Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16.08.2019 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб в Новокодацькому районному у м. Дніпрі відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №291. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем остаточно припинені у березні 2022 року і з цього часу їх сім`я фактично розпалась, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, через різні погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим втратили почуття любові і поваги. Просила шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 12.07.2022 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] \~\~у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Новокодацьким районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінні юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 291 від 16.08.2019 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved