Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

27 червня 2022 року [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги мотивувала тим, що 23 серпня 2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб. За час перебування останніх у шлюбі народилося двоє доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття взаємної поваги та любові. Шлюбні відносини фактично припинені та носять формальний характер. Ухвалою суду від 12 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду,\~ відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з призначенням судового розгляду на 31 серпня 2022 року. 31 серпня 2022 року від позивача на адресу суду надійшла заява, в якій остання просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги\~ підтримує в повному обсязі, судові витрати залишає за собою. 31 серпня 2022 року від відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 23 серпня 2014 року сторони уклали шлюб між собою. За час перебування останніх у шлюбі народилося двоє доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини фактично припинені. Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Приймаючи до уваги те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, а відповідач до початку розгляду справи визнав позовні суд, суд вважає за доцільне, відповдіно до вимог статей 141,142 ЦПК України стягнути із відповідача на користь держави 50 відсотків від суми судового збору встановленої за подання позовної заяви даної категорії, що становить 496,20 грн.

Outcome: approved