Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , 12.07.2021 року звернулася до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] та просила змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , за наказом Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24 грудня 2020 року, справа № 505/3284/20, на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , з ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на 5000,00 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини. Підставою тому зазначала те, що вони з відповідачем є батьками малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] . Так, 24.12.2020 Котовським міськрайонним судом Одеської області було винесено судовий наказ, яким стягнуто з боржника [PERSON] , на користь стягувача [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 30 листопада 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Проте, на даний час відповідач за наказом сплачував аліменти на утримання дитини в розмірі близько 500,00 грн. через відсутність офіційного місця роботи, така сума є меншою ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка працює медсестрою, та на самостійно утримує двох дітей. Розміру аліментів в даному розмірі позивачці не вистачає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про судове засідання був повідомлений належним чином, проте судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «Адресат відсутній за вказаною адресою». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, виклик відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, судом встановлено таке. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини, [PERSON] , зо підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 08 вересня 2015 року (актовий запис № 480). Судовий наказом Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24 грудня 2020 року по справі № 505/3284/20 з боржника [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , стягнуто аліменти на користь стягувача [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 30 листопада 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку: Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Частиною 2\~статті 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»\~передбачено прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років, який становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень, а на 2022 рік\~передбачено прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Отже, суд вважає, що спосіб присудження аліментів у твердій грошовій сумі, розмір яких встановлено наказом Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2020 року, за волевиявленням позивача (стягувача) аліментів може бути змінений на частку від доходу (заробітку) платника аліментів (відповідача). Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тому з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на вищевикладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Згідно п. 23 постанови пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України\~з відповідача має бути стягнутий на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial