Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

23 лютого 2022 року представник позивача адвокат Павлюк Ігор Олександрович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державний кадастровий реєстратор Відділу № 3 Управління у Жмеринському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Хімчук Олександр Васильович, про визнання недійсним, скасування рішення та скасування державної реєстрації земельної ділянки. В обгрунтування позовної заяви представник позивача посилався на те, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ-№667538, виданого 30.12.2003 року Рокитянською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 22, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,4500 га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Маючи намір провести державну реєстрацію земельної ділянки позивач звернувся до ФОП " [PERSON] " із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. В ході виготовлення технічної документації землевпорядником повідомлено, що згідно відомостей "Публічної кадастрової карти України" на місцезнаходженні земельної ділянки позивача здійснено державну реєстрацію, в тому числі, земельної ділянки з кадастровим номером 5320284700:00:003:0178. При зверненні позивача до державного реєстратора із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, йому було відмовлено в державній реєстрації земельної ділянки на підставі того, що в межах земельної ділянки, яку необхідно зареєструвати, розташована інша земельна ділянка чи її частина. Ознайомившись з відомостями наявними в Державному земельному кадастрі України, позивачу стало відомо, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 5320284700:00:003:0178, площею, 1,86 га, здійснена 05.01.2022 року державним кадастровим реєстратором відділу № 3 Управління у Жмеринському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Хімчук О.В. на підставі документації із землеустрою розробленою ФОП " [PERSON] ". У відповідь на запит, Білоцерківська сільська рада Миргородського району Полтавської області, як розпорядник земельної ділянки з кадастровим номером 5320284700:00:003:0178, повідомила, що рішенням 12 сесії 8 скликання Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 30.11.2021 року, надано дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,8600 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, разом з тим, відповідачем наголошено, що на даний час розроблений проект землеустрою [PERSON] на затвердження не подавала. Позивач вважає, що його право на власність на земельну ділянку грубо порушене через неправомірні дії відповідача, тому він змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 28.02.2022 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 82). Ухвалою суду від 25.07.2022 року третю особу, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] залучено до участі у справі як відповідача (а.с. 184). В судове засідання представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] не з`явилися, представник позивача засобами електронного зв`язку надіслав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити за обставин викладених у позовній заяві (а.с. 187). Представник відповідача Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, надіслав до суду листи про проведення розгляду справи у відсутність їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 92, 125, 176). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позов визнає в повному обсязі, заперечень немає (а.с. 186). Третя особа Державний кадастровий реєстратор відділу № 3 Управління у Жмеринському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Хімчук О.В. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, пояснень щодо позовної заяви, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надіслав (а.с. 100, 124). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до п. б ч. 1 ст. 12 Земельного Кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 667538, виданого 30.12.2003 року Рокитянською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 22, на підставі розпорядження голови Великобагачанської райдержадміністрації від 16 липня 2003 року № 332 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,4500 га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 9-10). Відповідно до п. 2 розділу VII ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України "Про Державний земельний кадастр", земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). 04 лютого 2022 року позивач [PERSON] з метою проведення державної реєстрації належної йому земельної ділянки звернувся до Фізичної особи підприємця [PERSON] , виготовити технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). До заяви додав копії: 1) паспорта та ідентифікаційного номера; 2)\~державного акту на право приватної власності на землю. На підставі чого позивачу виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3,4500 га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області (а.с. 20-44). Рішенням Державного кадастрового реєстратора відділу № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Ляшенко Є.В. №РВ-1200068682022 від 07.02.2022 року, Рішенням Державного кадастрового реєстратора відділу № 4 Управління у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Жученко А.С. №РВ-3500031032022 від 08.02.2022 року, Рішенням Державного кадастрового реєстратора відділу № 1 Управління у Баштанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Царенко О.С. № РВ-4800031712022 від 11.02.2022 позивачу відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру в зв`язку з перетином ділянок. Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що: перетин ділянок з ділянкою 5320284700:00:003:0178; площа співпадає на 53,4687%; перетин ділянок з ділянкою 5320284700:00:003:0180; площа співпадає на 45,1162% (а.с. 61, 63, 65). Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. 2. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. 3. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. 4. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Рішенням дванадцятої сесії восьмого скликання Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 30 листопада 2021 року, надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність жительці [ADDRESS] [PERSON] , орієнтовною площею 1,8600 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області (а.с. 15). Відповідно до договору на виконання робіт №\~602/021-пз від 23.12.2021 року ФОП [PERSON] на підставі рішення Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 30 листопада 2021 року розробила Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці [PERSON] , для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів (а.с. 130-164). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, 05.01.2022 року проведена державна реєстрація земельної ділянки площею 1,86 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5320284700:00:003:0178, площа, форма та конфігурація земельної ділянки визначалася на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] (а.с.127-129). Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частиною 1 статті 153 ЗК України визначено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Сформована земельна ділянка, якій кадастровим реєстратором присвоєно кадастровий номер 5320284700:00:003:0178 має перетин із земельною ділянкою позивача по справі, яка сформована до 2004 року та передана позивачеві у власність відповідно до діючого законодавства. Перший відповідач по справі Білоцерківська сільська рада Миргородського району Полтавської області при прийнятті рішення не дослідив питання, що визначивши конкретне орієнтовне місце розташування земельної ділянки, на яку слід виготовити Проектну документацію відведення, фактично визначив місце на якому вже сформована земельна ділянка, яка на час прийняття рішення не була внесена до Державного земельного кадастру, але відповідач повинен був володіти зазначеною вище інформацією, а тому при наданні дозволу на розробку проектної документації порушив право власності позивача по справі. Відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. З огляду на вище зазначене, рішення дванадцятої сесії восьмого скликання Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 30 листопада 2021 року підлягає скасуванню в частині надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,8600 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до частини десятої статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та пункту 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. В свою чергу, слід також скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 5320284700:00:003:0178, яка була проведена на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] , так як сформована земельна ділянка фактично містить частину площі сформованої земельної ділянки, яка належить позивачеві по справі. Інші, досліджені в судовому засіданні, письмові докази не спростовують висновків суду. Суд при розподілі судових витрат приймає до уваги, що при розгляді справи по суті, судом не встановлено, що другим відповідачем по справі [PERSON] вчинено дії, які б порушували права чи інтереси позивача по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з урахуванням задоволення позову, з першого відповідача слід стягнути належно підтверджені понесені судові витрати позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved