Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

В заявленому позові позивач просить стягнути з відповідачів шкоду, заподіяну незаконною порубкою дерев у розмірі 48402 грн 30 коп. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2022 року [PERSON] та [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України. Як встановлено у вироку суду, останні за попередньою змовою групою осіб вчинили незаконну порубку дерев у лісах, а також перевезення та зберігання незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду інтересам держави. Так, 19.09.2020 року, близько 13 год 30 хв, [PERSON] перебуваючи за місцем свого проживання у [ADDRESS] , вирішив вчинити самовільну рубку дерев у лісовому масиві неподалік вказаного населеного пункту, з метою їх подальшого використання у якості дров для опалення свого помешкання та помешкання [PERSON] . [PERSON] реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на самовільну рубку дерев, при відсутності спеціального дозволу на використання лісових ресурсів (лісорубного квитка), діючи умисно, за попередньою змовою з [PERSON] , з метою особистого збагачення та порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісових насаджень, незаконно спиляв 5 (п`ять) сироростучих дерев, породи «Дуб звичайний». Після цього, приблизно о 20 год 00 хв [PERSON] та [PERSON] частину зрізаних дерев та перевезли до місця проживання [PERSON] , що по [ADDRESS] , та помістили їх до господарського приміщення, де в подальшому зберігали. Своїми умисними діями, які виразились у незаконній порубці дерев у лісах, [PERSON] та [PERSON] заподіяли довкіллю та державним інтересам істотну шкоду у сумі 48402,30 грн., яку обраховано на підставі висновку № 2312/20-28/2735/20-28 від 11.12.2020 року за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи. Даний вирок набрав законної сили 15.04.2022 року. Вважає, що у зв`язку з цим та в силу вимог ст. 82 ЦПК України вина відповідачів доказуванню не підлягає, що обумовлює обов`язок останніх відшкодувати шкоду, заподіяну незаконною порубкою дерев. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача найшла заява, в якій він просив розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задоволити . Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не подав відзиву, не повідомив суду причин неявки. В порядку ст. 128 ЦПК України, повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не подав відзиву, не повідомив суду причин неявки. В порядку ст. 128 ЦПК України, повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. 25.05.2022 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2022 року [PERSON] та [PERSON] визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України. Як встановлено у вироку суду, останні за попередньою змовою групою осіб вчинили незаконну порубку дерев у лісах, а також перевезення та зберігання незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду інтересам держави. Так, 19.09.2020 року, близько 13 год 30 хв, [PERSON] перебуваючи за місцем свого проживання у [ADDRESS] , вирішив вчинити самовільну рубку дерев у лісовому масиві неподалік вказаного населеного пункту, з метою їх подальшого використання у якості дров для опалення свого помешкання та помешкання [PERSON] . [PERSON] реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на самовільну рубку дерев, при відсутності спеціального дозволу на використання лісових ресурсів (лісорубного квитка), діючи умисно, за попередньою змовою з [PERSON] , з метою особистого збагачення та порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісових насаджень, незаконно спиляв 5 (п`ять) сироростучих дерев, породи «Дуб звичайний». Після цього, приблизно о 20 год 00 хв [PERSON] та [PERSON] частину зрізаних дерев та перевезли до місця проживання [PERSON] , що по [ADDRESS] , та помістили їх до господарського приміщення, де в подальшому зберігали. Своїми умисними діями, які виразились у незаконній порубці дерев у лісах, [PERSON] та [PERSON] заподіяли довкіллю та державним інтересам істотну шкоду у сумі 48402,30 грн., яку обраховано на підставі висновку № 2312/20-28/2735/20-28 від 11.12.2020 року за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи. Даний вирок набрав законної сили 15.04.2022 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», заподіяна державі шкода внаслідок порушення природоохоронного законодавства підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Так, згідно листів міського голови Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 649 від 12.05.2022 року та № 672 від 16.05.2022 року, Тлумацькою міською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області не вживалося заходів щодо стягнення збитків незаконною порубкою лісу [PERSON] та [PERSON] , в добровільному порядку така шкода відшкодована не була. Згідно ч. 1, 2 п. 1 ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Нормою ч. 4 ст. 56 ЦПК України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідачів судових витрат зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі по 496 грн 20 коп з кожного. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними і обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України, ст. 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 105, 107 Лісового кодексу України та

Outcome: approved