Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. На підставу своїх вимог спирається на те, що Черкаською обласною прокуратурою під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, установлено наявність підстав для застосування представницьких повноважень на захист інтересів держави у сфері земельних відносин. Досудовим розслідуванням установлено, що [PERSON] , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу державної реєстрації земель Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, в період часу з 04.07.2016 по 07.07.2016, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для фізичної особи - [PERSON] , у вигляді незаконного набуття права власності на земельну ділянку, площею 1,7000 га, яка розташована в адміністративних межах Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, достовірно знаючи, що заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність від [PERSON] , до Управління не надходили та жодного рішення службовими особами Управління по ним не приймалося, склала та видала завідомо неправдиві офіційні документи - наказ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та наказ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення, в яких згідно з висновком експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 06.12.2016 № 1/1896 підробила підпис виконувача обов`язків начальника Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Мироненка Д.О., та згідно з висновком експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 05.12.2016 № 1/1897 підробила відтиск гербової печатки Управління. За результатами досудового розслідування, встановлення всіх обставин справи, зібрання достатніх доказів для причетності [PERSON] , до вчинення вказаного злочину, 31.09.2019 затверджено обвинувальний акт та скеровано його до суду для розгляду по суті. Так установлено, що начебто, наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 29.03.2016 № 23-2535/14-16-СГ надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] , земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 1,7000 га, розташованої в адміністративних межах Харківської сільської ради Маньківського району. Разом з цим установлено, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 29.03.2016 № 23-2535/14-16-СГ насправді є наказом про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою іншій особі - [PERSON] . У подальшому, начебто наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 12.04.2016 № 23-2969/14-16-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність [PERSON] , земельну ділянку площею 1,7000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7123185000:03:001:0506, розташовану в адміністративних межах Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області. На підставі вищевказаних підроблених наказів Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області здійснено державну реєстрацію речових прав (право приватної власності) на спірну земельну ділянку державної власності. Зокрема, на підставі підробленого наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області 12.04.2016 № 23-2969/14-16-СГ приватним нотаріусом Жашківського нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П., здійснено державну реєстрацію речового права (право приватної власності) за № 29306750 від 18.04.2016 на земельну ділянку за кадастровим номером 7123185000:03:001:0506, площею 1,7000 га за [PERSON] (номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14215802). Отже, досудовим розслідуванням достовірно встановлено, що [PERSON] , земельна ділянка у власність для ведення особистого селянського господарства у встановленому законом порядком не передавалася, оскільки Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області відповідні рішення про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність в установленому законом порядку не приймались, а право власності на вказану вище земельну ділянку зареєстровано на підставі підроблених, тобто незаконних, наказів Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. 13.12.2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно якого представник відповідача заперечує проти задоволення позову з огляду на наступне. Відповідачка зверталася до ГУ Держгеокадастру в Черкаській області із клопотаннями щодо отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ в адмінмежах Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області. На підтвердження даної обставини до ГУ Держгеокадастру в Черкаській області направлено запити, проте станом на дату подання відзиву відповіді не отримано. Клопотання щодо затвердження проекту землеустрою разом з проектною документацією, подавалося розробником документації [PERSON] . Чинним законодавством визначено порядок приватизації земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Відтак за результатами розгляду клопотань Відповідачки, остання отримала прийняті державним органом рішення, які в подальшому реалізувала та набула права власності на земельну ділянку. Посилання прокурора щодо того, що службова особа ГУ Держгеокадастру вчиняла неправомірні дії, щодо надання вищевказаних рішень, а відтак Відповідачка неправомірно набула право власності на земельну ділянку не можуть прийматися до увагу, оскільки Відповідачка діяла у відповідності до законодавства та покладалася на законність дій органів влади. Намагання прокурора виправити допущені в минулому службовою особою ГУ Держгеокадастру в Черкаській області протиправні дії не повинно непропорційним чином втручатися у нове право та перекладати на Відповідачку усі негативні наслідки таких дій. Відтак Відповідачка не може бути позбавлена права власності та нести тягар всіх негативних наслідків пов`язаних з діями службових осіб органів державної влади. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду справа № 369/6400/17 від 30.10.2020, справа № 369/2803/16-ц від 22.05.2019, справа № 369/4389/16 від 27.11.2019. Згідно зі ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком предявлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими субєктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу). При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Таким чином, положення про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів. Кримінальна справа щодо підроблення наказів на виготовлення проектів землеустрою щодо передачі у власність громадянам, зокрема і Відповідачу, земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебували у власності держави розпочата в червні 2016 року, що підтверджується доданим до позовної заяви матеріалами. В рамках кримінального провадження проведена експертиза та згідно висновку експерта від 06.12.2016 встановлено факт підроблення підпису виконувача обов`язків начальника ГУ Держгеокадастру у Черкаській області Мироненка Д.О., та відтиск гербової печатки Управління вищевказаних наказів, відтак органам прокуратури достеменно стало відомо про неправомірні дії службових осіб Управління. Відтак, прокуратура, як контролюючий орган дізналася про порушене право держави у 2016 році, та строк позовної давності слід відраховувати саме від цієї дати. З системного аналізу вищевказаних норм та враховуючи, що прокурор пред`явив позов після спливу позовної давності в задоволенні позову слід відмовити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Представник Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданн позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує та просить справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами у визначених законом випадках. Представництво прокурором інтересів держави в суді відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 23-2969/14-16-СГ від 12.04.2016 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,7000 га у власність гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Надано останній у власність земельну ділянку площею 1,7000 га, в тому числі рілля площею 1,7000 га (кадастровий номер 7123185000:03:001:0506) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адмінмежах Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Право власності земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (т. 1 а.с. 17). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна № 260132196 від 05.06.2021 вбачається, що 15.04.2016 було зареєстровано право власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 7123185000:03:001:0506 (т. 1 а.с. 19). Заступник керівника Уманської окружної прокуратури звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області щодо того чи видавалися Головним управлінням наказ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та наказ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, а саме: № 23-2535/14-16-СГ від 29.03.2016 та № 23-2669/14-16-СГ (т. 1 а.с. 236-237). Згідно відповіді на вищевказаний лист, вбачається, що зазначені у запиті накази на ім`я гр. [PERSON] не видавалися (т. 1 а.с. 238). Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 23-2535/14-16-СГ від 29.03.2016 було надано [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність, розташованої в адміністративних межах Мойсівської сільської ради Драбівського району Черкаської області за межами населеного пункту. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 16). Відповідно до висновку експерта від 06.12.2016 № 1/1896 вбачається, що [PERSON] підробила підпис виконувача обов`язків начальника Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Мироненка Д.О., у наказах про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою у власність та наказах про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність № 23-4941/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6058/14-16-СГ від 05.07.2016, № 23-4940/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6135/14-16-СГ від 07.07.2016, № 23-4925/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6039/14-16-СГ від 05.07.2016, № 23-4952/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6141/14-16-СГ від 07.07.216, № 23-4953/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6123/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4950/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6120/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4928/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6046/14-16-СГ від 05.07.2016, № 23-4938/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6049/14-16-СГ від 05.07.2016, № 23-4946/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6044/14-16-СГ від 05.07.2016, № 23-4932/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6112/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4944/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6126/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4926/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6055/14-16-СГ від 05.07.2016, № 23-4937/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6110/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4942-14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6114/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4922/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6132/14-16-СГ від 07.07.2016, № 23-4921/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6107/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4955/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6043/14-16-СГ від 05.07.2016, № 23-4934/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6136/14-16-СГ від 07.07.2016, № 23-4935/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6133/14-16-СГ від 07.07.2016, № 23-4939/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6127/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4951/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6128/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-238/14-16-СГ від 15.01.2016, № 23-3324/14-16-СГ від 26.04.2016, № 23-1100/14-16-СГ від 12.02.2016, № 23-2668/14-16-СГ від 04.04.2016, № 23-2670/14-16-СГ від 04.04.2016, № 23-2669/14-16-СГ від 04.04.2016, № 23-3325/14-16-СГ від 26.04.2016, № 23-1099/14-16-СГ від 12.02.2016, № 23-1098/14-16-СГ від 12..02.2016, № 23-2220/14-16-СГ від 21.03.2016, № 23-2221/14-16-СГ від 21.03.2016, № 23-3326/14-16-СГ від 26.04.2016 (т. 1 а.с. 20-51). Відповідно до висновку експерта від 05.12.2016 № 1/1897 вбачається, що [PERSON] підробила відтиск гербової печатки Управління у наказах про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою у власність та наказах про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність № 23-4941/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6058/14-16-СГ від 05.07.2016, № 23-4940/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6135/14-16-СГ від 07.07.2016, № 23-4925/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6039/14-16-СГ від 05.07.2016, № 23-4952/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6141/14-16-СГ від 07.07.216, № 23-4953/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6123/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4950/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6120/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4928/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6046/14-16-СГ від 05.07.2016, № 23-4938/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6049/14-16-СГ від 05.07.2016, № 23-4946/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6044/14-16-СГ від 05.07.2016, № 23-4932/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6112/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4944/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6126/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4926/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6055/14-16-СГ від 05.07.2016, № 23-4929/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6028/14-16-СГ від 04.07.2016, № 23-4949/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6106/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4947/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6124/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4930/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6026/14-16-СГ від 04.07.2016, № 23-4936/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6118/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4943/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6026/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4945/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6122/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4923/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6056/14-16-СГ від 05.07.2016, № 23-4937/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6110/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4942/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6114/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4922/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6132/14-16-СГ від 07.07.2016, № 23-4921/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6107/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4955/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6043/14-16-СГ від 05.07.2016, № 23-4934/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6136/14-16-СГ від 07.07.2016, № 23-4935/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6133/14-16-СГ від 07.07.2016, № 23-4939/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6127/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-4951/14-16-СГ від 09.06.2016, № 23-6128/14-16-СГ від 06.07.2016, № 23-238/14-16-СГ від 15.01.2016, № 23-3314/14-16-СГ від 26.04.2016, № 23-1100/14-16-СГ від 12.02.2016, № 23-2668/14-16-СГ від 04.04.2022, № 23-2670/14-16-СГ від 04.04.2016, № 23-2669/14-16-СГ від 04.04.2016, № 23-3325/14-16-СГ від 26.04.2016, № 23-1099/14-16-СГ від 12.02.2016, № 23-1098/14-16-СГ від 12.02.2016, № 23-2220/14-16-СГ від 21.06.2016, № 23-2221/14-16-СГ від 21.03.2016, № 23-3326/14-16-СГ від 26.04.2016 (т. 1 а.с. 52-79). З обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно [PERSON] , відомості про яке внесено до ЄРДР 22.06.2016 за № 12016251010005425 вбачається, що остання обвинувачується у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (т. 1 а.с. 80-92). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду безпосередньо показав, що [PERSON] звернулася до них у 2015 році. 19 лютого 2015 року між ними був укладений договір про виконання кадастрової зйомки та формування пакету документів на Головне управління Дерземагенства у Черкаській області. Як правило, коли до них зверталися, громадянин надавав копію паспорта, ідентифікаційного коду і можливо якісь додаткові документи, які могли б охарактеризувати бажане місце розташування земельної ділянки, можливо якісь раніше ними отримувались документи в районних відділах Держземагенства, які б характеризували правовий статус. Тобто назвати вичерпний перелік він не може, тому що пройшло майже сім років, але орієнтовно надавався такий перелік. Практика була наступною: громадяни, оскільки вони не були в правовому відношенні підготовленими, а документи потрібно було формувати і подавати на Головне управління в Черкаси, як правило зверталися на самому початковому етапі, тобто вони їм готували зразок заяви з тими вимогами, які висувало Головне управління і долучали необхідні документи для того щоб ця заява була розглянута і було прийнято рішення у вигляді наказу про розроблення самого проекту, тобто їхня робота розпочиналась до наказу і це стосувалось у всіх або в більшості випадків коли всі громадяни отримували наказ і потім укладався ще один договір про розробку самого проекту. Вони підготували [PERSON] , необхідний пакет документів і подали до Головного управління. Проект землеустрою до Головного управління Держгеокадастру подав особисто він. Заява та проект подавались до Головного управління. Заява не є складовою частиною проекту, але проект є невід`ємною частиною заяви. Тобто заява це один документ, проект це інший документ, вони подаються одночасно. Якийсь окремий документ про реєстрацію заяви та проекту в Головному управлінні не видавались. Крім того додаткових можливостей перевірити чи була зареєстрована заява не було. Протягом одного року Головне управління писало відмови [PERSON] , в наданні цього дозволу. У нього з [PERSON] , укладено договір і коли вона отримувала відповідь від Головного управління, а відповідь надходила їй, тому що вона була заявником, вона приходила до нього з відповіддю і запитувала чому він не підготував належним чином їй заяву, і чому їй знову відмовляють. У 2016 році неодноразово туди звертаючись [PERSON] , отримала наказ. Деякі документи подавались ним особисто, деякі надсилалися рекомендованими листами, можливо деякі довозились і подавались особисто [PERSON] , тобто розгляд її заяви зайняв рік і тільки потім був наказ про надання дозволу. Результат затвердження проекту отримував він, так як отримував у 95 відсотках всіх випадків, коли ним розроблялися проекти і подавалися на затвердження, це не було виключення із загального правила. За результатами він отримав наказ, забрав примірник проекту який подавався на затвердження і передав [PERSON] . Згідно ст. ст. 13, 14, 19 Конституції України земля в Україні є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноваень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений ст. 118 Земельного кодексу України, який передбачає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. Цей орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. У двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом зазначених норм права, прийняття відповідним органом державної влади рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність особі, є завершальним етапом безоплатного одержання земельної ділянки у власність та підтверджує реалізацію права особи на одержання земельної ділянки із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації по виду використання. Згідно зі ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 (зі змінами, внесеними Постановою Верховного Суду України № 2 від 19.03.2010) встановлено, що згідно зі статтею 257 ЦК України, у спорах про захист прав власників земельних ділянок застосовується позовна давність тривалістю у три роки, якщо інше не передбачено законом. За змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу). При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Таким чином, положення про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів. Верховний Суд у своїй постанові по справі № 362/44/17 від 17.10.2018 зробив наступний висновок щодо початку перебігу позовної давності. Позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Крім того згідно правового висновку, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 року у справі № 914/3224/16, закон не пов`язує перебіг позовної давності з ухваленням судового рішення про порушення права особи, тому перебіг позовної давності починається від дня, коли позивач довідався або міг довідатися про порушення його права, а не від дня, коли таке порушення було підтверджене судовим рішенням. Кримінальна справа щодо підроблення наказів на виготовлення проектів землеустрою щодо передачі у власність громадянам, зокрема і відповідачу, земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебували у власності держави розпочата в червні 2016 року, що підтверджується доданими до позовної заяви матеріалами. В рамках кримінального провадження проведена експертиза та згідно висновку експерта від 06.12.2016 встановлено факт підроблення підпису виконувача обов`язків начальника ГУ Держгеокадастру у Черкаській області Мироненка Д.О., та відтиск гербової печатки Управління вищевказаних наказів, відтак органам прокуратури достеменно стало відомо про неправомірні дії службових осіб, таким чином строк позовної давності слід відраховувати саме від цієї дати. Твердження Маньківської селищної ради про те, що строк позовної давності для останньої має рахуватися саме з моменту коли селищній раді стало відомо про порушення свого права є хибним. У спірних правовідносинах суб`єктом права є саме держава, а не її конкретний орган, тому зміна уповноваженого органу щодо розпорядження спірними земельними ділянками і здійснення контролю за нею внаслідок внесення змін до чинного законодавства України не змінює порядку перебігу позовної давності (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 914/802/17, від 28.11.2018 у справі № 911/926/17), а тому у задоволенні клопотання представника Маньківської селищної ради про поновлення процесуального строку на подання позовної заяви необхідно відмовити. Також слід зазначити, що в матеріалах справи відсутнє та прокурором в судовому засіданні не надано рішення суду по факту розгляду кримінального провадження № 12016251010005425 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Крім того, суд звертає увагу на те, що з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що заступник керівника Уманської окружної прокуратури у своєму запиті від 21.09.2021 року № 53/3-389 вих-21 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, просить надати відповідь чи видавався Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області наказ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] від 12.04.2016 за № 23-2669/14-16-СГ. Згідно відповіді на запит заступника керівника Уманської окружної прокуратури від 23.10.2021 № 10-23-0.3-604/2-21 Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області повідомлено, що за період від 29.03.2016 по 24.05.2016 наказ про надання дозволу на затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність на ім`я гр. [PERSON] від 12.04.2016 за № 23-2669/14-16-СГ не видавався, а даний наказ датований 04.04.2016, проте номер наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] від 12.04.2016 року зазначено 23-2969/14-16-СГ, що підтверджується його копією доданою до позовної заяви (т. 1 а.с. 17). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи встановлені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Маньківської селищної ради Черкаської області до [PERSON] третьої особи: Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння необхідно відмовити. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов?язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов?язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов?язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Суд дослівши договір про надання правової допомоги № 24/11-01 від 24.11.2021 року, додаткову угоду № 1 від 24.11.2021 року про визначення вартості послуг по договору № 24/11-01 від 24.11.2021 року, акт прийому-передачі послуг (виконаних робіт) № 1 від 09.12.2021 року, копію квитанції № 0.0.2358994586.1 від 29.11.2021 року, які додані до відзиву, вважає, що у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог з позивача підлягають стягненню понесені відповідачем судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 7000 грн. (сім тисяч гривень). На підставі викладеного,

Outcome: approved