Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~23.10.2019\~року до\~суду звернувся\~ [PERSON] \~з позовом\~до [PERSON] ,\~Хмельницької міської\~ради,\~третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~ [PERSON] ,\~Державного реєстратора\~Вовковинецької селищної\~ради Деражнянського\~району Хмельницької\~області Чайковської\~Ірини Сергіївни, в уточнених позовних вимогах просить визнати незаконними та скасувати рішення Хмельницької міської ради № 47 від 09.10.2019 року про розгляд звернення громадянина [PERSON] , скасувати державну реєстрацію земельної ділянки індексний номер: 49560941 від 07.11.2019 \~ \~ \~ \~ року\~08:39:16,\~яке прийняте\~державним реєстратором\~Вовковинецької селищної\~ради Деражнянського\~району Хмельницької\~області -\~Чайковською Іриною\~Сергіївною,\~та яким\~зареєстровано право\~власності за\~ [PERSON] на\~земельну ділянку\~тощею 0,23\~га,\~розташованою за\~адресою,\~ [ADDRESS] ,\~кадастровий №\~6810100000:25:002:0835\~(Реєстраційний\~номер об`єкта\~нерухомого майна:\~1955365268101,\~Номер запису\~про право\~власності:\~34036436)\~та скасувати\~запис в\~поземельній книзі\~щодо реєстрації\~вказаної земельної\~ділянки шляхом\~внесення до\~державного земельного\~кадастру відомостей\~про його\~скасування. Також скасувати державну реєстрацію земельної ділянки\~індексний номер\~49560853\~від 07.11.2019\~року 08:32:53,\~яке прийняте\~державним реєстратором\~Вовковинецької селищної\~ради Деражнянського\~району Хмельницької\~області -\~Чайковською Іриною\~Сергіївною,\~зареєстровано право\~власності за\~ [PERSON] на\~земельну ділянку\~площею 0,1\~га.\~розташованою за\~адресою,\~ [ADDRESS] ,\~кадастровий №\~6810100000:25:002:0833\~(Реєстраційний\~номер об`єкта\~нерухомого майна:\~1955360968101,\~Номер запису\~про право\~власності:\~34036373)\~та скасувати\~запис в\~поземельній книзі\~щодо реєстрації\~вказаної земельної\~ділянки шляхом\~внесення до\~державного земельного\~кадастру відомостей\~про його\~скасування. Просить також усунути перешкоди в користуванні його земельною ділянкою шляхом визначення відповідно до висновку № 2-2/18 від 14.12.2018 року конфігурацій, меж, координати поворотних точок, наступних земельних ділянок: - \~ \~ \~ \~земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0,24 га, з яких 0,10 га призначено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0.14 га - для ведення особистого селянського господарства, які відповідно до договору купівлі-продажу від 02 листопада 1999 року посвідченого Державним нотаріусом Першої нотаріальної контори Муляр Н.О., зареєстрованого в реєстрі 1-3519 (укладеного на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 18081 від 11.01.1999 року на ім`я [PERSON] ), належить [PERSON] , - \~ \~ \~ \~земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0,33 га, що належать [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 04690 від 08.02.1996 року. Та встановити безоплатний сервітут, для [PERSON] та членів його родини, на проходження (проїзд), до належного йому шлакового гаражу літера «Г», розташованого по [ADDRESS] зі сторони воріт в гараж та зі сторони вхідних дверей через частину земельної ділянки сусіда по [ADDRESS] яка належить [PERSON] , розмірами, конфігурацію, межами, координатами поворотних точок, земельної ділянки, на яку накладається сервітут, визначеними відповідно, до висновку № 2-2/18 від 14.12.2018 року безстроково. Знести самочинно збудовану прибудову [PERSON] , загальною площею 3 м2 до його будинку по [ADDRESS] , яка розміщена на земельній ділянці позивача, а також стягнути судові витрати. Позов мотивує тим, що на сьогодні існують дві земельні ділянки, які межують між собою, а саме: земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,24 га, яка відповідно до договору купівлі-продажу від 02.11.1999 року належить [PERSON] , та земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,33 га, що належить [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ №04690 від 08.02.1996 року. [PERSON] є власником земельної ділянки по [ADDRESS] , а тому рішення про зміну конфігурації земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS] може вплинути і на конфігурацію земельної ділянки по [ADDRESS] . Зазначає, що на земельні ділянки по [ADDRESS] та Збарського 6/2 немає кадастрових номерів, існує спір про конфігурацію, межі, координати поворотних точок цих земельних ділянок, який можливо вирішити лише в судовому порядку. Також вказує, що на земельній ділянці по [ADDRESS] розташований шлаковий гараж літера «Г», яким позивач користувався, проходячи через Навіс «В» по [ADDRESS] , проїжджаючи через земельну ділянку відповідача, однак відповідач загородив прохід в гараж, чим чинить перешкоди позивачу в користуванні його власністю, а тому необхідно встановити сервітут та проїзд до його гаража через земельну ділянку відповідача. Зазначає, що до будинку по [ADDRESS] проведено добудову, яка площею близько 3 кв.м. займає ділянку позивача, однак дозволу на будівництво він не надавав, добудова споруджена без жодної документації, а тому підлягає знесенню. Позивач також вказує на ті обставини, що 20.01.2020 року, відповідач [PERSON] , вніс відомості до реєстру речових прав про земельну ділянку, сформувавши попередньо відповідні кадастрові номери на ділянки по [ADDRESS] . Відповідно до витягу з ДЗК про земельну ділянку № НВ-6809620532019 від 28.08.2019 року, за [PERSON] проведено державну реєстрацію з/д площею 0,1000 кадастровий № 6810100000:25:002:0833 розташованої за адресою [ADDRESS] . Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49560853 від 07.11.2019 08:32:53, яке прийняте державним реєстратором Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області - Чайковською Іриною Сергіївною, зареєстровано право власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1 га, розташованою за адресою, [ADDRESS] , кадастровий № 6810100000:25:002:0833 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1955360968101, Номер запису про право власності: 34036373) Відповідно до витягу з ДЗК про земельну ділянку № НВ-6809693532019 від 10.09.2019 року, за [PERSON] проведено державну реєстрацію з/д площею 0,2300 кадастровий № 6810100000:25:002:0835 розташованої за адресою [ADDRESS] . Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49560941 від 07.11.2019 08:39:16, яке прийняте державним реєстратором Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області - Чайковською Іриною Сергіївною, зареєстровано право власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,23 га. розташованою за адресою. [ADDRESS] , кадастровий номер 6810100000:25:002:0835 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1955365268101, Номер запису про право власності: 34036436). Зазначає, що при прийнятті рішення №47 від 09.10.2019 року про розгляд звернення [PERSON] , Хмельницька міська рада не врахувала порушені права всіх суміжників, власників земельних ділянок, а тому таке рішення має бути скасовано. Третя особа, [PERSON] , звернулась із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Хмельницька міська рада про усунення перешкод в користуванні її земельною ділянкою кадастровий номер 6810100000:25:002:0710, шляхом зміни конфігурації, меж та координат поворотних точок земельної ділянки [PERSON] , кадастровий номер 6810100000:25:002:0833, таким чином, щоб межа між земельною ділянкою [PERSON] та її земельною ділянкою проходила на відстані 0,65 м. від зовнфішньої стіни її житлового будинку [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що її земельна ділянка межувала із земельною ділянкою [PERSON] і первинна відстань від її житлового будинку до земельної ділянки [PERSON] становила 0,65 м., однак при внесенні відомостей в ДЗК про земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:25:002:0710 було допущено помилку при визначенні координат її земельної ділянки, у зв`язку із чим межі її земельної ділянки змістились на 0,65 м. Таким чином [PERSON] вважає, що має місце порушення її права на користування та розпорядження свої майном, яке підлягає відновленню. 28.10.2019 року позовну заяву залишено без руху, надано термін для випправлення недоліків. 12.11.2019 року позивачем подано заяву про усунення недоліків. 25.11.2019 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 11.12.2019 року від третьої особи [PERSON] надійшла позовна заява про усунення перешкод у користуванні майном, яка прийнята до розгляду разом із первинним позовом. 20.01.2020 року відповідачем [PERSON] подано відзив на первинну позовну заяву [PERSON] , який долучено до матеріалів справи. 13.02.2020 року [PERSON] подано уточнену позовну заяву. 13.02.2020 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами, [PERSON] , який долучено до матеріалів справи. Проти позовної заяви заперечує, вказує, що третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, не доведено належними та допустимими доказами, ті обставини, що відповідачем порушено її права та законні інтереси. [PERSON] вказує, що її права порушені внаслідок помилки при внесенні координат земельної ділянки 6810100000:25:002:0710 до ДЗК, тобто з вини органу державної влади, а тому [PERSON] не може відповідати за помилки органу державної влади. Відповідач [PERSON] також звернувся із заявою про застосування строків позовної давності до позовних вимог [PERSON] , оскільки датою реєстрації відомостей про земельну ділянку 6810100000:25:002:0710 є 03.03.2016 року, а з позовом про усунення перешкод в користуванні майном [PERSON] звернулась лише 11.12.2019 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності. 13.03.2020 року Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] подала відповідь на відзив, вважає його безпідставним, вказує, що при розробці документації із землеустрою для внесення відомостей щодо земельної ділянки відповідача до ДЗК, не було враховано відстань від стіни її будинку до його земельної ділянки 0, 65 м., та встановлено межу земельної ділянки по стіні її житлового будинку зі зміщенням на 0,65 м. Щодо заяви про застосування строків позовної давності, вважає, що строк позовної давності слід рахувати з дати державної реєстрації відповідачем свого права власності 05.11.2019 року. 11.03.2020 року відповідачем [PERSON] подано відзив на уточнену позовну заяву [PERSON] від 13.02.2020 року. Проти заявлених вимог заперечує, вважає позовні вимоги [PERSON] є необгрунтованими, позивачем не надано належних та достатніх доказів для задоволення його вимог. 14.04.2020 року справу призначено до слухання по суті. 14.04.2020 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заявили клопотання про проведення експертизи. Ухвалою суду від 15.05.2020 року по справі призначено земельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено. 27.11.2020 року постановлено ухвалу про витребування доказів у зв`язку із надходженням від експерта клопотання про витребування доказів необхідних для проведення експертизи. 07.07.2021 року постановлено ухвалу про витребування доказів у зв`язку із надходженням від експерта клопотання. 31.08.2021 року надійшов висновок експерта від 25.08.2021 року №19/20, який долучено до матеріалів справи. 02.09.2021 року по справі поновлено провадження. 20.10.2021 року представником відповідача [PERSON] заявлено клопотання про приєднання доказів на підтвердження судових витрат. 05.07.2022 року від [PERSON] та [PERSON] надійшли клопотання про проведення додаткової експертизи, які судом відхилені. 05.08.2022 року від ХМР надійшла заява про слухання справи у її відсутності, щодо вирішення питання про скасування рішення ХМР №47 від 09.10.2019 року, вважає такі вимоги неналежним способом захисту прав позивача, просить відмовити у їх задоволенні. 09.08.2022 року від позивача [PERSON] надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом задоволено. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити із наведених підстав. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти позовних вимог [PERSON] та [PERSON] заперечила в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві, просила відмовити у задоволенні позову. Представник ХМР в судове засідання не з`явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, проти заявлених вимог заперечила. Третя особа, що заявляє самостійні вимоги [PERSON] та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги в повному обсязі, просили їх задоволити. Третя особа, державний реєстратор Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Чайковська І.С. в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, заяв чи клопотань до суду не надсилала. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати незаконними та скасувати рішення Хмельницької міської ради № 47 від 09.10.2019 року про розгляд звернення громадянина [PERSON] ; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки індексний номер: 49560941 від 07.11.2019 \~ \~ \~ \~ року\~08:39:16,\~яке прийняте\~державним реєстратором\~Вовковинецької селищної\~ради Деражнянського\~району Хмельницької\~області -\~Чайковською І.С.;\~скасувати державну реєстрацію земельної ділянки індексний номер 49560853 від 07.11.2019 року 08:32:53, яке прийняте державним реєстратором Вовковинецької селищноїраои Деражнянського району Хмельницької області - Чайковською І.С.; усунути перешкоди в користуванні його земельною ділянкою шляхом визначення відповідно до висновку № 2-2/18 від 14.12.2018 року конфігурацій, меж, координати поворотних точок земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0,24 га, з яких 0,10 га призначено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0.14 га - для ведення особистого селянського господарства, які належать [PERSON] та земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0,33 га, що належать [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 04690 від 08.02.1996 року; встановити безоплатний сервітут, для [PERSON] та членів його родини, на проходження (проїзд), до належного йому шлакового гаражу літера «Г», розташованого по [ADDRESS] зі сторони воріт в гараж та зі сторони вхідних дверей через частину земельної ділянки сусіда по [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , розмірами, конфігурацію, межами, координатами поворотних точок, земельної ділянки, на яку накладається сервітут, визначеними відповідно, до висновку № 2-2/18 від 14.12.2018 року безстроково та знести самочинно збудовану прибудову [PERSON] , загальною площею 3 м2 до його будинку по [ADDRESS] , яка розміщена на земельній ділянці позивача, а також стягнути судові витрати. Щодо позовної вимоги про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом визначення запропонованої конфігурації, меж, координат поворотних точок, суд виходить із такого. \~ \~ \~ \~Стаття 15 ЦК України визначає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з частиною другою статті 16 ЦК України, є визнання права. Частинами 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При вирішенні позову про визнання права враховуються загальні приписи ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося. Отже, звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні майном, особа зобов`язана довести яким чином порушуються її права та законні інтереси, а суд, в свою чергу перевірити доводи та докази, якими особа обгрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту прав особи. Як вбачається із матеріалів справи, позивач стверджує про порушення його прав щодо конфігурації, меж, координат поворотних точок земельних ділянок, які належать останньому. Водночас не надає доказів на підтвердження наявності зареєстрованого права власності на земельні ділянки або ж відмови у такій реєстрації. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами у розумінні положень статей 80, 81 ЦПК України, що відповідачем порушено права та охоронювані законом інтереси позивача. \~ \~ \~ \~В основу позовної вимоги про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом визначення запропонованої конфігурації, меж, координат поворотних точок, покладено технічний висновок інженера-землевпорядника за результатами проведення дослідження земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У вказаному висновку зазначено, що при проведенні дослідження взято до уваги зокрема витяг з Державного реєстру речових прав індексний №104606884, що підтверджує право власності позивача на 41/100 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Однак, позовна вимога щодо встановлення безоплатного сервітуту стосується доступу до нежитлової будівлі гаража, що у вказаному витязі не визначений як складова частина надвірних будівель житлового будинку. Витяг з Державного реєстру речових прав індексний №112149252 не є належним доказом, оскільки він підтверджує лише юридичний факт скасування державної реєстрації права власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:25:002:0267, загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою [ADDRESS] . Витяг з Державного реєстру речових прав індексний №112157791 не є належним доказом, оскільки він підтверджує лише юридичний факт скасування державної реєстрації права власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:25:002:0268, загальною площею 0,14 га, що розташована за адресою [ADDRESS] . Державний акт на право власності гр. [PERSON] реєстраційний №010874302066 від 29 жовтня 2008 року серія ЯЗ №104089 не є належним доказом, оскільки скасований рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2017 року у справі №686/6663/17. Державний акт на право власності гр. [PERSON] реєстраційний №010874302066 від 29 жовтня 2008 року серія ЯЗ №104088 не є належним доказом, оскільки скасований рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2017 року у справі №686/6663/17. Щодо договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 02.11.1999, то вказаний документ підтверджує вчинення позивачем правочину щодо частини житлового будинку з надвірними спорудами з відповідною частиною надвірних споруд, які знаходяться в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Так, відповідачем розроблено технічну документацію з урахуванням фактичного використання земельних ділянок та наявності прибудови, яка відповідно до технічної документації відповідача знаходиться на його земельній ділянці. З визначеними у технічних документаціях конфігураціями та межами вказані земельні ділянки зареєстровано на ім`я відповідача як в Державному земельному кадастрі, так і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З огляду на зазначене, зважаючи на неналежність доказів, які взяті в основу проведення відповідного дослідження, можна стверджувати про факт неналежності такого доказу як технічний висновок інженера-землевпорядника за результатами проведення дослідження земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, з урахуванням того, що позивачем не надано доказів на підтвердження порушення його прав, суд вважає, що вказана вимога є безпідставною та необгрунтованою. Щодо позовної вимоги про встановлення безоплатного сервітуту, суд вважає, що вона також не підлягає до задоволення. Так, обов`язковою умовою встановлення сервітуту є певна потреба у користуванні чужим майном та відсутність можливості у задоволенні цієї потреби іншим способом, як встановлення сервітуту з конкретним землекористувачем. Згідно зі ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном, а збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах. У п. 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК саме позивач має довести, що повноцінне використання своєї земельної ділянки (іншого майна) неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки; що задоволення потреб сервітуарія неможливо здійснити в інший спосіб; що відповідно до частини третьої статті 402 ЦК він не досяг з відповідачем домовленості про встановлення сервітуту та про його умови. За певних обставин для вирішення спірних питань може бути призначена відповідна експертиза. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 вересня 2018 року у справі № 127/1417/16-ц, 16 січня 2019 року у справі №351/1146/16-ц, 14 листопада 2019 року, справа № 131/1423/15-ц. При зверненні\~із вказаним\~позовом до\~суду позивач\~в порушення\~вимог ч.\~3\~ст.\~402\~ЦК України\~не надав\~доказів про\~недосягнення домовленості\~з відповідачем\~про встановлення\~сервітуту. Крім того, позивач не надав доказів про відсутність можливості у задоволенні потреби в користуванні своїм майном іншим способом, ніж втручання у право власності третьої особи. \~ \~ \~ \~Звертаючись до суду з вимогою про знесення самочинно збудованої прибудови по [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер 6810100000:01:002:0833, позивачем не доведено порушення свого приватного права, приватного інтересу у зв`язку із зазначеним будівництвом та підстав для застосування обраного ним способу їх захисту. \~ \~ \~ \~Відповідно до пп. 1) п. б) ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у порядку, встановленому законодавством. Рішенням міськвиконкому №202 від 08 квітня 1999 року №1 пункт №12 прийнято до експлуатації коридор площею 14,7 м2 у домоволодінні, яке належить [PERSON] на праві приватної власності по [ADDRESS] . Матеріали справи\~містять нотаріальну\~заяву [PERSON] \~від 10\~березня 1999\~року про\~надання дозволу\~ [PERSON] на\~прийняття до\~експлуатації прибудови\~впритул зовнішньої\~стіни квартири,\~що належала\~їй на\~праві власності. Таким чином, прибудова не є самочинною, оскільки її будівництво здійснювалось у встановленому на момент виникнення відповідних правовідносин порядку та прийнята в експлуатацію з урахуванням чинних на той момент положень закону. Окремо слід зауважити, що з урахуванням меж та конфігурації земельної ділянки, право власності на яку зареєстровано за [PERSON] , вказана частина житлового будинку повністю розташована в межах його земельної ділянки. З огляду на вищевикладене, позовна вимога про знесення самочинно збудованої прибудови також є безпідставною та необгрунтованою, а тому задоволенню не підлягає. Підставою для скасування державної реєстрації земельних ділянок позивач вказує не погодження меж земельних ділянок [PERSON] із ним як суміжним землекористувачем та накладкою його земельних ділянок із земельними ділянками відповідача. Однак, погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Не надання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Не підписання суміжним власником та/або землекористувачем акта узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку або іншого документа, яке посвідчує таке право особи. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі №580/168/16-ц. \~ \~ \~ \~Щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради №47 від 09 жовтня 2019 року, то єдиною підставою для скасування рішення органу місцевого самоврядування позивач вказує не погодження меж земельних ділянок із суміжними землекористувачами. У зв`язку із тим, що судом уже встановлено, що погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок, то позивачем не доведено того, що оскаржуваним актом органу місцевого самоврядування порушені його права та не обґрунтовано яким чином зачіпаються його права, як суміжного землекористувача. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження під час слухання справи. Третя особа, [PERSON] , звернулась із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Хмельницька міська рада про усунення перешкод в користуванні її земельною ділянкою кадастровий номер 6810100000:25:002:0710, шляхом зміни конфігурації, меж та координат поворотних точок земельної ділянки [PERSON] , кадастровий номер 6810100000:25:002:0833, таким чином, щоб межа між земельною ділянкою [PERSON] та її земельною ділянкою проходила на відстані 0,65 м. від зовнішньої стіни її житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] посилається на Порядок ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17 квітня 2012 року №1051, в якому виділяє положення про те, що помилками у Державному земельному кадастрі є помилка у застосуванні системи координат для земельних ділянок, які були зареєстровані до 01 січня 2013 року та перенесені до Державного земельного кадастру. Однак, [PERSON] не надає доказів на підтвердження наявності такої помилки під час реєстрації її земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Не надає доказів звернення до кадастрових реєстраторів про виправлення такої помилки. Також не надає доказів на підтвердження того, що у неї у власності є житловий будинок, по зовнішній межі якого, на її думку, частково проходить межа її земельної ділянки. Не надає і доказів того, що зміна конфігурації її земельної ділянки або ж реалізація її прав в частині користування майном неможлива без втручання у право власності відповідача, а відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, позовна заява третьої особи, що заявляє самостійні вимоги є безпідставною та необґрунтованою, а тому не підлягає до задоволення. Щодо клопотання [PERSON] про застосування строків позовної давності до вимог [PERSON] , то суд приходить до висновку, що воно не підлягає до задоволення. Так, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Крім того, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити саме з цих підстав. Таким чином, на підставі викладеного, із врахуванням обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та позовні вимоги третьої особи [PERSON] , яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed