Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», яке діє в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та Внесках, а також інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних. В обґрунтування позову вказує, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 374 від 30.11.2012 року (переоформленої рішенням від 29.12.2016 року № 2444), забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в буд. [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Оскільки в будинку [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. п. 40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії, споживач оплачує послуги пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища. Лічильник обліку гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS] відсутній, тому згідно з п. 21 вказаних вище правил у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Відповідач [PERSON] , являється власником вказаної вище квартири, а також згідно інформації управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради № 23065-01-10 від 18.10.2021 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі: [PERSON] , з 09.01.2008 року по теперішній час, [PERSON] з 03.12.2014 року по теперішній час, та [PERSON] , з 03.12.2014 року по теперішній час. Також, зазначає, що договір з відповідачами про надання житлово-комунальних послуг не укладався, однак, його відсутність не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів) від оплати послуг у повному обсязі. Відповідачі, починаючи з квітня 2014 року вчасно та у повному обсязі не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення, а також не здійснювали сплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води згідно зі ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019 року, внаслідок чого у них утворилась заборгованість в розмірі 50 680 грн. 74 грн. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачам нараховані 3% річних від простроченої суми боргу 4 801 грн. 60 коп. та інфляційна складова боргу, яка становить 16 011 грн. 58 коп. А тому, просить суд стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення та внескам в розмірі 50 680 грн. 74 коп., а також 3% річних в сумі 4 801 грн. 60 коп. та інфляційну складову боргу в сумі 16 011 грн. 58 коп., що разом складає 71 493 грн. 92 коп., а також судовий збір в розмірі 2 270 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.12.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.01.2022 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, позовні вимоги ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», задоволені, стягнуто солідарно із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованість за послуги з централізованого опалення та внесках станом на 01.10.2021 року, в сумі 71 493 грн. 92 коп., а також судовий збір в сумі 2 270 грн. в рівних частках, тобто по 756 грн. 67 коп. з кожного. 11.02.2022 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.01.2022 року. 21.04.2022 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву відповідачів [PERSON] та [PERSON] про скасування заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.01.2022 року задоволено: заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.01.2022 року по цивільній справі №711/8155/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію скасоване та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. 25.07.2022 року відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до суду була подана заява про застосування строків позовної давності. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованість за послуги з централізованого опалення та внескам в розмірі 50 680 грн. 74 коп., а також 3% річних в сумі 4 801 грн. 60 коп. та інфляційну складову боргу в сумі 16 011 грн. 58 коп., що разом складає 71 493 грн. 92 коп., а також судовий збір в розмірі 2 270 грн. Представник відповідачів: [PERSON] та [PERSON] адвокат Євтушенко М.П. в судовому засіданні зазначив, що відповідач [PERSON] , який є одноосібним власником квартири [ADDRESS] , за якою рахується борг за спожиту теплову енергію перед позивачем, визнає позовні вимоги частково, а саме з урахуванням трирічного строку позовної давності. Що ж стосується відповідачів [PERSON] та [PERSON] , то вони за вказаною вище адресою дійсно зареєстровані, але там не проживають, тому позовні вимоги вони не визнають. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились та не повідомили про причини своєї неявки, хоча про дату, час та місце слухання справи їх було повідомлено в установленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача за довіреністю - [PERSON] , представника відповідачів: [PERSON] та [PERSON] адвоката Євтушенка М.П., та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» встановлено,\~що житлово-комунальні\~послуги -\~це результат\~господарської діяльності,\~спрямованої на\~забезпечення умов\~проживання та/або\~перебування осіб\~у житлових\~і нежитлових\~приміщеннях,\~будинках і\~спорудах,\~комплексах будинків\~і споруд\~відповідно до\~нормативів,\~норм,\~стандартів,\~порядків і\~правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст. ст. 67-68, 162 ЖК України, наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. В судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії і рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000 року та № 1480 від 31.10.2007 року забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 281481001 від 27.10.2021 року, з 04.12.2003 року одноосібним власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] , на підставі договору довічного утримання від 07.10.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Фіщук В.Я. Крім того, відповідно до відомостей відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 10.01.2022 року, що надійшли на адресу суду 11.01.2022 року, відповідач [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 09.01.2008 року по теперішній час (а.с. 47). Таким чином, на відповідача [PERSON] , як на власника майна, покладений обов`язок по його утриманню та оплаті житлово-комунальних послуг, в тому числі, і послуг з централізованого опалення, які надавались до квартири [ADDRESS] позивачем ВП «Черкаська ТЕЦ» Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно». Також, з матеріалів справи вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , крім відповідача [PERSON] , зареєстровані і відповідачі: [PERSON] , [INFO] з 03.12.2014 року по теперішній час та [PERSON] , [INFO] з 03.12.2014 року по теперішній час. Вказане стверджується відомостями відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 10.01.2022 року, що надійшли на адресу суду 11.01.2022 року (а.с. 116, 117). Відповідно до статті 11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства згідно зі статтею 14 ЦК України. За визначеннями, які зазначені у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Такі послуги надаються споживачу - фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно з частиною 2, статті 6\~Закону України «Про житлово-комунальні\~послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. У відповідності до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ч. 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну\~відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Як свідчить тлумачення статті 526\~ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно з частиною 2 п. 5 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає, визначений ч. 2 п. 5 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За таких підстав, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та\~ [PERSON] мають нести солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, в тому числі і оплати послуг з централізованого опалення та внесках, нарівні із власником квартири, в якій вони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , - [PERSON] . З листа-розрахунку о/р [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] вбачається, що за період з квітня 2014 року по 01.10.2021 року відповідачі мають заборгованість перед ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надані їм послуги з централізованого опалення, а також по внесках за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії згідно зі ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019 року, в загальній сумі 50\~680 грн. 74 коп. (по опаленню 50\~454 грн. 36 коп., по внесках 226 грн. 38 коп.), оскільки оплата послуг за вказаний період ними проводилась лише тричі на загальну суму 5\~459 грн. 36 коп. Також,\~в судовому\~засіданні встановлено,\~що договір\~про надання\~житлово-комунальних\~послуг між\~сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідачів на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) від оплати цих послуг. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.03.2018 року у справі № 401/710/15-ц. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а ст. 68 ЖК передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які вносяться щомісячно в строки встановлені КМ України. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відтак, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] практично не оплачувалися надані їм послуги з централізованого опалення та внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, в результаті чого станом на 01.09.2021 року у них утворилась заборгованість за отримані послуги в сумі 50 680 грн. 74 коп., що підтверджується листом-розрахунком по о/р № 31113012, тому вказана заборгованість мала б підлягати до стягнення із відповідачів на користь позивача в солідарному порядку. Разом з тим, суд враховує і наступне. Позивач при зверненні до суду просив стягнути з відповідачів вказану вище заборгованість з в сумі 50 680 грн. 74 коп. за період з квітня 2014 року по 01.10.2021 року. Відповідачами у справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 25.07.2022 року до суду була подана заява про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 257 ЦК України\~встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Початок перебігу позовної давності визначається\~статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки в\~судовому засіданні\~встановлено що\~плату за\~надані відповідачам\~послуги з\~централізованого опалення\~вони мали\~здійснювати щомісячно\~за виставленими\~їм позивачем\~рахунками,\~то право\~позивача на\~отримання такої\~плати вважається\~порушеним з\~моменту недотримання\~відповідачами строку\~погашення кожного\~чергового (щомісячного)\~платежу,\~а тому\~й початок\~перебігу позовної\~давності за\~кожний черговий\~платіж по\~оплаті послуг\~з централізованого\~опалення починається\~з моменту\~порушення строку\~його погашення. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачами кожного чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. З даним позовом позивач звернувся до суду 13.12.2021 року. З розрахунку заборгованості по о/р № [NUMBER] (адреса: [ADDRESS] ) вбачається, що відповідачами вносилася оплата за надані їм послуги централізованого опалення за період з квітня 2014 року по 01.10.2021 року лише тричі: у жовтня 2016 року в сумі 500 грн. у січні 2019 року в сумі 2\~669 грн. 02 коп. та у квітні 2019 року в розмірі 2\~290 грн. 34 коп., тобто відповідачами за вказаний період борг частково сплачувався. При цьому, у квітні 2019 року за централізоване опалення відповідачами було сплачено 2\~290 грн. 34 коп. при нарахуванні до оплати 540 грн. 29 коп., а в січні 2019 року було сплачено 2 669 грн. 02 коп. при нарахуванні до оплати 2 285 грн. 59 коп., тому відповідними сплатами строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення переривався. Враховуючи, що остання проплата, яка переривала строк позовної давності була здійснена відповідача в січні 2019 року, тому відповідно з цього часу необхідно рахувати трирічний строк позовної давності, а відтак і заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення підлягає до стягнення за період з січня 2016 року по 01.09.2021 року (в межах трирічного строку позовної давності від останнього платежу, який переривав строк позовної давності з січня 2019 року), а саме в загальній сумі 45 770 грн. 85 коп. Заборгованість по сплаті внесків у відповідачів виникла починаючи з березня 2020 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності, тому до вказаної заборгованості наслідки пропуску строку позовної давності застосуванню не підлягають, а виникла заборгованість по сплаті внесків в загальній сумі 226 грн. 38 коп. підлягає до солідарного стягнення із відповідачів на користь позивача. Таким чином всього до солідарного стягнення із відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення та внесках станом на 01.10.2021 року в загальній сумі 45\~997\~грн.\~23\~коп., з яких заборгованість за послуги з централізованого опалення з січня 2016 року по 01.09.2021 року в загальній сумі 45 770 грн. 85 коп., заборгованість по сплаті внесків в загальній сумі 226 грн. 38 коп. Крім того, суд приходить до висновку і про часткове задоволення позовних вимог позивача і в частині стягнення з відповідачів інфляційних та 3% річних, виходячи із наступного. В силу ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки суд до основного зобов`язання застосував вимоги ст. 267 ЦК України (наслідки спливу строку позовної давності), відповідно вказані вимоги підлягають до застосування і до нарахування інфляційних та трьох процентів річних від простроченої суми. При цьому, суд враховує, що інфляційні втрати та 3% річних мали сплачуватися також щомісячно від простроченої суми, але не сплачувалися оскільки таких вимог до відповідачів не пред`являв позивач, і з даним позовом він звернувся до суду 13.12.2021 року, тому, відповідно до стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підлягають інфляційні та три проценти річних за період з 13.12.2019 року по 01.09.2021 року (день подачі позову до суду), тобто в межах трирічного строку позовної давності, в загальній сумі 3\~473 грн. 28 коп. Таким чином, з урахуванням викладеного вище та із застосуванням строку позовної давності, всього до стягнення з відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ на користь позивача підлягає заборгованість в загальній сумі 49 470 грн. 51 коп., з яких: заборгованість за послуги з централізованого опалення 45\~997 грн. 23 коп., інфляційні втрати та 3% річних в загальній сумі 3 473 грн. 28 коп. Щодо стягнення із відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ на користь позивача судових витрат, а саме судового збору в розмірі 2 270 грн., то суд зазначає наступне. В силу ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2270 грн., що стверджується платіжним дорученням № 479 від 24.11.2021 року. При цьому, позовні вимоги пред`явлені позивачем на суму 71\~493 грн. 92 коп. Оскільки даний позов задоволений частково, а саме на суму 49 470 грн. 51 коп., тому відповідно судовий збір, який підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача, складає 1\~570 грн. 74 коп. (пропорційно до задоволених позовних вимог) і він підлягає до стягнення із відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~в рівних\~частках,\~тобто по\~523\~грн.\~58\~коп.\~з кожного.\~ На підставі викладеного вище та

Outcome: partial