Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - Державний нотаріус четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Коцар Інна Віталіївна про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, що складається із житлового будинку та земельної ділянки розташованих за адресою: [ADDRESS] . Так, право власності на житловий будинок підтверджено договором купівлі-продажу, реєстраційний № 000243 від 30.11.2001 року, укладений на Новомосковській товарній біржі та внесено в реєстрову книгу БТІ за № 282-2. Право власності на земельну ділянку підтверджено Державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 388561 від 27.01.2009 року та виданого Магдалинівським районним відділом земельних ресурсів. 21 січня 2020 року позивач звернулася до Державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Коцар І.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , та прохала видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. Позивач надала нотаріусу всі необхідні документи для оформлення спадщини, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій зазначено, що свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння не може бути видане, у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу від 30.11.2001 року за реєстраційним номером 000243, посвідчений Новомосковською товарною біржою не посвідчено нотаріально, що суперечить нормам ст. 227 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року). 30.11.2001 року між державою в особі Новомосковської об`єднаної державної податкової інспекції, по дорученню від 27.11.2001 року якої діяла [PERSON] - Продавець та матір`ю позивача, [PERSON] - Покупець, уклали договір купівлі-продажу домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно цієї угоди мати позивача стала власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Зі змісту договору № 00243 від 30.11.2001 року вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на Новомосковській Товарній Біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. У відповідності до вимог ст. 227 ЦК України підлягає реєстрації в БТІ за місцем знаходження нерухомості. При цьому, здійснивши державну реєстрацію в КП «Магдалинівське БТІ», право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за № 282-2 від 12.02.2002 р., держава цим самим визнала право власності позивачки на спірне домоволодіння, як таке, що виникло на не заборонених законом підставах. Крім того, 10.03.2021 року, Державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Коцар І.В. видано позивачеві свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері, [PERSON] , на земельну ділянку з кадастровим номером 1222385500:02:001:0257, площею 0,1600 га, розташована за адресою: [ADDRESS] . Тобто, адреса земельної ділянки та її фактичне розташування повністю збігається із фактичним розташуванням оспорюваного домоволодіння. За наведених підстав, позивач звертається до суду та прохає визнати за нею право власності на житловий будинок по праву спадкування за законом. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Третя особа в судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю позивача (а. с. 13). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 12). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належав [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу, реєстраційний № 000243 від 30.11.2001 року, укладений на Новомосковській товарній біржі та внесений в реєстрову книгу БТІ за № 282-2 (а. с. 14-15, 23). У відповідності\~до ст.\~1223 ЦК\~України,\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~1269\~ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] , позивач 03 серпня 2019 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим заведено спадкову справу № 582/2019 (а. с. 36, 40). Згідно із частиною першою\~статті 1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 21 січня 2020 року позивач звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який належав [PERSON] (а. с. 83), однак постановою нотаріуса від 21 січня 2020 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу домоволодіння не посвідчений нотаріально (а. с. 11). Виходячи з матеріалів справи, право на спадкування житлового будинку померлої [PERSON] за законом має позивач [PERSON] , однак не має можливості отримання свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу домоволодіння, однак згідно відомостей КП «Магдалинівське БТІ» домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить спадкодавцеві. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позивач має право на спадкування за законом після смерті матері, прийняла спадщину, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на домоволодіння. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved