Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 03 березня 2021 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Всі обов"язки щодо утримання та виховання дитини вона несе самостійно, дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач працює, в даний час проходить службу за контрактом в ЗСУ, отримує заробітну плату, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від покладеного на нього обов"язку утримувати свого сина. Стан здоров"я та матеріальне становище відповідача дозволяють утримувати дитину до досягнення нею повноліття та здійснювати її утримання до досягнення сином трирічного віку. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду й до виповнення сином трирічного віку. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач також у своїй заяві просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних доказів. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2021 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 14 липня 2022 року Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за актовим записом № 11 складеного 03 березня 2021 року (а.с. 5). Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28 травня 2021 року Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на підставі складеного актового запису № 71 від 28 травня 2021 року (а.с. 6). Позивачка заеєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.4), однак фактично проживає разом з сином за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області №\~152 від 14 липня 2022 року (а.с. 7) та дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Як ствердила позивачка, відповідач перебуває в ЗСУ України та має стабільний дохід у виді заробітної плати. Відповідач вказані обставини не заперечив. Угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. ст. 181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч. 2 ст.\~182 СК України, на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, як встановлено, дитина сторін проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі, особливих обставин, що підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів не встановлено, позов визнав повністю. Враховуючи те,\~що угоди\~про сплату\~аліментів в\~добровільному порядку\~сторонами не\~досягнуто, вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини у заявленому розмірі є обґрунтованими, з метою захисту прав дитини на матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та ухвалює про задоволення позовних вимог в цій частині у повному обсязі. Крім того, згідно ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на\~утримання від чоловіка - батька\~дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.\~\~\~\~\~\~ З врахуванням наведених норм права, зважаючи на те, що обставин які б виключали можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає його дитина, не встановлено, наявності у відповідача зобов"язання по утриманню спільної з позивачкою малолітньої дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у вказаній частині та стягнення з відповідача на користь позивачки у розмірі\~1/4\~частини доходів відповідача, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду й до досягнення дитиною трирічного віку. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 20 липня 2022 року. У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" складає 992,40 грн. Враховуючи те, що позивачкою заявлено дві вимоги майнового характеру, відповідно і судовий збір підлягає стягненню за кожну вимогу, тобто у загальному розмірі 1984,80 грн. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" (далі -Закон) у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Наведені положення Закону кореспондуються із ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. За таких обставин, з відповідача на користь держави має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 992,40 грн, інші 50 відсотків слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved