Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

позивач ТОВ «УПРАВСЕРВІС-ГОЛОСІЇВ» звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] з 16.11.2018 року, та споживачем житлово-комунальних послуг за цією адресою. Вказує, що між ТОВ «УПРАВСЕРВІС-ГОЛОСІЇВ» та співвласниками квартир у будинку [ADDRESS] укладено Договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії. Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії з позивачем відповідач не підписала, однак користується житлово-комунальними послугами. Позивач зазначає, що відповідач не в повному обсязі сплачує за надані позивачем послуги, в зв`язку з чим станом на 21.02.2022 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 22 351,01 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.04.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , з 16.11.2018 року, що підтверджується інформаційною довідкою №288083256 від 02.12.2021 року. Як стверджує позивач, споживачам надається послуга з централізованого опалення будинку на основі отриманих ліцензій на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії відповідно до розпоряджень Київської міської державної адміністрації від 16.04.2018 року №627 та від 05.09.2018 року №1617. Також, стверджує, що між ТОВ «УПРАВСЕРВІС-ГОЛОСІЇВ» та співвласниками квартир у будинку [ADDRESS] укладено Договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії. Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії з позивачем відповідач не підписала, однак користується житлово-комунальними послугами. Відповідно до п.п. 5, 12 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Пунктом п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. За приписом статті 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно із п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Закон покладає обов`язок доказування на сторони у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В той же час, у матеріалах справи відсутні, зокрема: договір, який укладений між позивачем та співвласниками будинку [ADDRESS] , про який зазначає позивач; ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії; розпорядження Київської міської державної адміністрації, про які зазначає позивач. У матеріалах справи наявні тільки виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб стосовно ТОВ «УПРАВСЕРВІС-ГОЛОСІЇВ», наказ від 29.10.2018 року №33-к про вступ на посаду директора ТОВ «УПРАВСЕРВІС-ГОЛОСІЇВ» та інформаційна довідка, яка свідчить, що у відповідача у власності перебуває квартира [ADDRESS] ; розрахунок заборгованості. Однак, такі докази не є достатніми для підтвердження надання позивачем послуг за адресою: [ADDRESS] з теплопостачання. Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що позивачем у спірний період надавались житлово-комунальні послуги чи послуги з утримання будинку та прибудинкової території за вказаною адресою - договори, акти приймання-передачі, рахунки тощо. Позивачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів надання житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача в ході розгляду справи не доведено обґрунтованість заявлених вимог, та наявність у нього права на звернення до суду з даним позовом, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed