Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Концерн «МТМ» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги, 3% річних та інфляційних втрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, про те, що Концерн "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району в період з листопада 2020 року по квітень 2021 року надав послуги централізованого опалення у приміщення [ADDRESS] на загальну суму 28973 грн. 68 коп. Право власності на зазначене вище приміщення належить відповідачу. Відповідач належним чином не здійснював оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим, виникла заборгованість на суму 28973 грн. 68 коп. Крім того, у зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦК України відповідачу нараховано 3% річних від простроченої суми, що складає. 859 грн. 44 коп. та інфляційних втрати в розмірі 2942 грн. 20 коп. У позові, позивач посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 32775 грн. 32 коп. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2481 грн.. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПКУкраїни суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що Концерн «Міські теплові мережі» " в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району, який діє на підставі статуту надає послуги з централізованого опалення у приміщення [ADDRESS] . У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав вищевказане приміщення з 24.05.2018 року належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.25). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач - Концерн "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району у період з листопада 2020 року по квітень 2021 року надав послуги централізованого опалення у приміщення [ADDRESS] на загальну суму 28973 грн. 68 коп. за цей період відповідач не здійснив жодних оплат за отримані послуги, що підтверджується розрахунком (а.с.4). Правовідносини між позивачем та відповідачами з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України „Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Пунктом 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць . Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Правилами та Законом України «Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІVвід 24.06.2004 року передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору. Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачам згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є : власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем; Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг , підготовлений виконавцем на основі типового договору Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок споживача сплачувати за житлово - комунальні послуги закріплений у Житловому кодексі УРСР відповідно до ст.. ст.. 67, 68. Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України підставою до виникнення прав та обов`язків є договір. Між Концерном "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району та відповідачем [PERSON] 01.11.2019 року укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с.21-23 зворот.). За період надання послуги з централізованого опалення Концерном "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району, з боку споживача заперечень щодо неналежної якості надання послуг на адресу Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району не надходило. Вирішуючи позовні вимоги Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району про стягнення із [PERSON] 3% річних у розмірі 859 грн.44 коп. та інфляційних втрат у розмірі 2942 грн.20 коп. суд дійшов до наступного висновку. У відповідності зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків. Право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плата) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Враховуючи непогашення відповідачем суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення 2942 грн. 20 коп. - індексу інфляції за загальний період прострочення, а саме: з листопада 2020 року по квітень 2021 року та 859 грн. 44 коп.- 3% річних за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року (а.с.5-6) Перевіривши надані позивачем до матеріалів справи розрахунки 3% річних та індексу інфляції за наведений вище період, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких підстав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, тому зазначені суми підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved