Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У 2021 році [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Валієва В.В. (далі третя особа), в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 7/100 часток нерухомості за адресою [ADDRESS] , які залишились після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено її до розгляду у загальному позовному провадженні. Відзиву на позов від відповідача до суду не надійшло. 11 лютого 2022 року від приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Валієвої В.В. до суду надійшла копія спадкової справи №17/2016 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 серпня 2022 року закрито підготовче судове провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 31 серпня 2022 року сторони та третя особа не з`явилися, з невідомих суду причин. Від позивача [PERSON] надійшла заява, у якій вона просить суд провести розгляд справи без її участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17 жовтня 1969 року, яка наявна в матеріалах справи, її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . 30 вересня 1989 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] », на підтвердження чого до матеріалів позову додано копію свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . З матеріалів справи слідує, що батькам позивачки на праві власності належало 7/100 часток домоволодіння за адресою [ADDRESS] , кожному на підставі рішення нарсуда Центрального району від 30.07.1984 року. 3 26.01.1990 року місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою [ADDRESS] [PERSON] (батько позивачки) [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 07 лютого 2020 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після його смерті приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Валієвою В.В. заведено спадкову справу № 17/2016, копія якої наявна у матеріалах справи. Як слідує із матеріалів спадкової справи, про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] звернулися його дружина [PERSON] та зазначила, що спадщина складається із частки квартири [ADDRESS] . Це майно померлий заповів на її ім`я. Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Валієвою В.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частини в праві спільної власності квартири [ADDRESS] . 01 червня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Валієвої В.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Валієвої В.В. від 24 червня 2021 року № 115/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Валієвої В.В. від 24 червня 2021 року № 115/02-31 приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Валієва В.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 7/100 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , з огляду на ненадання спадкоємцем документа, який би підтверджував право спадкодавця на це майна. Відповідно до частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 Цивільного кодексу України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 Цивільного кодексу України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України). Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини (частина п`ята статті 1269 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом (частина перша статті 1274 Цивільного кодексу України). Із викладеного вище слідує, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] який був батьком позивачки та чоловіком відповідачки, та який помер [INFO] . [PERSON] звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини, яка складається із Ѕ частини квартири по [ADDRESS] та їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Будь-яких даних про те, що [PERSON] зверталася до нотаріуса про прийняття спадщини, яка складається з 7/100 частин у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] у матеріалах спадкової справи відсутні. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03 серпня 2021 року вбачається, що [PERSON] має право власності на 7/100 в будинку [ADDRESS] . Відповідно до інформації виданої КП ММБТІ від 19 березня 2020 року на домоволодіння по [ADDRESS] частка померлого [PERSON] у цьому домоволодінні складала 7/100, згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 липня 1984 року. Під час розгляду справи судом досліджено оригінал рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 липня 1984 року у справі № 1665, яким розірвано шлюб, зареєстрований 05 липня 1978 року відділом РАГСУ Миколаєва між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 208 та вирішено питання про розподіл витрат. Цим же рішенням за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на 7/100 частини домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] за кожним. Наведеними доказами підтверджується, що [PERSON] на праві власності мав 7/100 частин домоволодіння в будинку [ADDRESS] . Відповідно до частини першої статті 1278 Цивільного кодексу України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Як вбачається з матеріалів справи, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом у вигляді 7/100 часток домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Будь-яких даних про те, що [PERSON] зверталася до нотаріуса про прийняття спадщини, яка складається з 7/100 частин у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] у матеріалах спадкової справи відсутні. Натомість вона звернулася за отриманням спадщини за заповітом, яка складається з частини квартири по [ADDRESS] . Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність його задоволення. За [PERSON] слід визнати право власності у порядку спадкування за законом на 7/100 часток домоволодіння за адресою [ADDRESS] , які залишились після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved