Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

[PERSON] , в порядку ст.317 ЦПК України, звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій прохає встановити факт смерті її бабусі [PERSON] у м. Алчевськ Луганської області. Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] на території, яка є тимчасово окупованою, померла її бабуся [PERSON] . У зв`язку із тим, що документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у проведенні державної реєстрації смерті Горішньоплавнівським ДРАЦС у Кременчуцькому районі Полтавської області заявнику було відмовлено, через що виникла необхідність у зверненні до суду. Ухвалою суду від 10.08.2022 провадження у справі відкрито. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явились. [PERSON] у заяві вказала, що просить справу розглядати у її відсутність, підтримує заявлені вимоги та просить задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов наступних висновків. Віповідно копії довідок ОСББ «Сталь» №8 від 29.09.2007 р. та №58 від 02.07.2007 р. позивач була зареєстрована разом з [PERSON] як онучка у кв. [ADDRESS] , та згідно до копії заповіту від 10.02.1997 р. у рівних частинах зазначена квартира на випадок смерті [PERSON] була залишена [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5-6 Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серiї [NUMBER] від 17.12.2016 р. ( зворотна сторона а.с. 6) На підтвердження того, що [PERSON] померла [INFO] в м. Алчевськ Луганської області, позивачем додана до заяви копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.05.2022 р., та копія лікарського свідоцтва про смерть №671 вiд 10.05.2022.(а.с.4,7) Відповідно до положень ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Статтями 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що Луганська область є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України. Згідно із Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року, тимчасово окупованими територіями визнано окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування. За змістом розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, входить м. Алчевськ. В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» містяться роз`яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Зокрема ч.2\~\~ст. 317 ЦПК України\~передбачено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У п.13\~Постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Згідно Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: 1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; 2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; 3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями. Статтею 9 вказаного Закону\~передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~передбачено, що у разі порушення положень цього\~Закону\~державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. \~З огляду на практику Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах проти Туреччини (зокрема, Loizidou v Turkey, Cyprus v Turkey), а також Молдови і Росії (зокрема, Mozer v the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Others v Moldova and Russia), документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами та органами реєстрації громадянського стану), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватися разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ. У справі Cyprus v. Turkey (§§ 91-94) ЄСПЛ постановив, що «зобов`язання не брати до уваги акти факти фактичних утворень не є абсолютним. Життя на відповідній території продовжується для його мешканців. Це життя має бути терпимим, і права мешканців повинні захищатися фактичними органами влади, у тому числі судами; і в інтересах мешканців, акти цих органів не можуть просто ігноруватися третіми державами і міжнародними організаціями, зокрема, судами, у тому числі цим Судом. Інший підхід був би рівнозначним позбавленню мешканців території їхніх прав кожного разу, коли вони обговорюються у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх мінімальних прав». З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що надані заявником докази є належними і допустимими, оскільки містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт смерті бабусі заявника на тимчасово окупованій території, у зв`язку із чим вимоги заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території необхідно задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved