 року. Земельна ділянка розташована на території Бабанської селищної ради Уманського району, площею 3,1129 га та передана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дійсно належить йому, [PERSON] , рнокпп [NUMBER] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, вимоги заяви визнають та не заперечують проти її задоволення. Суд, врахувавши процесуальну позицію сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Саморухи Володимира Олександровича, виконавчого комітету Бабанської селищної ради Уманського району Черкаської області від 07 лютого 2022 року № 63297382, [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на земельну ділянку, кадастровий номер 7124355300:03:002:0032, за суб`єктом: [PERSON] , податковий номер/серія, номер паспорта/ [NUMBER] , оскільки при розгляді документів, наданих останнім для вчиненні цієї дії, наявні розбіжності у написанні його по батькові, а саме державний акт на право приватної власності на землю видано на ім`я [PERSON] , а із заявою про державну реєстрацію права власності звернувся [PERSON] . Вірним по батькові заявника українською мовою є « [PERSON] », що підтверджується копією паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 14 січня 1997 року Уманським РВ УМВС України в Черкаській області. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 20.12.2021 року за № НВ-0712408682021, земельна ділянка із кадастровим номером 7124355300:03:002:0032, розташована на території Бабанської селищної ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, перебуває у приватній власності, площею 3,1129, належить [PERSON] на підставі рішення органу місцевого самоврядування Бабанської селищної ради від 12.10.2000 16-12, про що видано державний акт від 29.01.2001 ЧР 15-03-783. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 15-03-783, виданого 29 січня 2001 року, власником земельної ділянки площею 3,1129 га, розташованої на території Бабанської селищної ради Уманського району переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення виконавчого комітету Бабанської селищної ради № 16-12 від 12.10.2000 року, є [PERSON] . Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 783. Згідно повідомлення державного кадастрового реєстратору відділу 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, при обробці звернення [PERSON] про видачу даних з ДЗК на підставі технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), була проведена державна реєстрація земельної ділянки площею 3,1129 га, яка розташована за адресою: Черкаська область, Уманський район, Бабанська селищна рада та присвоєно кадастровий номер 7124355300:03:002:0032. Відомості Державного земельного кадастру відповідають відомостям в державному акті. Кадастровий номер 7124355300:02:109 згідно державного акту змінено на кадастровий номер 7124355300:03:002:0032. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Бабанської селищної ради 19.05.2022 року за № 55, при видачі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 15-03-783 від 29 січня 2001 року на ім`я « [PERSON] », було невірно зазначено ім`я по батькові власника земельної ділянки « [PERSON] ». У зв`язку зі змінами у законодавстві видати новий державний акт із зазначеним вірно ім`ям по батькові власника земельної ділянки наразі неможливо, а тому спір може бути вирішений в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до вимог ч. 3 ст. ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Факт, про вставлення якого просить заявник, має юридичне значення для охорони його прав, свобод та інтересів, оскільки надає правові підстави для реалізації права власності на земельну ділянку, виділену йому рішенням виконавчого комітету Бабанської селищної ради народних депутатів, але при видачі на підставі цього рішення державного акту було допущено помилку. Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 та ч.2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд вважає, що при оформленні Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЧР 15-03-783, виданого 29.01.2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Бабанської селищної ради народних депутатів № 16-12 від 12.10.2000 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 783, була допущена помилка, а саме: по-батькові [PERSON] вказано як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Тобто заявнику в позасудовому порядку неможливо встановити факт належності правовстановлюючого документу, оскільки виправити помилку, допущену у написанні його по-батькові в Державному акті про право приватної власності на земельну ділянку не має можливості. За таких обставин з урахуванням зазначених положень закону, встановлені судом обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами в їх сукупності, вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved