Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

17 червня 2022 року до суду, через свого представника, звернулась позивач [PERSON] із вказаним вище позовом в обґрунтування якого вказує, що 16 червня 2018 року між [PERSON] (далі Відповідач) та [PERSON] (далі - Позивач), укладено шлюб, який зареєстрований у Металургійному районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 16.06.2018 року складено відповідний актовий запис №248. Від шлюбу подружжя мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Представник позивача зазначає, що на даний час, офіційно зареєстрований шлюб між Позивачем та Відповідачем носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо один від одного. Свої стосунки Позивач із Відповідачем не відновлювали та кожен із них веде той спосіб життя, який його найбільше влаштовує. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, а тому збереження шлюбу є неможливим і продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. За домовленістю сторін спільна донька - [PERSON] проживає разом з Позивачем. Спір з даного питання відсутній. Тому представник позивача просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 16 червня 2018 року у Металургійному районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис №248. Розглянути справу за відсутності Позивача та представника Позивача. Після розірвання шлюбу Позивачу залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 01 серпня 2022 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача надала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності та позивача, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 16 червня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб, який зареєстрований у Металургійному районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 16.06.2018 року складено відповідний актовий запис №248, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8).Від шлюбу подружжя мають одну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , про що 01 листопада 2019 року Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис №858, що підтвердужється свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу, - не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Представником позивача не заявлено вимогу щодо відновлення дошлюбного прізвища позивачу, таким чином суд приходить до висновку про залишення позивачу прізвища « [PERSON] ». Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при пред`явленні позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 992,40 гривень, однак вимога про стягнення судових витрат представником позивача не заявлена, тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved