Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на спадкове майно, яким є квартира [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що після смерті її чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина на вказану квартиру, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ЖКК ДКО «Київміськбудматеріали» від 16.04.1997 року. Позивач як єдиний законний спадкоємець прийняла спадщину та звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак приватний нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на майно у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності [PERSON] на квартиру. У зв`язку з відсутністю іншого способу оформити право власності на спадкове майно позивач звернулась до суду з позовом та просить його задовольнити. Ухвалою судді від 24.09.2021 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді від 02.11.2021 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просив ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за його відсутності. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи проводити за відсутністю позивачки та її представника, позов задовольнити та ухвалити відповідне рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, надіслала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутністю. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 413, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серії [NUMBER] від 21.11.2020. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ЖКК ДКО «Київміськбудматеріали» від 16.04.1997 року, розпорядження № 26. Померлий [PERSON] був чоловіком позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.03.2009, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. 02.07.2021 позивачка подала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Шестопал О.П. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шестопал О.П. від 02.07.2021 позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує право власності [PERSON] на вказану квартиру. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Судом встановлено, що позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на майно. Таким чином, позивач позбавлена можливості у позасудовому порядку оформити право власності на спадкове майно та реалізувати в повній мірі свої права як власника. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст. ст. 335, 376, 392 цього Кодексу. Крім того, як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,

Outcome: approved