Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між відповідачем та AT «Ощадбанк» 17 жовтня 2016 року укладено договір у формі заяви про приєднання № 623368/171016 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Крім того, 17 лютого 2017 року відповідачем було підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), згідно якої на його картковий рахунок було встановлено кредитний ліміт у розмірі 40000 грн. зі сплатою 30 % річних. Позивачем свої зобов`язання за договором було виконано, шляхом надання відповідачу кредиту у встановленому договорі розміру. Проте відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача суму кредитної заборгованості у розмірі 40769 грн. 68 коп., з якої: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 39994 грн. 32 коп.; комісія за послуги банку - 14,00 грн.; розмір 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 761 грн. 36 коп., а також витрати по сплаті судового збору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2021 року головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. 05 березня 2021 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва прийнято до провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між [PERSON] та AT «Ощадбанк» 17 жовтня 2016 року укладено договір у формі заяви про приєднання № 623368/171016 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На виконання умов договору ( п.п. 3.4.1, 3.4.2) банком було відкрито клієнту поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку, та надано картку типу Mastercard Debit Standard та ПІН - конверт до неї. У подальшому, 17 лютого 2017 року за зверненням відповідача між AT «Ощадбанк» та останнім було укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії, згідно якої на його картковий рахунок було встановлено кредитний ліміт у розмірі 40000 грн. Відповідно до умов п. 3.1 вищевказаної заяви підтверджується, що підписанням цієї заяви клієнт погодився на одержання (збільшення) кредиту та погодився з умовами користування кредитом відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій заяві. Відповідно до блоку 3 «Умови кредитування» п.п..1, 2, 3, 4 банком було збільшено та встановлено відновлювальну кредитну лінію в сумі 40000 грн. на картковий рахунок із строком кредитування 12 місяців з можливим подовженням на той самий строк, із процентною ставкою 30 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом грейс - періоду. Відповідно до п. 3.1. заяви про приєднання визначено, що шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) клієнт беззастережно приєднується до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена інтернет - сторінці банку www.oschadbank.ua та укладено з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Згідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У зв`язку з невиконанням відповідачем вимог договору, станом на 05 лютого 2021 року утворилась заборгованість, яка становить 40769 грн. 68 коп., з якої: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 39994 грн. 32 коп.; комісія за послуги банку - 14 грн.; розмір 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 761 грн. 36 коп. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зважаючи на приписи п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Приписами ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Отже, на момент розгляду справи відповідач не сплатив пред`явлену у позові суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов`язань, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 40769 грн. 68 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову даної категорії позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 3194538704 від 19 лютого 2021 року. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. підлягають стягненню з відповідача на корить позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved