Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

09.08.2017 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 68588,91 грн. Свої позовні вимоги позивача обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем 14.07.2011 р. кредитного договору Банк надав [PERSON] кошти в розмірі 4 400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку. Відповідно до п.2.1.1.5.5., 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Однак, [PERSON] не виконала належним чином свої зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 31.07.2017 року має прострочену заборгованість в сумі 68 588,91 гривень. 03.09.2018 року Голосіївським районним судом міста Києва ухвалено заочне рішення у справі, відповідно до якого позов задоволено частково та стягнено з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 64 815,58 грн. 14.04.2021 року відповідачем подана заява про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03.09.2018 року. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20.05.2021 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення у справі за позовом ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено та скасовано заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03.09.2018 року, а справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 27.07.2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, у якому остання зазначає, що позивачем не додано документів щодо досягнення між сторонами у письмовій формі, в момент укладення договору кредиту, усіх істотних умов, а саме умов щодо розміру процентної ставки за користування грошовими коштами, строків і порядку їх повернення та порядку застосування санкцій за порушення умов договору і їх розміру, тому договір сторін не може вважатись укладеним. Відповідач вказує, що анкета-заява підписана відповідачем про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 14.01.2011 року не містять інформацію про істотні умови договору взагалі. Роздруківка умов та правил надання банківських послуг та витягу з тарифів обслуговування не містять підписів відповідача. Також вказує, що згідно розрахунку відповідача про рух коштів по рахунку, відповідачем використано кошти в сумі 16 560,09 грн та поповнено картку на суму 16 955,45 грн. 09.08.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, також вказує, що відповідач була повністю ознайомлена з умовами кредитування, а виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. 12.08.2021 року на адресу суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №б/н від 14.07.2011 року в розмірі 17 764,45 грн, з яких: 4 187,55 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9 667,54 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 3 909,36 грн - заборгованість з пені. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у відсутність представника Банку. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилась, про місце і час судового розгляду повідомлялась у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. Судова повістка повернулась до суду без вручення в зв`язку з відсутністю адресата за місцем проживання. Враховуючи клопотання позивача, а також в зв`язку з повторною неявкою відповідача, яка повідомлялась судом про місце і час розгляду справи належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до укладеного між сторонами 14.07.2011 р. кредитного договору Банк надав [PERSON] кошти в розмірі 4 400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку. Також в матеріалах справи наявна довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» по договору №SAMDN50000047662007, що підписана 14.07.2011 року відповідачем, у якій визначені умови кредитування (а.с.8). Як встановлено судом позивач виконав належним чином свої зобов`язання за даним договором, відкривши відповідачу рахунок на надавши кредитні кошти. Відповідач не виконала свої зобов`язання в повному обсязі і відповідно до наданого позивачем з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог розрахунку сума боргу становить 17 764,45 грн, з яких: 4 187,55 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9 667,54 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 3 909,36 грн - заборгованість з пені). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За змістом статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку та, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до. ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 610 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). При порушенні зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абзац перший частини першої статті 207 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України). Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, у тому числі, з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тобто під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. До матеріалів справи позивачем долучено Довідку про Умови кредитування та використання кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», що містить умови про базову відсоткову ставку, строки внесення щомісячних платежів, розмір щомісячного платежу, процентну ставку. Окрім цього, вказана довідка містить умови нарахування штрафу та пені за несвоєчасне виконання зобов`язань. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредитний ліміт, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 3, 4 ст.12 ЦПК України). Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При зверненні до суду із цим позовом, банк довів наявність між сторонами домовленості щодо суттєвих умов кредитного договору, зокрема, умови нарахування та сплати процентів і пені. Також позивачем долучено до матеріалів справи виписку за договором, яка підтверджує отримання відповідачем кредитних коштів, користування ними. Будь-яких належних та допустимих доказів в заперечення вказаних обставин, зокрема, щодо відсутності заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по договору наданий суду, відповідає вимогам закону та умовав укладеного договору. Жодних сумнівів щодо правильності наведеного розрахунку заборгованості у суду немає. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, Також суд вирішує питання щодо стягнення з відповідача судових витрат на підставі положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved