Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання їхньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сторони 02.09.2011 зареєстрували шлюб. [INFO] у позивача народилась донька [PERSON] , яку [PERSON] усиновив, що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2014 у справі №127/14499/14-ц. [INFO] у сторін народилась спільна донька [PERSON] . 29.11.2019 Вінницький міський суд Вінницької області виніс судовий наказ, яким стягнув з [PERSON] аліменти на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття. 21.01.2020 першим ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було відкрито виконавче провадження. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.07.2020 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2021 визначено місце проживання малолітньої [PERSON] з позивачем. 19.05.2022 дочка [PERSON] досягла поновліття. З 01.09.2021 [PERSON] розпочала навчання на 1 курсі (денне, філологічний факультет, державне замовлення) КЗ вищої освіти «Вінницький гуманітарно-педагогічний коледж». Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025. Відповідач має доходи від трудової діяльності та стабільну заробітну плату, оскільки працює на посаді стрільця охорони в Відокремленому підрозділі «Козятинський загін відомчої воєнізованої охорони» Регіональної філії Південно-Західної залізниці АТ «Українська залізниця». На даний час доньки перебувають на повному утриманні позивача. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову до закінчення навчання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2022 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. 28 червня 2022 року до суду надійшов відзив на позов (вх. №39408), згідно якого відповідач вказує, що позовні вимоги не визнає частково, оскільки на сьогоднішній день, крім сплати аліментів, відповідач щомісяця купує позивачу продукти та засоби гігієни на всю сім`ю, оскільки такі умови поставила позивач, для можливих побачень відповідача з їх спільною донькою. Крім того, позивач не зазначила що [PERSON] не витрачає кошти на проїзд до навчального закладу так, як проживає поряд та не сплачує кошти за житло, оскільки проживає разом із позивачем. Вважає, що [PERSON] не надала суду жодних доказів, які свідчили б про реальний розмір витрат на доньку, тому позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими, а тому вважає за необхідне стягувати з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Разом з тим, відповідач, зауважив про непомірно високий розмір гонорару представника позивача, який є завищеним та необґрунтованим, зокрема із врахуванням розгляду справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Сторона позивача скористалася своїм правом подання відповіді на відзив та 11 липня 2022 року, у межах п`ятиденного строку встановленого судом від отримання 05 липня 2022 року відзиву, надісланого відповідачем (2105023438376), представником позивача адвокатом Цвєтковим О.В. було надіслано засобами поштового зв`язку відповідь на відзив, яку отримано судом 13 липня 2022 року (вх. №43442). Згідно якого позивач вказала, що [PERSON] вводить в оману суд, оскільки жодного разу не надавав дітям будь-якої допомоги окрім примусово стягнутих аліментів. Навіть на прохання допомогти харчовим пакетом у період настання військових дій та затримки заробітної плати позивач отримала відповідь у нецензурній формі, що вона має аліменти і може розраховувати лише на них. Жодних підтверджуючих доказів, як то чеків чи звітів по придбаним товарам чи послугам, що заявлені у відзиві відповідачем не надано. Крім того, звертає увагу суду, що спосіб сплати аліментів на який погоджується відповідач не передбачений чинним законодавством та свідчить лише на користь позивача, що відповідач всіляко намагається ухилитись від виконання своїх батьківських обов`язків. У свою чергу, відповідачем [PERSON] 20 липня 2022 року, у межах строку встановленого судом, засобами поштового зв`язку було надіслано заперечення, які отримані судом 21 липня 2022 року (вх. № 45271), згідно яких, на його думку, позивачем пропущено строк на подання відповіді на відзив. Вказав, що старший син [PERSON] дійсно 30.06.2022 закінчив 4 курс Вінницького державного політехнічного університету та має намір продовжити навчання з метою здобуття ступеня магістра, однак зарахування має відбутись в кінці серпня 2022 року. Зазначив, що твердження позивачки щодо того, що він після розірвання шлюбу забрав з дому техніку, а також вчинення ним насильства не відповідають дійсності. Водночас, 25 липня 2022 року представником позивача адвокатом Цвєтковим О.В. подано письмові пояснення (вх. №45951) у яких останній вказав, що позивачем у визначений судом строк подано відповідь на відзив. Зауважив, що відповідач у своїх запереченнях підтвердив факт того, що старший син відповідача - [PERSON] самостійно займається підприємницькою діяльність та не потребує допомоги відповідача. Разом з тим, змінюючи свою вимогу щодо часткового задоволення позовних вимог, відповідач жодним чином не обґрунтував їх зміну та не зазначив жодних норм закону і фактичних обставин на яких вона ґрунтується. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, що ґрунтуються на вимогах ст. 182, 199, 200 СК України. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2011, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.07.2020 у справі №127/33433/19 розірвано (а.с. 18). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2014 у справі №127/14499/14-ц оголошено [PERSON] усиновлювачем дитини [PERSON] , [INFO] . Внесено зміни до актового запису від 27 травня 2004 року №1506 складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області про народження [PERSON] , [INFO] , записавши батьком дитини - [PERSON] та змінивши прізвище дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] ", по батькові з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 6-7). 27.08.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області повторно видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] щодо народження [INFO] [PERSON] (а.с. 5). [INFO] у сторін народилася спільна донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.09.2016 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 8). 29.11.2019 Вінницький міський суд Вінницької області видав наказ про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання за адресою: [ADDRESS] , на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 19.11.2019 року, до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 9). [PERSON] [INFO] досягла повноліття та є студентом 1-го курсу денної форми навчання, філологічного факультету (відділення) Комунального закладу вищої освіти «Вінницький гуманітарно-педагогічний коледж» за державним замовленням. Стипендію не отримує. Термін навчання: з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року, що підтверджується довідкою Комунального закладу вищої освіти «Вінницький гуманітарно-педагогічний коледж» від 03.05.2022року № 1484/22 (а.с. 10). [PERSON] зареєстрована за однією адресою з позивачем: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання №19121 та №19123 від 03.05.2022, виданими Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради (а.с. 15, 16). Відповідач проживає окремо, про що він не заперечував і у своєму відзиві на позовну заяву. Згідно довідки №НОР-2-5/406 від 24.05.2022 [PERSON] працює на посаді стрілець 4 розряду стрілецької команди ст. Вінниця виробничого підрозділу «Козятинський загін воєнізованої охорони регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» із 16.10.2002 (казаз №928-к від 15.10.2002) по теперішній час (а.с. 41). Як слідує із довідки про доходи №НОР-2-5/492 від 17.06.2022 загальна сума доходу [PERSON] за період з грудня 2021 року по травень 2022 року без урахувань аліментів становить 65426,81 грн. (а.с. 57). За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, інформація з якого є відкритою та знаходиться у загальному доступі, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2022 року по справі №127/9612/22 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково; визначенорозмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини від всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області №127/31281/19 від 19.12.2019 року припинено з дня набрання законної сили рішенням суду; узадоволенні решти позовних вимог - відмовлено; а також вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] досягла повноліття, є меншою 23 років, продовжує навчання, доходів не має, проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, а тому суд дійшов висновку, що донька потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу в певній мірі. З позовом звернулася особа (мати) з якою мешкає донька. При цьому суд враховує, що відповідач доказів неможливості надання такої допомоги суду не надав. Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначалося вище суд дійшов висновку, що повнолітня донька потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню доньки, а також те, що на утриманні у відповідача є також інша донька, те, що відповідач доказів надання допомоги доньці та неможливості утримувати її суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати пов`язані з навчанням (харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, зокрема й щодо можливості кожного із батьків надавати допомогу, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/8 частки доходу відповідача. При визначені розміру аліментів суд взяв до уваги правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 24.12.2014 в справі №6-186цс14, та врахував всі обставини, визначені ст. 182 СК України, та певну можливість утримання сина матір`ю (позивачем), як-то визначено ст. 200 СК України. При цьому, суд звертає увагу, що позивачем не надано суду жодного обґрунтування розміру аліментів, про стягнення якого заявлено позов та можливості їх сплати у визначеному нею розмірі відповідачем. Суд також звертає увагу, що згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому, вказана норма (ст. 200 СК України) не передбачає мінімального розміру аліментів та поширення на ці правовідносини положень ч. 2 ст. 182 СК України, а тому суд при визначенні розміру аліментів не встановлює мінімальну межу, як то визначає позивач. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 201, 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 20 травня 2022 року. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Щодо розподілу судових витрат, то суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При поданні позовної заяви позивачем зазначено, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних з правничої допомогою складає 6000,00 грн. Водночас, суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. На підтвердження цих обставин, суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із надання правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, детальний опис робіт. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. Натомість, до позовної заяви додано лише ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1035493 від 16.05.2022, інших належних та достатніх доказів в підтвердження витрат на правничу допомогу, зокрема, детального опису робіт, позивачем не надано, а тому в суду відсутні підстави для їх розподілу. Крім того, враховуючи, що позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволений частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 496,20 грн судового збору (пропорційно задоволеним вимогам).

Outcome: partial