Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] 19.05.2022 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 17.01.2009, який було розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21.11.2014. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказував, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07.07.2011 з нього стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, виконавчий лист, виданий на примусове виконання судового рішення, пред`явлено на примусове виконання до органів ДВС. В поданій до суду позовній заяві [PERSON] зазначав, що після розірвання шлюбу відповідач перешкоджала в зустрічах з дитиною, що було предметом розгляду органу опіки та піклування. Окрім того, відповідач жорстоко ставилася до сина. З січня 2022 року син проживав з позивачем, а відповідач не заперечувала з приводу цього. На початку військової агресії Російської Федерації проти України та введення воєнного стану в Україні син також проживав з батьком, а 02.03.2022 відповідач за наполяганням позивача забрала сина та 05.03.2022 виїхала разом з ним до Австрії. 26.04.2022 між відповідачем та сином виник конфлікт, у зв`язку з чим 09.05.2022 позивач забрав сина у відповідача в м. Києві та з цього часу син проживає з позивачем та категорично відмовляється проживати з матір`ю. В поданій до суду позовній заяві [PERSON] просив визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Просив припинити стягнення з нього, [PERSON] , аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , а також вирішити питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19.05.2022 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.06.2022 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача в судовому засіданні повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове засідання неодноразово не з`явилася, будучи повідомлена про розгляд справи. Треті особи просили суд проводити розгляд справи без участі представників. При вирішенні питання щодо можливості розгляду справи без участі відповідача суд виходить з такого. Наслідки неявки в судове засідання учасника справи передбачені ст. 223 ЦПК України, згідно з якою неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстави першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. В даній справі має місце повторна (неодноразова) неявка відповідача в судове засідання. Тому відповідно до положень норм ст. 223 ЦПК України підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Посилання відповідача в поданих до суду клопотаннях на введення воєнного стану та перебування за кордоном не є обґрунтованими. Звертаючись до суду з відповідними клопотаннями, відповідач лише посилається на загальні обставини введення воєнного стану і перебування за межами держави Україна. Разом з тим, зазначені клопотання не містять жодних посилань на наявність обставини індивідуального впливу воєнного стану на неявку відповідача в судові засідання. Окрім того, відповідач не скористалася своїм правом на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та не була позбавлена можливості надати відповідні докази на підтвердження своїх заперечень щодо позову. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі осіб, які не з`явилися. Суд, заслухавши позивача та його представника, думку дитини [PERSON] , [INFO] , дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 17.01.2009 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21.11.2014 в справі № 552/5015/14-ц. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який станом на час вирішення справи судом проживає з батьком [PERSON] . Згідно ст. 150 СК України батьки мають обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з нормами ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , 2010 року народження, в період до січня 2022 року фактично проживав з матір`ю [PERSON] . Дослідженими в справі доказами встановлено, що між сторонами по справі неодноразово виникали конфлікти щодо участі батька у вихованні дитини. Зокрема, питання про надання можливості [PERSON] приймати участь у вихованні дитини було неодноразово предметом розгляду органів опіки та піклування. Останнім рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради як органу опіки та піклування від 12.11.2019 № 285 було встановлено батькові [PERSON] час для спілкування з малолітнім [PERSON] , [INFO] . Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] , як батько дитини, неодноразово звертався до правоохоронних органів з питань проявів жорстокого поводження матері [PERSON] з дитиною [PERSON] , 2010 року народження. Наявність неодноразових конфліктних ситуацій з сином [PERSON] не заперечувала [PERSON] , відмовившись з цього приводу надавати пояснення до органів поліції. Також судом встановлено, що в січня 2022 року за наполяганням самої дитини [PERSON] , 2010 року народження, проживав з батьком, але у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введення воєнного стану в Україні за домовленістю батьків син спільно з матір`ю [PERSON] виїхав за кордон України до Австрії. 09.05.2022 за наполяганням малолітнього [PERSON] , 2010 року народження, дитина повернулася до України та з цього часу проживає з батьком [PERSON] . Відповідач [PERSON] з травня 2022 року вихованням, розвитком та матеріальним утриманням сина не цікавилася. Натомість, як встановлено судом, батьком дитини [PERSON] створені та забезпечені стабільні та гармонійні умови для життя дитини, що підтверджено відповідними актами. Статтею \~171\~СК України\~передбачено,\~що дитина\~має право\~на те,\~щоб бути\~вислуханою батьками,\~іншими членами\~сім`ї,\~посадовими особами\~з питань,\~що стосуються\~її особисто,\~а також\~питань сім`ї.\~ Дитина,\~яка може\~висловити свою\~думку,\~має бути\~вислухана при\~вирішенні між\~батьками,\~іншими особами\~спору щодо\~її виховання,\~місця проживання.\~ \~ Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Малолітній [PERSON] , [INFO] , був вислуханий судом в даній справі та виявив переконливе і усвідомлене бажання проживати разом з батьком [PERSON] , категорично відмовляється проживати з матір`ю та вказував на жорстоке поводження з ним матері [PERSON] . Питання визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , 2010 року народження, з батьком було предметом обговорення органу опіки та піклування. Згідно з висновком служби у справах дітей виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 03.06.2022 служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Встановивши дані обставини, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, ухвалюючи рішення у найвищих інтересах дитини та для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, суд приходить до висновку про доцільність визначення місця дитини [PERSON] , 2010 року народження, разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При вирішенні справи судом приймається до уваги свідома байдужість відповідача, яка є матір`ю малолітнього [PERSON] , 2010 року народження, яка участі в його вихованні та утриманні не приймає, своїм правом на участь в судовому засіданні в тому числі і в режимі відеоконференції, та/чи подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Також судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30.06.2011 в справі № 2-1610/11 стягнуто з [PERSON] , [INFO] ,\~ на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на\~ утримання\~ сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Згідно ст. 150 СК України батьки мають обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Судом встановлено, що станом на час вирішення справи судом, малолітній [PERSON] , 2010 року народження, фактично проживає з батьком [PERSON] . Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено підстави припинення стягнення\~ з нього аліментів на утримання сина на користь відповідача, змінилися обставини, які слугували підставою для стягнення аліментів, а саме, син проживає разом із позивачем [PERSON] та знаходиться на його повному утриманні.\~ Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про\~припинення стягнення\~аліментів є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. Необхідно припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Суд приходить до висновку, що рішення суду про звільнення особи від сплати аліментів, стягнутих рішенням суду на утримання дитини, є належним та достатнім способом захисту прав позивача. Частиною 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1984,80 грн та на правову допомогу в розмірі 13000 грн. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1984,80 грн, а також з оплати правової допомоги в розмірі 13000 грн, всього 14984,80 грн.

Outcome: approved