Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у березні 2021 року звернувся [PERSON] з позовом до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, про відшкодування шкоди та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ним та КП «Дніпроводоканал» ДМР існують договірні відносини у сфері житлово-комунальних послуг, на підставі договору від 26.06.2015 року. Відповідно до умов вказаного договору позивач, як замовник послуг, має право оплачувати їх через банківські установи, так і шляхом внесення готівкових коштів в касу підприємства відповідача. Проте з огляду на те, що всі розрахунки між підприємством та населенням проводяться через відділення банків, позивач позбавлений можливості оплатити комунальні послуги готівкою, оскільки КП «Дніпроводоканал» ДМР не приймає готівкові кошти в якості оплати послуг, що є, на думку позивача, порушенням договору від 26.06.2015 року. У зв`язку із викладеним позивач вважає, що йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, переживаннях та порушення звичайного укладу його життя. Посилаючись на таке, позивач просить суд стягнути з КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на свою користь моральну шкоду, заподіяну неправомірною бездіяльністю у розмірі визначеному судом на свій розсуд відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України з урахуванням вимог розумності та справедливості; визнати у [PERSON] право на оплату готівкою послуг КП «Дніпроводоканал» і оплату їх безпосередньо особисто КП «Дніпроводоканал» через касу КП «Дніпроводоканал»; зобов`язати КП «Дніпроводоканал» повідомити [PERSON] інформацію про те, в якому місці розташована каса, в якій він може сплатити за послуги та в які дні та часи вона працює. Відповідачем подано до канцелярії суду 21.12.2021 року відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній не визнає позовні вимоги та вважає їх необґрунтованими. Посилається на те, що позивач раніше вже звертався до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з аналогічними позовними вимогами, які були залишені без задоволення. КП «Дніпроводоканал» застосовується щомісячна система оплати послуг з водопостачання та водовідведення виключно у безготівковій формі оплати. Прийом платежів готівкою через каси підприємства від населення відповідач не проводить. Всі розрахунки проводяться через відділення банків. Водночас відповідач пропонує своїм клієнтам можливість внесення готівкових коштів на поточний рахунок підприємства у відділеннях банків України. Також працює оплата за допомогою систем електронних переказів та за допомогою терміналів банків. Отже, [PERSON] має змогу оплатити послуги у будь-який зручний спосіб, в тому числі шляхом внесення готівки у банк. Відкриття кас на підприємстві економічно не обґрунтовано і не доцільно. При цьому прийняття оплати готівкою саме на підприємстві - є правом, а не обов`язком суб`єкта господарювання, тому відповідач обрав саме такий порядок прийняття платежів. Стосовно стягнення моральної шкоди вказує, що [PERSON] не надав жодних доказів в підтвердження заподіяння йому моральної шкоди, не надав обґрунтованого її розрахунку, тому такі вимоги є безпідставними. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] повністю. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 17.03.2021 позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 28.05.2021 провадження у справі №932/2081/21 зупинено до вирішення питання про відвід головуючого судді. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2021 заяву [PERSON] про відвід судді Кондрашова І.А. залишено без задоволення. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 08.06.2021 позовну заяву [PERSON] повернуто заявнику. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.09.2021 ухвалу від 08.06.2021 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 21.10.2021 прийнято позовну заяву [PERSON] , відкрито провадження та вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 26.06.2015 між КП «Дніпроводоканал» ДМР та [PERSON] укладено договір №1 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення відповідно до п.16 якого послуги оплачуються готівкою або в безготівковій формі на вибір споживача. Відповідно до відповіді наданої начальником Управління «Водозбут» Дробчак О.В. на заяву [PERSON] від 22.09.2020, прийом платежів готівкою через каси підприємства від населення - споживачів за надані послуги не проводить. Всі розрахунки між підприємством та населенням проводяться через відділення банків. Оплата послуг здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства у будь-який зручний для споживача спосіб. Так, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року №630 та розроблених на виконання приписів ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Постановою правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року за №148, затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (далі - Положення). Відповідно до пункту 5 Положення, суб`єкти господарювання здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Пунктом 10 вказаного Положення визначено, що розрахунки суб`єктів господарювання та фізичних осіб у разі їх здійснення готівкою без відкриття поточного рахунку шляхом унесення готівки до банків або небанківських установ для подальшого її переказу на рахунки інших суб`єктів господарювання або фізичних осіб для платників коштів є готівковими, а для отримувачів коштів безготівковими. Отже, з огляду на обставини справи та виходячи з приписів матеріального права, вбачається відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання права на оплату готівкою послуг КП «Дніпроводоканал» і оплату їх безпосередньо особисто КП «Дніпроводоканал» через касу КП «Дніпроводоканал» оскільки, по перше - здійснення оплати за отримані послуги через банківські установи готівкою є механізмом, визначеним п.10 вищезазначеного Положення на реалізацію п.16 договору щодо оплати отриманих послуг саме готівкою, яка перераховується на рахунок надавача послуг де спосіб оплати платника є готівковий, а для отримувача - безготівковий, що не передбачає обов`язкової наявності каси саме КП «Дніпроводоканал». Таким чином, з огляду на обставини справи та виходячи з приписів матеріального права, судом убачається відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання права на оплату готівкою послуг КП «Дніпроводоканал» і оплату їх безпосередньо особисто КП «Дніпроводоканал» через касу КП «Дніпроводоканал». Так, здійснення оплати за отримані послуги через банківські установи готівкою є механізмом, визначеним п. 10 вищезазначеного Положення на реалізацію п. 16 договору щодо оплати отриманих послуг саме готівкою, яка перераховується на рахунок надавача послуг, де спосіб оплати платника є готівковий, а для отримувача - безготівковий, що не передбачає обов`язкової наявності каси саме на КП «Дніпроводоканал». Отже, суд вважає, що у розумінні вищевказаної Постанови Правління НБУ, внесення коштів готівкою в банківській установі на поточний рахунок підприємства, прирівнюється до проведення розрахунків готівкою, що свідчить про те, що відповідачем дотримана така вимога готівкових платежів, тому відсутнє порушення прав та інтересів позивача. При цьому суд акцентує увагу, що наявність каси саме на підприємстві не є обов`язковою, як і не є обов`язком підприємства організовувати приймання готівкових коштів саме за місцем розташування підприємства. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання [PERSON] права на оплату готівкою послуг КП «Дніпроводоканал» і оплату їх безпосередньо особисто КП «Дніпроводоканал» через касу КП «Дніпроводоканал» та зобов`язання КП «Дніпроводоканал» повідомити [PERSON] інформацію про те, в якому місці розташована каса, в якій він може сплатити за послуги та в які дні та часи вона працює, є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Стосовно вимог про стягнення моральної шкоди, суд виходить з такого. Так, відповідно до частин 1-3 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктами 4, 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд вказує, що позивачем не зазначено, в чому полягає моральна шкода, тобто якими протиправними діями відповідача її заподіяно, не доведено наявність причинного зв`язку між шкодою та наслідками, вини відповідача у її заподіянні. Позивачем не надано суду обґрунтованого розрахунку моральної шкоди та не зазначено, з яких міркувань він виходив, коли заявляв вимоги про стягнення моральної шкоди. Також суд зазначає, що позивач взагалі не визначив розмір моральної шкоди, яку прохає стягнути, а переклав цей обов`язок на суд, що суперечить загальним засадам цивільного судочинства, зокрема, принципам змагальності і диспозитивності. З урахування вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди, такими, що не підлягають задоволенню. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] повністю. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed