Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

21.02.2022 [PERSON] через свого представника - [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Остапенко Є.М. та приватний виконавець - Білецький І.М., в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за №217448 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" заборгованості за кредитним договором №53/26/08-ф від 18.07.2008 у розмірі 47 648,81 грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги такими обставинами. З матеріалів виконавчого провадження №68358031, дізналася, що 26.01.2022 постановою виконавця відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Остапенко Є.М. про звернення стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №53/26/08-ф від 18.07.2008 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" у розмірі 47 648,81 грн. Позивач не була належним чином повідомлена про заміну кредитора, також строк позовної давності міг давно закінчитися, оскільки кредитний договір укладено 18.07.2008. У виконавчому написі не зазначено, на підставі яких документів його вчинено. Нотаріус не повідомляв позивача про вимогу кредитора, не переконався у безспірності грошових вимог до позивача. Крім того, відповідачем не вірно вказано адресу позивача в заяві про примусове виконання. Просить визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 22.02.2022 відкрито провадження у справі, витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. нотаріальну справу щодо [PERSON] , а саме про винесення виконавчого напису №217448 від 23.06.2021 щодо звернення стягнення за кредитним договором №53/26/08-ф від 18.07.2008. 08.06.2022 представник позивача - адвокат [PERSON]. подав до суду клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 08.06.2022 клопотання представника позивачки задоволено та витребувано від Київського державного нотаріального архіву належним чином завірену нотаріальну справу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Остапенко Є.М. про винесення виконавчого напису №217448 від 23.06.2021 та витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" належним чином завірені документи, які були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису №217448 від 23.06.2021. 28.06.2022 на адресу суду від Київського державного нотаріального архіву надійшов лист, яким повідомлено про те, що станом на 16.06.2022 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Остапенко Є.М. не передавав документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання до Київського державного нотаріального архіву. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON]. не з`явилися, представник позивачки подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його та позивачки відсутності, позов підтримує та проти прийняття заочного рішення в справі не заперечує. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець Білецький І.М. в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили. Відповідно до ухвали суду від 10.08.2022, суд проводить заочний розгляд справи. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 23.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі статей 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №217448, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №53/26/08-ф від 18.07.2008, укладеним із первісним кредитором ПАТ "КБ "Надра", право вимоги за яким було відступлено до нового кредитора ТзОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" відповідно до договору №GL48N718070 blank 01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.02.2019 по 22.06.2021. Сума заборгованості становить 47 648,81 грн. (а.с. 13). На підставі заяви стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ"від 14.01.2022, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису (ВП №68358031) (а.с. 11,12). Вважаючи виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позивачка оспорила такий в суді з наміром захистити своє порушене цивільне право. Вирішуючи спір, суд виходить з таких положень закону та відповідних правовідносин. Так, згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У положеннях ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 №3425-XII (далі Закон № 3425 ХІІ), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону № 3425 ХІІ, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону № 3425 ХІІ, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку №1172. Водночас, Перелік №1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі №3425-XII та Порядку №296/5. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів». Цією Постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" Переліку №1172 та доповнено його новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Вказана Постанова № 662 від 26.11.2014 надала право нотаріусу вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, вказану постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін, а Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Відтак, чинна редакція Переліку №1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Оскаржуваний позивачем виконавчий напис був вчинений нотаріусом 23.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Отже, станом на 23.06.2021 чинне законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису за кредитним договором, укладеному в простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. Ухвалою суду від 22.02.2022 витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. нотаріальну справу щодо [PERSON] , а саме про винесення виконавчого напису №217448 від 23.06.2021 щодо звернення стягнення за кредитним договором №53/26/08-ф від 18.07.2008. Ухвалою суду від 08.06.2022 витребувано від Київського державного нотаріального архіву належним чином завірену нотаріальну справу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Остапенко Є.М. про винесення виконавчого напису №217448 від 23.06.2021 та витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" належним чином завірені документи, які були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису №217448 від 23.06.2021. 28.06.2022 на адресу суду від Київського державного нотаріального архіву надійшов лист, яким повідомлено про те, що станом на 16.06.2022 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Остапенко Є.М. не передавав документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання до Київського державного нотаріального архіву. Витребувані судом докази станом на день винесення рішення суду не надані. Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Відповідачем та приватним нотаріусом Остапенко Є.М. не надано доказів щодо правомірності їхніх дій під час ініціювання та вчинення виконавчого напису № 217448 від 23.06.2021. Також, з матеріалів справи не вбачається, що оскаржений виконавчий напис вчинено на підставі нотаріально посвідченого договору. Доказів протилежного учасниками судового провадження не надано. Таким чином, матеріалами справи не спростовано, що подані відповідачем для вчинення виконавчого напису документи відповідали вказаним вимогам Переліку. Отже, оскільки, суд не встановив, що договір, який було надано нотаріусу для вчинення оскарженого виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, то наявні підстави для визнання відповідного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з зазначеним. За таких обставин, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем оригіналу нотаріально посвідченого договору кредиту. При цьому, суд враховує те, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому дослідження питання щодо безспірності за кокретних обставин у цій справі не вплине на вирішення спору, з урахуванням порушеної нотаріусом процедури видачі спірного виконавчого напису на підставі договору, який не був нотаріально посвідчений. Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені в постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц та позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в Постанові від 23.06.2020 № 645/1979/15-ц). У постанові від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.11.2021 у справі № 758/14854/20, учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами доводів позивача про безспірність заборгованості перед стягувачем на момент вчинення спірного виконавчого напису, розмір заборгованості, як зазначено у виконавчому написі, чи направлялась стягувачем вимога боржникові про погашення суми заборгованості за кредитом (усунення порушень вимог кредитного договору). При цьому позивачка стверджує, що такої вимоги від відповідача не отримувала. Отже, позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу, оскільки така їй не направлялась, чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Відповідно до загального порядку зміни кредитора в зобов`язанні, визнаного ч.2 ст.516, ч.2 ст.517 ЦК, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Доказів того, що позивачка [PERSON] була повідомлена про зміну кредитора в зобов`язанні - відсутні. Відповідно, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності не дають підстави стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з [PERSON] на підставі виконавчого напису №217448, виданого 23.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., нарахована з дотриманням умов кредитного договору, а також має характер безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку. Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відтак, ураховуючи встановлені у справі обставини, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. Щодо судових витрат. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивачки задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на її користь сплачені судові витрати у виді судового збору в розмірі 992,40 грн. за подання позовної заяви. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Представник позивача адвокат [PERSON]. просив стягнути з відповідача витрати та правничу допомогу, зазначивши у позовній заяві, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми таких витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становить у розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу до матеріалів справи адвокатом Кульчицьким О.С. долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та Ордер серії ВС № 1126158 від 02.02.2022. Водночас, договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.), позивачем не надані та матеріали справи таких не містять. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. у зв`язку з їх недоведеністю.

Outcome: approved