Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

У грудні 2021 року представник ТОВ «Вердикт Капітал» засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 94674803000 про надання споживчого кредиту від 16.08.2018 року у розмірі 78 270,07 грн., судовий збір у розмірі 2 270 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 16.08.2018 року між відповідачем та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір № 94674803000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 30 400 грн. на строк користування до 16.08.2022 року під проценти. Позичальник свої зобов`язання за вказаним договором виконав в повному обсязі. Відповідач порушив договірні зобов`язання по сплаті заборгованості по кредиту та процентах, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 09.12.2021 року становить 78 270,07 грн. В подальшому, 27.09.2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», а 30.09.2019 року між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договори факторингу, відповідно до умов яких право вимоги до боржника набув ТОВ «Вердикт Капітал». 14.01.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 15.02.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 27.07.2022 року засобами електронного зв`язку від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась неодноразово, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 16.08.2018 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір № 94674803000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Відповідно до умов договору, предметом договору є надання банком позичальнику кредиту на наступних умовах: сума кредиту - 30 400 грн.; строк користування 24 місяці; проценти за користування кредитом - 35 % річних. В матеріалах справи міститься виписка по особовому рахунку, копія паспорта та ідентифікаційного коду відповідача, анкета-заява на надання споживчого кредиту, заява-приєднання та паспорт споживчого кредиту. Згідно з договором факторингу № 155 від 27.09.2019 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив, а ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» набув право вимоги за кредитними договорами відповідно до акту реєстру прав вимог. Згідно з витягом з реєстру боржників, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» набув права вимоги за договором № 94674803000 від 16.08.2018 року, за яким боржником є [PERSON] . Згідно з договором факторингу № 30-09-2019 від 30.09.2019 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відступив, а ТОВ «Вердикт Капітал» набув право вимоги за кредитними договорами відповідно до акту реєстру прав вимог. Згідно з витягом з реєстру боржників, ТОВ «Вердикт Капітал» набув права вимоги за договором № 94674803000 від 16.08.2018 року, за яким боржником є [PERSON] . При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Банк виконав свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується виписками по особовому рахунку. Відповідач свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредитному договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно наявного у справі розрахунку, заборгованість за договором № 94674803000 станом на 09.12.2021 року становить 78 270,07 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 30 088,52 грн., заборгованості по відсоткам на дату відступлення права вимоги 10 988,30 грн., заборгованості по відсоткам з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 34 193,25 грн., заборгованості по комісії 3 000 грн. Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача суми заборгованості у заявленому в позовній заяві розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. В силу вимог ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відповідно до висновку зазначеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 910/12876/19, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених витрат стороною надано копії наступних документів: 1) договір про надання правової (правничої) допомоги № 05-03/2021 від 05.03.2021 року, укладений між АО "Лігал Ассістанс" та ТОВ "Вердикт Капітал"; 2) прайс-лист вартості адвокатських послуг від 05.08.2021 року; 3) заявка на надання юридичної допомоги № 49 від 24.11.2021 року про надання АО "Лігал Ассістанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" правових послуг по справі [PERSON] вартістю 9 000 грн. 4) витяг з акту № 4 про надання юридичної допомоги від 28.11.2021 року; 5) платіжне доручення № 0307390000 про оплату правової допомоги за договором № 05-03/2021 від 05.03.2021 року. З наданих документів вбачається, що позивач поніс витрати на послуги адвоката в розмірі 9 000 грн., які полягають у наданні консультації - 1 година, написанні позовної заяви - 4 години. Час витрачений адвокатом склав 5 години з розрахунку 1 500 грн./годину. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі, заявленому останнім. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 270 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved