Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом 28.01.2022 року. В позовних вимогах позивач просить суд змінити розмір аліментів, визначеного рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 12.09.2016 р. та стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку ( доходу) але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття; Стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] додаткові витрати на довготривале лікування доньки [PERSON] у розмірі 3551 грн. щомісячно і до досягненню дитиною повноліття; Стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] Ѕ частину понесених витрат на стаціонарне лікування та лабараторні дослідження доньки [PERSON] у розмірі 26 302 грн. та Ѕ частину витрат понесених позивачем у зв`язку з придбанням обов`язкових ліків для постійного прийому в зв`язку з захворюванням неповнолітньої доньки [PERSON] за 2021 р. в розмірі 23130 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача 1500 грн. витрат понесених на правничу допомогу. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 12 вересня 2016 р. було зменшино розмір аліментів, визначених рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 11 червня 2010 року, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] , щомісячно в розмірі 800 грн., починаючи з 21.07.2016 року і до досягнення донькою повноліття. Але вказаних коштів не вистачає на утримання їх спільної доньки, відповідач фактично самоусунувся від виховання, спілкування та матеріального забезпечення доньки [PERSON] , не несе витрат пов`язаних з лікування доньки [PERSON] . Їх спільна донька [PERSON] [INFO] хворіє на бронхіальну астму ІІ ступеню з переважанням алергічного компоненту, перситуюча контрольована сімбікортом, в зв`язку з чим збільшуються витрати на її лікування, так -як щомісячно їй потрібні постійно медичні препарати, заняття з плавання щоб дитина могла вести нормальний стиль життя . В зв`язку з чим позивач несе додаткові витрати щодо утримання своє доньки [PERSON] , що викликані постійними медичними обстеженнями, купуванням ліків та оплатою гуртків, що підтримують нормальний фізичний стан їх доньки. З відповідачем позивач не досягла згоди щодо участі відповідача у додаткових витратах на утримання доньки [PERSON] , що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду. Ухвалою суду від 1.02.2022 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін . В судовому засіданні позивач та її представник наполягали на задоволені позову з обставин викладених в позовній заяві, зазначаючи, що задоволення позову буде відповідати саме інтересам неповнолітньої доньки [PERSON] , а дії відповідача спрямовані фактично на самоусунення від виконання своїх батьківських обов`язків щодо матеріального забезпечення своєї доньки. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, а саме відповідач погодився сплачувати на користь позивача 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що стосується додаткових витрат то відповідач вважає, що вказані вимоги не знайшли свого підтвердження, хоче не оспорював того факту , що у дитини виявлено захворювання у виді бронхіальної астми. Але за твердженням відповідача та його представника позивач не може нести додаткові витрати в зв`язку з тим, що у відповідача на утримані ще є малолітня дитина, а також те, що на даний час у відповідача фактично відсутні доходи від його підприємницької діяльності. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позову виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11.06.2010 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь відповідачки на утримання доньки - [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 12.09.2016 р. було зменшено розмір аліментів, визначених рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 11 червня 2010 року, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] , щомісячно в розмірі 800 грн., починаючи з 21.07.2016 року і до досягнення донькою повноліття. Підставою для зменшення розміру аліментів було те, що відповідач 28.04.2012 року одружився вдруге, від шлюбу [INFO] народилася донька [PERSON] , дужина відповідача не працює. Проте, судом встановлено, що у відповідача виникала заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] та й на даний час продовжує сплачувати аліменти по 800 грн. щомісячно та будь - яких додаткових витрат по утриманню своєї старшої доньки не несе. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач є працездатною особою, має щомісячний дохід. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України, та вважає, що позовні вимоги про зміну способу, шляхом зміни способу їх стягнення підлягають частковому задоволенню, а саме суд визначає розмір аліментів у розмірі 1/5 частини, заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як було встановлено в судовому засіданні, що позивач несе додаткові витрати на утримання доньки [PERSON] викликані виявленим у неї захворюванням та в підтвердження позивач надала квитанції щодо купівлі ліків, проведення медичного обстеження. Відповідно до наданих чеків та квитанцій позивачем було витрачено на додаткові витрати викликані лікуванням доньки [PERSON] сума в розмірі 14 169 грн. 20 коп. В зв`язку з чим суд вважає за доцільне стягнути з відповідача 50 % від вказаної суми пов`язаних з додатковими витратами. Інші позовні вимоги не знайшли свого правового обґрунтування в ході розгляду даної справи. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі та роз`ясненням, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3. З врахуванням обставин справи, майнового стану сторін, перебування не їх утриманні інших осіб, доказів наданих сторонами, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та вважа за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 992, 40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial