Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів з 3500 грн. на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходів), мотивуючи свої вимоги тим, що 18.12.2019 між сторонами був укладений шлюб, який Южним міським судом Одеської області було розірвано. 29.03.2022 між сторонами повторно був укладений шлюб.03.11.2021 Южним міським судом Одеської області було винесено рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , щомісячно, починаючи з 27.09.2021 в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] .При винесені даного рішення відповідач був офіційно не працевлаштований та мав мінливі доходи.Станом на сьогоднішній день [PERSON] перебуває на військовій службі в Збройних Силах України в військовій частині [NUMBER], відповідно наказу №44 від 02.03.2022 та має постійний заробіток у розмірі приблизно 50000 грн.Дитина проживає разом з позивачем та має задовільний стан здоров`я.У зв`язку з викладеним позивач вважає, що доцільно змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Южного міського суду Одеської області від 03.11.2021 та необхідністю стягувати 1/4 частину усіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 18.07.2022 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Протокольною ухвалою суду від 02.08.2022 заяву представника відповідача - адвоката Міхова Є.К. про залучення Южненського відділу державної виконавчої служби залишено без розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно з урахуванням постанови КМУ №122 від 16.02.2022 «Про внесення змін до постанови КМУ №146 від 26.02.1993». Представник відповідача - адвокат Міхов Є.К. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає частково, просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду від 03.11.2021, на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно з урахуванням постанови КМУ №122 від 16.02.2022 «Про внесення змін до постанови КМУ №146 від 26.02.1993». Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів рішенням Южного міського суду Одеської області від 03.11.2021 стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 27.09.2021 в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до його повноліття, тобто до [INFO] . На підставі вищевказаного рішення 08.12.2021 позивачу був виданий виконавчий лист (а.с.8). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Зі змістуст.180 СК України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України (зміна розміру аліментів) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду із позовом про зміну способу та розміру аліментів, позивач просить фактично змінити спосіб стягнення з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу). Суд звертає увагу, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі зміною способу присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, право вибору та ініціювання зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) має винятково стягувач аліментів. Згідно правового висновку у постанові Верховного Суду від 16.10.2019 справа №664/2746/17 відповідно до ч.3 ст.181 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів змінюється лише за позовом одержувача аліментів. Відповідач перебуває на військовому обліку в Южненському військовому комісаріаті, призначений на посаду солдат в/ч [NUMBER], що підтверджується копією витягу із наказу командира в/ч [NUMBER] від 02.03.2022 за №44 (а.с.10) та має постійний заробіток. Позовні вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на зміні матеріального стану відповідача, який працевлаштований та отримує заробітну платню щомісячно. Відповідач не заперечував факту його перебування на військовій службі та погодився сплачувати аліменти в частці від заробітку, якій передбачений законодавством на одну дитину, а саме в розмірі 1/4 частинивсіх його видів заробітку (доходів) щомісячно з урахуванням постанови КМУ №122 від 16.02.2022 «Про внесення змін до постанови КМУ №146 від 26.02.1993». Згідно Постанови КМУ №122 від 16.02.2022 «Про внесення змін до постанови КМУ №146 від 26.02.1993» пункт 2 постанови викладено в такій редакції: з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом. Водночас суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що буде сприятиме кращому захисту інтересів дитини. З урахуванням викладеного, матеріального становища сторін, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог та зміни способу стягнення, визначених раніше судом аліментів, а саме на 1/ 4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про зміну способу стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 992,40 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved