Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

01.07.2022 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 липня 2009 року. Від спільного подружнього життя народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року сторони проживають окремо, не ведуть спільний побут та бюджет. Вказує, що підставою для розірвання шлюбу є різні погляди на життя та сім`ю, внаслідок чого між сторонами виникають конфлікти. За час, який сторони проживають окремо, відповідач не вчинив жодних дій щодо примирення та збереження сім`ї, а тому просить суд розірвати шлюб, судові витрати залишити за нею. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 04.07.2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін. Розгляд справи призначено на 25.07.2022 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 25.07.2022 року судове засідання відкладено на 02.09.2022 року та повторно повідомлено сторони про судове засідання, а відповідача, у т. ч., через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Сторони повідомлені про день, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку ( ас 26, 27, 28). Відзив на позовну заяву відповідач у встановлений ухвалою суду строк не подав, але в телефонному режимі повідомив суд, що « розводу не дам» ( ас 29). До суду не надходили клопотання від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням ( викликом) сторін, а тому, відповідно до частини 5\~статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд установив таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 липня 2009 року Любченською сільською радою Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 03 ( ас 6). Після одруження позивачу присвоєно прізвище\~« [PERSON] ». Від спільного подружнього життя у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] ( ас 7, 8), які проживають з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту частини 3 та частини 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 10 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~від\~21.12.2007\~року\~№\~11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя та сім`ю, внаслідок чого між ними виникають конфлікти. Сторони протягом року подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Наведене свідчить про формальний характер шлюбу сторін. Заперечення відповідача щодо розірвання шлюбу мотивоване тим, що його батьки допомагають позивачу в утриманні дітей. За таких обставин суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до\~частини 1 статті 55 Сімейного кодексу України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімейним законодавством визначено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Відповідно до\~статті 111 Сімейного кодексу України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Під заходами щодо примирення розуміється строк для примирення подружжя. Водночас у такій процедурі не передбачено залучення третьої особи ані медіатора, ані посередника. Основну участь у примиренні в даному випадку бере саме подружжя. Основна ціль примирення подружжя - збереження сімейних відносин і повернення необхідного балансу для нормального функціонування сім`ї. Примирення використовується як запобіжна процедура на стадії зародження спору у подружжя та з метою уникнення розірвання шлюбу. Право на охорону сім`ї закріплено в основному законі держави Конституції України. Відповідно до\~статті 48 Конституції України\~кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї.\~ Статті 51 Конституції України\~наголошує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, які мають рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя зазначається, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком. У пункті 10 Постанови сказано, що судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Суд буде вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства і примирення подружжя допоможе зберегти сім`ю. У випадку виявлення обставин або фактів, під час підготовки справи до розгляду або під час попереднього засідання, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Враховуючи вищенаведене, а також те, як відповідач охарактеризував позивача у своєму телефонному повідомленні, вживши відносно неї образливі слова, і сама по собі матеріальна допомога батьків відповідача своїм онукам дітям сторін, не є підставами для надання сторонам строку для примирення і для відмови у задоволенні позову. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, та з врахуванням вимог статтей 24, 55, 56 СК України, суд доходить висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, оскільки суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до вимог частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Пунктом 2 частини 3\~статті 115 СК України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак враховуючи заяву позивача, суд доходить висновку, що судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved