Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

12.01.2022 до Радехівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 26.06.2004 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівської області, актовий запис №25. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] [INFO] . Спільне сімейне життя не склалося, у сім`ї втрачено почуття любові, наявні кардинальні розбіжності на життєві погляди, що спричиняє постійні конфлікти та непорозуміння. Всі спроби щодо налагодження сімейного життя виявилися марними. Позивачка вважає, що шлюб фактично припинений. Причиною розірвання шлюбу є те, що в сім`ї стали частими непорозуміння через зловживання відповідачем алкоголем, також весь тягар по виховання та з приводу забезпечення спільної дитини всім необхідним, лежить на позивачу. Шлюб фактично припинений, сім`я розпалася, спільне проживання з відповідачем та примирення між ними неможливе, і не має будь-якого змісту перебувати в зареєстрованому шлюбі. Просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 26.06.2004 Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану Районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №25 між [PERSON] та [PERSON] . Стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] судовий збір. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12.01.2022 справу номер 451/44/22 розподілено судді Патинок О.П. Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 21.01.2022 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, дану справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному порядку з викликом сторін. 09.03.2022 ухвалою Радехівського районного суду Львівської області сторонам надано строк на примирення терміном - 5 (п`ять) місяців. 10.08.2022 ухвалою суду відновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 15.08.2022 09 год. 00 хв. В судовому засідання позивач наполягла на розірванні шлюбу, оскільки строк на примирення результатів не дав; підтримала позовну заяву та дала аналогічні пояснення тим, які викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що розлучатися не хоче, проте, якщо позивачка наполягає на розірванні шлюбу він з таким погоджується. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, заслухавши учасників провадження суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 26.06.2004 у Радехівському відділі реєстрації актів цивільного стану РУЮ Львівської області, актовий запис №25, згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 26.06.2004 (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.03.2006 [PERSON] народилася [INFO] , батьками її є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі (а.с.5). Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач у зв`язку із позицією позивача позовні вимоги визнає, сторони проживають за однією адресою, однак подружніх стосунків не підтримують. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, враховуючи дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася, спільного подружнього життя не ведуть, спільного господарства також, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, однак позивачка просила не стягувати з відповідача судовий збір, понесений нею при подачі позову.

Outcome: approved