Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вище вказаною заявою. В обґрунтування позовних вимог заявниця вказала, що з 5 червня 2020 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час сумісного життя у сторін народилась спільна дитина. Однак, станом на момент звернення до суду із даною заявою, позивач проживає окремо та не підтримує шлюбних стосунків з відповідачем. Разом з тим, спільна дитина сторін проживає та знаходиться на утриманні позивача. В той же час, заявниця навчається за денною формою навчання на платній основі у вищому навчальному закладі, що унеможливлює працевлаштування останньої, а відтак позбавляє можливості здійснювати належне матеріальне забезпечення спільної дитини сторін самотужки. Окрім цього, позивач вказує на те, що відсутність можливості працевлаштування спонукає останню заявити також вимогу щодо стягнення з відповідача аліментів на власне утримання. За вказаних обставин позивач звернулась до суду із позовом згідного якого просить суд ухвалити рішення яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 1/4 від всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також кошти на утримання позивача у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень. Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та відповідно без фіксації його перебігу і заперечень щодо такого порядку розгляду справи від учасників справи не надходило і судом не встановлено Відповідач на підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, будучи належним чином та завчасно проінформованим про існування даного спору, свого ставлення до заявлених вимог не висловив та жодних доказів на дослідження суду не надав. Проаналізував матеріали надані позивачем, а інші суд позбавлений можливості отримувати за власною ініціативою, встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. З 5 червня 2020 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у позивача та відповідача народилась спільна дитина [PERSON] , яка проживає разом з матір`ю. [PERSON] є студенткою комунального вищого навчального закладу "Житомирський медичний інститут" Житомирської обласної ради з 1 вересня 2019 року до 30 червня 2023 року. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім цього, відповідно до ст. 191 ЦПК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно приписів ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Положеннями ч. 4 ст. 84 СК України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення вказаного позову з огляду на наступне. Щодо аліментів на утримання спільної дитини сторін суд вважає, що освітлені раніше фактичні обставини справи дають достатні підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання спільної дитини у заявленому нею розмірі. Щодо аліментів на утримання позивача суд вважає, що заявлений їх розмір не доведено, як такий, який здатен сплачувати відповідач. Перебіг таких обставин змушує вказані вимоги задовольнити частково. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial