Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Окуневич М.В., звернулася в суд з позовом до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання недійсним сертифіката на право на земельну частку (пай) та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обгрунтування позову зазначено, що у зв`язку із смертю батька позивачки [PERSON] , який помер [INFO] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на земельну частку (пай), розміром 71,4 умовних кадастрових гектари, яка знаходиться на території Рогатинської міської ради Івано-Франківської області. Спадкоємцем померлого, крім позивачки по справі, була також дружина [PERSON] - [PERSON] , яка помера [INFO] . Таким чином [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом та прийняла спадщину після смерті батька. У видачі свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом їй було відмовлено,у зв`язку з тим, що документ, який посвідчує право [PERSON] на земельну частку (пай), виданий з порушенням вимог цивільного законодавства. Відповідачі відзиву на позов не подали. Ухвалою судді від 14 березня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою від 09 травня 2022 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] . Ухвалою від 11 липня 2022 рокузакрито підготовче провадження у справі, витребувано з Рогатинської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Від представника позивача адвоката Окуневича М.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Рогатинська міська рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнає повністю. [PERSON] у судове засідання не прибула і не повідомила про причини своєї неявки, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії актового запису про смерть № 8, складеного 18 березня 1999 року відділом реєстрації громадянського стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, [PERSON] помер [INFO] . У зв`язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно заповіту, посвідченого Корецькою О.І., секретарем виконавчого комітету Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 01 лютого 1990 року за реєстровим номером 4, [PERSON] все належне йому майно заповів [PERSON] . Згідно довідок, виданих виконкомом Княгиницької сільської ради від 27 липня 2000 р., 10 серпня 2007 р., Княгиницького старостинського округу виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано-Франківської області № 246 від 22 грудня 2021 р та № 26 від 17 лютого 2022 р., останнім постійним місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] разом з ним проживала дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] , посвідчений у Княгиницькій сільській раді не змінений і не скасований. Заповіт від імені [PERSON] від 01 лютого 1990 року скасовано за її заявою від 02 серпня 2000 р. З копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 298866, який виданий Рогатинською районною державною адміністрацією 01 серпня 2000 року, вбачається, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 71,4 умовних кадастрових гектари у землі, яка перебувала у колективній власності спілки селян "Галичина" в с. Княгиничі Рогатинського району Івано-Франківської області. Відповідно до довідки відділу № 1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 934/238-22 від 23 лютого 2022 року нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 01 січня 2022 року становить 32911,45 грн. З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] , яка прийняла спадщину за заповітом, [PERSON] , дружина спадкодавця, яка прийняла спадщину за законом на обов`язкову частку у спадковому майні. Спадкоємиця за законом - дочка [PERSON] спадщину не прийняла. З постанови державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Андрейків Т.В. від 06 жовтня 2021 року вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] на яку спадкодавець склав заповіт, дружина [PERSON] - за законом на обов`язкову частку. Вказаною постановою позивачу по справі відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що документ, який посвідчує право на земельну частку (пай), виданий та зареєстрований Рогатинською районною державною адміністрацією після смерті спадкодавця, а згідно п.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 535 ЦК УРСР неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті ( ст. 529. ЦК УРСР). Встановлено, що до числа спадкоємців за законом першої черги майна спадкодавця [PERSON] належать його діти [PERSON] та [PERSON] , дружина [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , на час смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] була непрацездатною особою та мала право на обов`язкову частку в спадщині, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON] 21 липня 2017 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом на обов`язкову частку. Таким чином у випадку спадкування за законом, кожному із спадкоємців належало б по 1/3 частині земельної частки (паю). З врахуванням положень ст. 535 ЦК УРСР обов`язкова частка [PERSON] , як непрацездатної дружини спадкодавця [PERSON] , становить ( 1/3 х 2/3 = 2/9) 2/9 частин земельної частки (паю). Вимогами ст. 89 ЦПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на землю гарантується відповідно до ст.14 Конституції України. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, даних у п.п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 № 899-IV право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ч.2 ст. 2 вищезазначеного закону, одним з документів, що посвідчує право на земельну частку (пай), є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціального визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач прийняла спадщину, але не може реалізувати своє право на оформлення спадкових прав в позасудовому порядку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial