Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

18 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Обґрунтовано позов тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2015 року, який заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2020 року розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачем. Сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дитини. Позивач проживає у квартирі з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. У квартирі також обладнана кімната для дитини, щоб син міг мати здоровий сон, навчатися, гратися. З самого дитинства сина позивач постійно піклується про нього. З моменту розірвання шлюбу дитина постійно вказує на своє бажання проживати з позивачем, оскільки дуже прив`язана до матері. Проживання сина з позивачем відповідає його інтересам. Позивач має можливість забезпечити дитині належні умови проживання та повною мірою займатись її вихованням, чого відповідач забезпечити не в змозі, оскільки проживає разом з батьками, а його місце роботи знаходиться в іншому місті і тому він залишає сина на своїх пристарілих батьків. Перебуваючи разом з батьком, дитина не відвідує дитячий садок взагалі, проявляє агресію, не має розпорядку дня. Позивач спиртними напоями не зловживає, не палить, за місцем навчання та роботи характеризується позитивно, добре відноситься до сина. При цьому, позивач вважає, що перебування сина в сім`ї відповідача негативно впливає на його виховання та здоров`я. Позивач хоче дати дитині освіту і добробут. Крім того, позивач неодноразово зверталася до органів поліції, опіки та піклування, оскільки відповідач неправильно ставився до процесу виховання дитини, а на її зауваження належним чином не реагував. Позивач не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов`язків щодо їх сина. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач вказує, що позивач стверджує, що дитина проживає з нею, однак це не відповідає дійсності, оскільки син 70-80% часу проживає з відповідачем за адресою: [ADDRESS] , саме він та його батьки водять дитину в садок, забирають звідти на спортивну секцію. Позивач зазначає, що проживає в квартирі з ремонтом та всім необхідним, проте відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за позивачем не значиться нерухоме майно. З самого народження [PERSON] опікувався батько, його бабуся та дідусь по батьківській лінії, а не позивач. Коли дитина перебуває в матері, яка не працює, вона відводить сина в дитячий садочок, тим самим звільняє для себе час, і значну частину часу син проживає з батьком, тому про постійне піклування з боку матері в даному випадку не йдеться. Позивач ніде не працює, власного доходу не має. Фактично аліменти на сина, сплачені батьком дитини, є джерелом і її власного існування. Також, не відповідають дійсності твердження позивача про те, що коли дитина перебуває з батьком, вона не відвідує дитячий садочок, бо відповідно до відповіді завідуючої дитячим садочком батько однаково з матір`ю приводять і забирають сина. Те, що дитина проявляє агресію і не має розпорядку дня взагалі нічим не обґрунтовано та не підтверджено. Бабуся [PERSON] по лінії батька педагог за професією і під час перебування дитини в їх домі розпорядок дотримується. Крім того, робота відповідача в м. Київ дає змогу батьку утримувати себе та свою дитину належним чином. Кожного дня відповідач їде на роботу і приїздить з неї як всі середньостатистичні батьки, які працюють в м. Чернігові. Дитина вдень перебуває в дитячому садочку і мати в цей час також не займається сином. Ввечері батько приділяє увагу сину, грає з ним, займається розвитком, спортом. Так само як займаються дитиною дідусь і бабуся. Також, необґрунтованими є твердження позивача, що перебування сина в сім`ї відповідача негативно впливає на його виховання. Інші твердження позивача абсолютно нічим не обґрунтовані та не підкріплені доказами і є намаганням дискредитувати відповідача як батька. Довідка про склад сім`ї, надана позивачем до позову, підтверджує реєстрацію [PERSON] ще з 16 липня 2019 року, коли вони жили разом та були однією сім`єю і не підтверджує фактичне проживання дитини на даний час, а виклики поліції є штучними. Позивач відповідь на відзив не подала. Також, у строк для подання відзиву відповідач подав зустрічний позов до [PERSON] , в якому просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком. Обґрунтовано зустрічний позов тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2015 року, який заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2020 року розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 жовтня 2020 року в справі № 750/8722/20 [PERSON] сплачує аліменти на сина в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2020 року. Після розірвання шлюбу за домовленістю з відповідачем, син сторін проживав періодично з матір`ю за адресою: [ADDRESS] та періодично з батьком за адресою: [ADDRESS] . Позивач постійно брав участь у житті сина, [PERSON] жив з батьком досить тривалі періоди і він виховував його. Також, позивач регулярно сплачував аліменти на сина і матеріально забезпечував його, як під час перебування дитини у матері, так і під час проживання з батьком. З початку 2021 року [PERSON] на постійній основі став проживати з батьком за адресою: [ADDRESS] . Окрім позивача у вказаній квартирі зареєстровані та проживають баба та дід дитини по батьковій лінії - [PERSON] та [PERSON] . Останні з народження [PERSON] брали участь у догляді та вихованні онука, на їх очах він зростав, а тому вони і на даний час є близькими людьми для дитини: забирають його до себе, забезпечують додатково всім необхідним для дитини його віку, приводять до дитячого садка та забирають, водять на тренування з вільної боротьби. З моменту, коли [PERSON] став проживати на постійній основі з батьком, хлопчик приїздив до матері, проводив час з нею. Однак, [PERSON] після проведення часу з матір`ю телефонує батьку, просить його забрати назад до себе, говорить, що мати розпитує його про батька, говорить негативні речі про нього, тисне на дитину, розповідає дитині про їх колишні стосунки, влаштовує скандали. При цьому, мати хлопчика викликає поліцію та заявляє про «зникнення дитини» навіть у випадках, коли достовірно знає, що дитина живе у батька, що син на даний час з батьком або рідними дідусем та бабусею, чим фактично умисно робить хибні виклики поліції. [PERSON] часто після перебування у матері телефонує та приїздить до батька пригнічений, плаче, стверджує, що від матері в нього «плавляться мізки». У таких діях є прояви психологічного тиску на дитину та психологічного насильства над нею, над її волею та бажаннями. [PERSON] постійно говорить, що хоче жити з батьком, просить, щоб саме батько або дідусь з бабусею забирали його з садочка до батька. Позивач ніколи не перешкоджав і не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню матері з дитиною. Проте, позивач та його родина дуже занепокоєні психологічним станом [PERSON] , тому позивач вважає, що за умови визначення судом місця проживання дитини з батьком, дитина буде проживати в більш гармонійному та психологічно стабільному середовищі, ніж з матір`ю, і спрямовувати свою енергію не на подолання психологічних проблем та страхів, а на розвиток і навчання. Крім того, позивач повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про нього, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини. Батько повністю віддає дитині свою любов і турботу, велику увагу приділяє розвитку дитини. Окрім відвідин дошкільного навчального закладу, позивач з сином грає у розвиваючі ігри, читає, розповідає казки, записав його та водить на тренування з вільної боротьби. Бабуся хлопчика, як педагог за освітою, також розвиває хлопчика, навчає його, готує до школи. [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад Комунальний заклад «Заклад дошкільної освіти № 3 «Дитяча Академія» Чернігівської міської ради, є розвиненим та вихованим, здатним висловлювати свої думки, має власну думку, що підтверджується психологічно-педагогічною характеристикою з садочка. Відповідач написала заяву до дитячого садочка, в якій забороняє віддавати дитину батьку, бабусі та дідусю без її відома. І тільки після окремої заяви батька дитини та адвокатського запиту представника позивача бабусі і дідусю хлопчика дозволили забирати його. Таким чином, мати створює перешкоди малолітній дитині для спілкування з батьком, бабусею та дідусем. Від таких заяв матері страждає перш за все її син, оскільки він дуже прив`язаний до батька. При цьому, відповідач просить забрати сина з садочка іншу матір з батьківського комітету садочка, яка є сторонньою для дитини жінкою. Також, відповідач штучно створює «поважні причини» для неможливості зустрічей батька з дитиною, зокрема, стверджувала, що син захворів на коклюш, відмовила позивачу в зустрічі з сином, а наступного дня дитина перебувала в садочку цілком здорова без ознак інфекційної хвороби. Окрім цього, відповідач, за твердженням позивача, як людина і мати є досить неврівноваженою. Між сторонами постійно виникають суперечки щодо місця проживання дитини. Оскільки відповідач створює перешкоди в спілкуванні з сином для його батька та дідуся з бабусею, тому для того, щоб хлопчик мав спілкування з усіма, позивач вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком, який таких перешкод для матері не чинить. У позивача хороша офіційна стабільна робота з нормованим повним робочим днем, він працює в ТОВ «Епіцентр К» начальником відділу, тоді як відповідач ніде не працює, власного житла, майна чи доходу немає. Фактично аліменти на сина, сплачені батьком дитини, є джерелом її власного існування. Також, у позивача є сумніви, що сплачені ним аліменти витрачаються відповідачем за призначенням. Позивач вважає, що може дати сину більше можливостей для його навчання, виховання, розвитку тепер і в подальшому. Позивач слідкує за станом здоров`я сина, піклується про його розвиток. У позивача з сином психологічний контакт, прив`язаність один до одного, спільні інтереси. Позивачем створені найкращі умови для дитини, в неї є власний дитячий та спальний куточок, дитина забезпечена іграшками та іншими речами для розвитку. Головне, що дитина з позивачем почуває себе спокійною, врівноваженою та любимою. Позивач любить свого сина, емоційно зв`язаний з ним, має змогу забезпечити його всім необхідним, а тому проживання дитини разом з батьком відповідає її інтересам. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2021 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Запропоновано відповідачу за зустрічним позовом подати відзив на позовну заяву. В установлений судом строк відповідач за зустрічним позовом [PERSON] подала відзив на позов, в якому зазначила, що позов не визнає в повному обсязі. Фактичні обставини, викладені позивачем неправдиво з метою створити негативний образ її як матері і взагалі як особи. Під час перебування з позивачем у шлюбі вони проживали разом за адресою: [ADDRESS] . За адресою: [ADDRESS] , сторони ніколи не проживали. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності батькам - [PERSON] , [PERSON] та брату [PERSON] і про це відомо позивачу. Але проживає в цій квартирі лише відповідач та [PERSON] . У квартирі [PERSON] має власну кімнату, ліжко та меблі для забезпечення його виховання та розвитку. Після розірвання шлюбу, в період дії карантину, мати колишнього чоловіка запропонувала свою допомогу, на що відповідач погодилась, усвідомлюючи, що попри їх з позивачем розлучення дитина має спілкуватися з бабусею та дідусем. Однак, через певний час відповідачу почали створювати перешкоди в тому, щоб забрати дитину додому: двері квартири ніхто не відчиняв, на телефонні дзвінки не відповідав, декілька разів вдавалось забирати [PERSON] від бабусі з дідусем за допомогою працівників поліції. При цьому, в той час, коли відповідач намагалася підтримувати у сина авторитет батька, він та його батьки почали маніпулювати свідомістю сина, обіцяючи дорогі подарунки, створюючи в уяві дитини негативний образ її як матері. Після повернення додому [PERSON] починає говорити до відповідача фразами позивача: «Ти ніхто і я не повинен тебе слухати», « Папа дозволяє мені весь день гратись в ігри на планшеті, значить ти погана, якщо ти мені це забороняєш», що негативно впливає на формування у дитини сприйняття нею суспільства, формування навичок спілкування з однолітками та старшими. Твердження позивача про те, що у [PERSON] більш тісний психологічний контакт та прив`язаність до нього є неправдивим. Дитина розуміє ситуацію і після періодів перебування в сім`ї батьків позивача переживає, що може щось повідомити те, що батько заборонив розказувати. Це створює для дитини негативний психологічний тягар і відповідач вимушена докладати додаткових зусиль для відновлення емоційного стану дитини. Останній раз, коли позивач забрав сина з садка до себе додому, він не повідомив відповідача про це і не водив його ні в садок, ні на занняття по підготовці до школи. Потім, коли дитину вже привели в садок відповідачу повідомили смс і як вона його забрала син розплакався і сказав, що він скучав, а його не пускали до відповідача. Крім того, вихователь та мами інших дітей з групи повідомили, що [PERSON] плакав за мамою весь день. Також, відповідач постійно піклується про сина і бере активну участь у його духовному та фізичному розвитку; за межами відвідування дитиною дитячого садка забезпечує відвідування додаткових занять з підготовки до школи; створила належні побутові умови для розвитку, відпочинку та навчання сина. Відповідач поважає індивідуальність сина, його інтереси та плани, які вони разом обговорюють. Відповідач намагається і задовольняє його ініціативність і самостійність. Графік роботи та навчання відповідача дає можливість здійснювати належний догляд за сином кожного дня. У 2020 році відповідач продала належну їй на праві власності квартиру задля забезпечення коштами себе і сина на період навчання відповідача в медичному коледжі. Також, відповідач займається деякими видами косметологічних послуг і має від цієї діяльності постійний стабільний дохід. У свою чергу, позивач не може в такому ж обсязі забезпечити необхідні умови, а його робота в іншому місті на умовах повного робочого дня (з восьмої ранку до дев`ятої вечора) ставить під сумнів можливість забезпечення дитини спокійним та стійким середовищем щодо умов проживання та навчання. Крім того, щодо наданого позивачем до позову психологічного висновку, зробленого Громадською організацією «Чернігівська міська організація «Конкордія», то відповідач не надавала своєї згоди на вчинення дій стосовно сина ні адвокату Кручек, на запит якої проводилося психодіагностичне обстеження, ні Громадській організації. Така громадська організація не має права проводити психодіагностичне обстеження дітей і надавати висновки про такі обстеження. Голова ради цієї організації не має спеціалізації дитячого психолога, а має іншу спеціальність. Також, після цього дослідження у сина почалися постійні настороги, він почав говорити: «Мама, а ти мене не поведеш до того страшного дяді, який заставляє малювати чорними олівцями. Бо чорні, то ж смерть, правда ж мама». Позивач за зустрічним позовом подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що доводи відповідача є безпідставними. Зокрема, позивач вказує, що в квартирі [ADDRESS] , належній його батькам, проживають батьки і він разом з сином [PERSON] . Твердження відповідача про негативне ставлення [PERSON] до психологічної діагностики не відповідає дійсності. [PERSON] із задоволенням спілкувався з психологом [PERSON] , ділився своїми переживаннями з людиною, яка виявила істинну цікавість до його дитячих проблем. Такі заяви відповідача є її очікуваннями, які не відповідають реальності. Крім того, твердження відповідача, що після перебування у батька дитина весь день плакала за матір`ю, є сумнівним, [PERSON] плакав, оскільки очікував негативну розмову з матір`ю ввечері, розуміючи, що між батьками наявний конфлікт. Також, відповідач стверджує, що може надати сину більше уваги, оскільки графік її навчання дозволяє здійснювати належний догляд за сином, однак, вона навчається на денній формі навчання, і, з її слів, ще працює. [PERSON] знаходиться цілий день до 18.00 год. у дитячому садочку, тому немає різниці, чи працює батько на постійній роботі з хорошим стабільним доходом і гнучким графіком роботи, чи працює і навчається мати. Обидва батьки забиратимуть дитину ввечері і приділятимуть їй час на розваги, розвиток і навчання. Крім того, у позивача дохід значно вищий і стабільний, фактично на аліменти позивача відповідач з сином і проживають, а у відповідача неофіційний, нерегулярний, нижчий за розміром, оскільки вона не живе за рахунок доходу, а за рахунок коштів від продажу квартири у 2020 році. До того ж наявність сертифікатів про навчання на курсах не є доказом наявності роботи взагалі. У сім`ї позивача дитина бачить модель родини: бабуся-дідусь, дядько-його дружина, які для хлопчика є ідеалом родини відповідно до психодіагностичних досліджень. А мати постійно влаштовує дитині істерики, що ясно не є спокійним і стійким середовищем для дитини. Позивач має власний автомобіль і може забезпечити приїзд дитини до будь-якого ДНЗ по місту, щоб хлопчик навчався та виховувався у звичному для нього колективі, відвідував гурток по боротьбі. З приводу ненадання відповідачем згоди на психологічну діагностику дитини адвокату [PERSON] - так адвокат [PERSON] і не вимагала цього від неї. Батьки рівні в своїх правах щодо дитини, доручення було надано позивачем, а виконував діагностику висококваліфікований психолог, який з 2016 року пропрацював з дітьми, в тому числі в Центрі «Відродження» і матір запрошували відвідати ці заняття, але вона проігнорувала. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 листопада 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Позивач, зокрема, пояснила, що після розлучення сторони домовилися, що дитина буде проживати з нею і вона не буде чинити відповідачу перешкод у спілкуванні. Коли дитина з нею, після садочка вони з сином їздять на майстеркласи, займаються вдома. В дитини склався відповідний режим дня. Весь свій час позивач приділяє дитині і він направлений на неї. Коли дитина з батьком - все навпаки, дитина весь час дивиться щось в телефоні, грає на приставці. У квартирі, яка належить батькам і в якій проживає позивач, є кімната для дитини, в ній зроблено ремонт, є все необхідне. Поруч з будинком знаходиться садочок та школа, в яку [PERSON] зареєстрований до 1 класу. Позивач навчається та працює одночасно. Працює в клініці її батьків, надає естетично-косметологічні послуги. Графік роботи відповідача такий, що коли він виїжджає на роботу - дитина ще спить, а коли повертається - вже спить, тому більшість часу при перебуванні дитини у батька вона проводить з дідусем і з бабусею, а не з відповідачем. У спілкуванні з батьком вона перешкод не чинила, однак останнім часом, відповідач, забираючи дитину з садочка, не завжди став її попереджати про це або, коли мав привести за домовленістю у садочок - не приводив того дня. Також, стали випадки, що коли дитина знаходиться в батька, їй не дають поговорити з [PERSON] по телефону. З 10 грудня 2021 року відповідач забрав сина до себе і з цього часу позивач його не бачила, їй не дають побачитися з сином, в тому числі і поспілкуватися по телефону, на її звернення відповідач не реагує. Позивач лише декілька разів спілкувалася з сином по телефону. З 10 грудня 2021 року син не відвідував дитячий садочок та заняття з підготовки до школи, навіть не був присутнім в садочку на новорічному святі, до якого він готувався. Визначення місця проживання дитини з матір`ю відповідатиме інтересам дитини. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечували, підтримали вимоги зустрічного позову. Зокрема, відповідач зазначив, що одружився з позивачем, бо кохав її, в них була ідеальна сім`я, позивач гарна господиня. У позивача було складне дитинство, але незважаючи на це відповідач все одно вирішив одружитися. Після розірвання шлюбу поведінка позивача змінилася. Позивач проявляє агресію, себе не контролює, має проблеми з нервами, залежна від думки інших, грубо поводилася з дитиною, тягала її, син мав синці, бо позивач брала його руками. Відповідач має педагогічну освіту, вихованням дитини займався з його народження і в цьому дуже допомагали його батьки. Відповідач працює в м. Києві, має стабільну заробітну плату, індивідуальний графік та 13 вихідних в місяць. Разом з сином вони ходять на майданчики, на природу, їздили в аквапарк. Відповідач проживає разом з батьками, але купив квартиру і буде робити в ній ремонт. З 10 грудня 2021 року син проживає з відповідачем. З цього часу відповідач не водив дитину в садок, тому що сім`я відповідача має педагогічний профіль, бабуся сама займається з дитиною, виконує всі необхідні завдання, а також пізніше з дитиною став займатися репетитор. Крім того, син говорить йому, щоб не водив до садочка, бо його забере мама, що він страждає з мамою і не хоче з нею бути. З 10 грудня 2021 року дитина не бачилася та майже не спілкувалася з матір`ю, бо того не хотіла. Також, відповідач зареєстрував сина до школи, яка знаходиться недалеко від дому. Визначення місця проживання дитини з батьком відповідатиме інтересам дитини. Представники Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради у судовому засіданні підтримали первісний позов щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю та наданий суду висновок. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представників Управління (служби) у справах дітей, думку дитини, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2015 року, який заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2020 року було розірвано (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 жовтня 2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2020 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 40). Згідно із інформацією Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) № 63539264/9 станом на 07 вересня 2021 року заборгованість по аліментам відсутня (а.с. 62). 27 січня 2021 року позивач змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.12). Відповідно до копії довідки ОСББ «Незалежність-56» про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 17 серпня 2021 року син сторін - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою реєстрації позивача - [ADDRESS] (а.с. 7, 8). З акту про проживання особи без реєстрації від 22 червня 2021 року, підписаного сусідами [PERSON] , [PERSON] , майстром технічної дільниці ДОЖФ № 3 [PERSON] , начальником ДОЖФ № 3 [PERSON], вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , зі слів власника квартири проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 41). З копії довідки від 20 вересня 2021 року, виданої ОСББ «Незалежність-56» [PERSON] , вбачається, що її син [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з дати реєстрації 16 липня 2019 року по теперішній час фактично проживає за адресою реєстрації (а.с. 105). У ході розгляду справи з`ясовано, що після розірвання шлюбу між сторонами їх син проживав з матір`ю. З 10 грудня 2021 року відповідач забрав дитину до себе і з цього часу син сторін проживає з батьком. Квартира [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом на нерухоме майно від 05 квітня 2011 року та витягом про державну реєстрацію прав від 28 квітня 2011 року (а.с. 102, 103). 24 вересня 2021 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали заяву, в якій підтверджують та надають згоду на проживання, у тому числі реєстрацію місця проживання [PERSON] і її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також надали згоду на подальше їх проживання та безперешкодне користування цією квартирою. Вказана заява посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Позігун А.М., зареєстрована в реєстрі за № 432-434 (а.с. 106). Квартира [ADDRESS] , в якій проживає відповідач та його батьки, неприватизована (а.с. 158). Відповідач 10 січня 2022 року став власником квартири [ADDRESS] , про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 209). Вказана квартира придбана в новобудові, ремонт на даний час в ній відсутній. Згідно із довідкою № 261 від 25 вересня 2022 року, виданою Комунальним закладом «Чернігівський базовий фаховий медичний коледж» Чернігівської обласної ради, [PERSON] є студенткою спеціальності 223 «Медсестринство» цього закладу з 01 вересня 2020 року. Навчається на денній формі за кошти фізичних та юридичних осіб. Строк навчання закінчується 30 червня 2023 року (а.с. 116). З характеристики на [PERSON] , виданої директором Комунального закладу «Чернігівський базовий фаховий медичний коледж» Чернігівської обласної ради вбачається, що [PERSON] навчається в Комунальному закладі «Чернігівський базовий фаховий медичний коледж» Чернігівської обласної ради за спеціалізацією акушерська справа з 2020 року. За період навчання проявила себе позитивно, до навчання відноситься відповідально, старанно оволодіває професійними знаннями та навичками. Врівноважена, ввічлива, доброзичлива, користується повагою серед студентів та викладачів. Завжди готова прийти на допомогу. Є люблячою та відповідальною матір`ю (а.с. 11). Також, відповідно до характеристики на [PERSON] , виданої Комунальним закладом «Заклад дошкільної освіти № 3 «Дитяча Академія» Чернігівської міської ради від 01 вересня 2021 року № 01-19/58, [PERSON] свідома відповідальна мати, добре виконує свої батьківські обов`язки, спілкується з педагогами закладу, дослухається до їх рекомендацій. Дитина доглянута, мати жваво цікавиться життям [PERSON] в садочку, радіє за його успіхи, дбає про його здоров`я. Приймає активну участь у житті групи (а.с. 112). Згідно із інформацією, яка міститься в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, за період з січня 2019 року по грудень 2020 року [PERSON] отримала дохід від продажу нерухомого майна в сумі 414170 грн. (а.с. 10). [PERSON] з її слів також працює та надає певні естетично-косметологічні послуги в стоматологічній клініці її батьків, має відповідний сертифікат (а.с. 118-119). [PERSON] працює в ТОВ «Епіцентр К» з 27 лютого 2018 року. З 01 січня 2020 року на посаді начальника відділу «Сантехніка» гіпермаркету «Епіцентр К» № 3 м. Києва на умовах повного робочого дня. Має стабільний дохід, що підтверджується довідкою про доходи (а.с. 60, 61). Відповідно до характеристики, наданої ТОВ «Епіцентр К», [PERSON] за період трудової діяльності зарекомендував себе як грамотний та кваліфікований спеціаліст, ефективний керівник, уважний до потреб підлеглих. Амбітний, цілеспрямований, з відмінним почуттям гумору, комунікабельний, користується повагою та авторитетом як керівництва компанії, так і підлеглих. Дисциплінарних стягнень та зауважень по роботі не було. Проявляє особисту ініціативу при вирішенні виробничих завдань. Завдяки вищій педагогічній освіті вміло та ефективно керує колективом, відмінно розбирається в людях, майстерно вирішує конфліктні ситуації з покупцями, виявляючи їх потреби. До своїх посадових обов`язків відноситься з великою відповідальністю. Вимогливий як до себе особисто, так і до підлеглих, об`єктивний, педантичний та креативний, має високий коефіцієнт продуктивності праці (а.с. 136). [PERSON] зверталася до Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області із заявами про те, що [PERSON] забрав спільну дитину до себе додому без попередження, а також забрав дитину і попередив, що відведе в дитячий садок, але не відвів, на телефонні дзвінки не відповідав, забороняє бачитись з дитиною, що підтверджується талонами-повідомленнями єдиного обліку (а.с. 9, 107, 108) та довідкою від 01 вересня 2021 року № 3913/124/48/11/2021 (а.с. 110), довідкою № 8763 від 25 червня 2021 року (а.с. 110), довідкою № 9910 від 12 липня 2021 року (а.с. 111). [PERSON] звертався до Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівські області, у зв`язку з чим в Єдиному обліку Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівські області були зареєстровані [PERSON] з приводу конфліктів з колишньою дружиною щодо поділу батьківських прав над спільною дитиною (а.с. 58, 134, 216, 217, 218, 220, 221, 222, 223). З психолого-педагогічної характеристики на [PERSON] , [INFO] , виданої Комунальним закладом «Заклад дошкільної освіти № 3 «Дитяча Академія» Чернігівської міської ради 17 серпня 2021 року, вбачається, що [PERSON] виховується в групі № 11 з 04 вересня 2019 року. Батько [PERSON] та мама [PERSON] розлучені. [PERSON] живе з мамою, вона сумлінно займається вихованням сина, завжди цікавиться життєдіяльністю сина у дитячому закладі, він охайний та доглянутий. За словами мами, [PERSON] відвідує курси англійської мови та записаний на підготовку до школи в «Уніку» на 2021-2022 навчальний рік. Батько приділяє увагу дитині, часто забирає хлопчика із дитячого садка і тоді вони проводять кілька днів разом, між ними спостерігається сильний емоційний зв`язок. Дитина з високим пізнавальним інтересом, розвивається згідно віку. Вміє адекватно поводитися в дитячому колективі, ввічливий, вихований. Має сформовані уявлення про доброту, гуманність, чесність. Вільно спілкується з однолітками. У спільних іграх не завжди дотримується загальноприйнятих правил, пропонує свої, може обґрунтувати свою думку. Під час сюжетно-рольових та дидактичних ігор самостійно розподіляє ролі, організовує рухову діяльність. Дитина володіє уміннями планувати та організовувати гру (працю), прагне завжди досягати позитивних результатів. Має уявлення про характерні ознаки об`єктів природи (сонця, води, повітря, ґрунту, тощо). Усвідомлює, що стан здоров`я залежить від чистоти повітря. Позитивно ставиться до занять з фізкультури, завжди активний. Має розвинене граматично-правильне та зв`язне мовлення. Самостійно складає розповіді, переказує тексти, володіє мовленнєвим етикетом. Відокремлює жанри художніх творів, передає зміст українських народних казок, вміє характеризувати персонажів твору. Хлопчик рахує в межах 10. Здійснює серіацію предметів за величиною, довжиною, орієнтується у просторі. У повсякденній діяльності застосовує набутий досвід, продукує ідеї. Не виявляє активного інтересу до творчих видів діяльності (ліплення, аплікація, малювання). В колективі проявляє лідерські якості, вільно спілкується з однолітками (а.с. 42). Відповідно до довідки, виданої Комунальним позашкільним навчальним закладом «Дитячо-юнацька спортивна школа «Авангард» [PERSON] з 01 січня 2021 року до 19 травня 2021 року відвідував тренування з боротьби вільної. Заняття відвідував систематично під супроводом батька [PERSON] та бабусі [PERSON] (а.с. 43). Також, [PERSON] відвідува заняття з підготовки до школи в навальному центрі «Уніка» з 06 вересня 2021 року. Договір про надання освітніх послуг відписаний [PERSON] (а.с. 113, 114). Згідно із довідкою № 01-14/1326 від 12 жовтня 2021 року, виданою Комунальним некомерційним підприємством «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради, [PERSON] , [INFO] перебуває під наглядом Комунального некомерційного підприємства «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради та отримує повну медичну допомогу під час звернень, контакт з лікарем щодо стану здоров`я [PERSON] , [INFO] , підтримує мати [PERSON] . На прийом (огляд) до лікаря, на проведення профілактичних щеплень дитину приводить мати (а.с. 144, 145). Громадською організацією «Чернігівська міська асоціація «Конкордія» було здійснено психодіогнатичне обстеження [PERSON] , [INFO] , про що 22 вересня 2021 року надано психологічний висновок. Відповідно до цього висновку: 1. Діагностовано, що наявний психоемоційний стан малолітнього [PERSON] характеризується емоційною тривожністю. 2. За тестом Рене-Жиля виявлено, що хлопчик психологічно більш близький до батька ніж до матері. 3. За тестом «Неіснуюча тварина», на особистісному рівні, хлопчик відчуває себе ізольовано та самотньо, що може бути результатом негативної реакції (негативізм, асоціальність та агресивність) на ситуацію в сім`ї (конфлікт між батьками). Компенсаторною реакцією може бути виявлена висока потреба у спілкуванні з дітьми, характерною для цього віку. 4. За результатами тесту «Моя сім`я» у [PERSON] виявлено, шо у свідомості хлопчика одночасно існує сформований образ «ідеальної» сім`ї - це родина хрещеного, а також «реальної» своєї сім`ї, яка підсвідомо продовжує ним сприйматися цілісною та нероздільною. 5. У вирішенні питання щодо визначення переваг подальшого проживання з одним з батьків треба враховувати наступне: постать батька в житті хлопчиків, особливо у віці з 5 до 10 років, відіграє дуже важливу роль. Тому, будь який негативний вплив, направлений на обмеження чи погіршення стосунків хлопчика з татом, може порушити процес ідентифікації з чоловічою поведінкою та статтю, який активно триває в цьому віці і визначає подальше гармонійне формування особистості хлопчика. 6. В цілому можна констатувати, що психотравмуюча ситуація, яка склалася в сім`ї, негативно вплинула на психіку та свідомість хлопчика і тому батькам потрібно шукати мирні шляхи вирішення сімейного конфлікту, і відповідно обирати адекватну стратегію подальшого виховання сина (а.с. 138-139). Також, на запит [PERSON] від 25 вересня 2021 року Громадською організацією «Чернігівська міська асоціація «Конкордія» було проведено повторне психодіогнатичне обстеження [PERSON] , [INFO] , про що 22 жовтня 2021 року надано психологічний висновок. Згідно з цим висновком: 1. За тестом [PERSON] наявний психоемоційний стан малолітнього [PERSON] , на момент обстеження, характеризується емоційною тривожністю і становить 7 із 12. 2. За тестом Рене-Жиля виявлено, що на момент обстеження хлопчик психологічно більш близький до матері ніж до батька. У попередньому обстеженні 31 серпня 2021 року нами був отриманий прямо протилежний результат. Виявлена нестійка динаміка процесу ідентифікації хлопчика з моделлю чоловічого поводження (уособленого батьком) може вказувати на залучення, одним з батьків дитини до сімейного конфлікту. 3. Конфліктна ситуація, що склалася між батьками хлопчика негативно впливає на формування його психіки і призводить до прояву ним агресії і можливої провокації конфлікту, унаслідок чого механізми стримування емоцій формуються повільно (а.с. 160-162). Однак, вказані висновки практикуючого психолога Громадської організації «Чернігівська міська асоціація «Конкордія», суд вважає не належними та не допустимими доказами, оскільки психодіагностичне обстеження дитини було здійснено психологом без попереднього спілкування з обома батьками дитини, за відсутності у нього повної інформації з приводу стосунків між батьками після припинення між ними шлюбних відносин. Також, результати та висновки такого дослідження викладені на бланку та з печаткою, яка відповідно до видів її діяльності КВЕД 94.99 не має права та не здійснює такої діяльності як надання психологічної допомоги, проведення психодіагностичного обстеження, в тому числі дітей, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 122-123). Такі ж висновки зробив Верховний Суд розглядаючи подібну справу. З витягу із протоколу індивідуальної психологічної діагностики [PERSON] , [INFO] , виданої Комунальним закладом «Заклад дошкільної освіти № 3 «Дитяча Академія» Чернігівської міської ради 27 вересня 2021 року № 01-19/74 на запит [PERSON] , вбачається, що [PERSON] постійно цікавиться розвитком дитини, а саме: особливостями розвитку когнітивної та емоційно-вольової сфери хлопчика, прислухається до порад щодо розвитку та виховання сина. Розлучення батьків негативно вплинуло на емоційний стан дитини, він часто пригнічений, спостерігається зміна настрою, може повністю заперечувати, що йому пропонується. [PERSON], спілкуючись з психологом, проговорює про те, що батьки не живуть разом, він є свідком конфліктних ситуацій між ними. Поведінка хлопчика адекватна ситуації, характеризується імпульсивністю. Рівень розвитку психічних процесів відповідає віку, пізнавальний інтерес розвинений, але останнім часом спостерігається зниження пізнавальної активності. Під час навчального процесу не завжди концентрує увагу на запропонованих завданнях, відволікається, може не доводити справу до кінця, якщо вона йому не цікава. Володіє навичками складання розповіді з власного досвіду, бесіди дитини з психологом зосереджені на дорослому світі, він прагне до взаєморозуміння і співпереживання. Проявляє стійкий інтерес до іграшок, розвиває сюжет у грі. Сюжетно-рольові ігри пов`язані з персонажами комп`ютерних ігор, які можуть мати агресивний характер. В колективі проявляє лідерські якості, вільно спілкується з однолітками, прагне бути в центрі уваги. В спільних іграх не завжди дотримується загальноприйнятих правил. Вміє планувати і організовувати гру, пропонує свої правила (а.с. 121). Крім того, на підставі листа Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради психологом Чернігівського міського центру соціальних служб 30 листопада 2021 року проведено діагностичне обстеження малолітнього [PERSON] [INFO] , про що надано інформацію. З вказаної інформації від 23 грудня 2021 року № 1487 вбачається наступне. З метою визначення ставлення дитини до батьків були використані: бесіда з дитиною, проективні методики «Малюнок сім`ї», «Незакінчені речення» і методика Рене Жиля. Під час проведення діагностики за допомогою проективної методики «Малюнок сім`ї», яка застосовується для вивчення структури сім`ї, особливостей взаємовідносин між батьками очима дитини, [PERSON] поводив себе спокійно, малював із задоволенням. При виконанні роботи, [PERSON] зобразив сім`ю в кількості п`яти осіб. Спочатку намалював двоюрідну сестру [PERSON] , потім батька, мати, двоюрідну сестру [PERSON] та останнім зобразив себе зверху над батьками. Збільшення складу родини пов`язано з незадоволеними психологічними потребами в сім`ї. Це свідчить про спробу заповнити пустоти, відшкодувати брак близьких, теплих відносин, компенсувати недостатність емоційних зв`язків. Так, хлопчик, будучи єдиною дитиною в сім`ї, може включити в свій малюнок двоюрідних сестер чи братів, далеких родичів і різних тварин - кішок, собак та інших, висловлюючи тим самим недолік близького спілкування з іншими дітьми і потребу мати постійного супутника в іграх, з яким можна було б спілкуватися на рівних. Всі члени родини зображені без вух - вони не «чують» один одного. Під час малювання [PERSON] використовував лише чорний олівець, що свідчить про тривожність дитини. На малюнку всі зображені на відстані, отже між зображеними членами родини існує психологічна дистанція або недостатньо насичені емоційні взаємини у сім`ї. На малюнку [PERSON] є щасливим, на питання: «Чому?», відповів: «Я щасливий, тому що я смішний». Повідомив, що на малюнку мама готує їжу, тато йде на роботу, а сестри в телефоні щось дивляться. З проективної методики Рене Жиля з`ясовано, що [PERSON] віддає перевагу в спілкуванні та перебуванні з мамою та батьком. Також на деяких виборах дитини є його подруга. Проективна методика «Незакінчені речення» побудована таким чином, що дитина може продовжити речення в залежності від актуальності для неї питання на час тестування на підсвідомому рівні. Більшість відповідей [PERSON] вказують на значимість в його житті як батька, так і матері: «Моя мати і я...разом граємо у ігри», «Мій батько і я...граємо разом на ігровій приставці», « Моя мати...готує для мене корисне печиво », « Мій батько...заробляє для мене гроші ». На питання « Любиш маму?» та « Любиш тата?» [PERSON] не роздумуючи відповів «Люблю обох». Отже, дитина має прихильність до обох батьків, бажає мати гарні взаємовідносини як з мамою, так і з батьком. З метою попередження психотравмуючого впливу на дитину, при виникненні в подальшому суперечливих питань між матір`ю та батьком, рекомендовано враховувати вікові характерологічні особливості хлопчика, його потреби та бажання. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 20 жовтня 2021 року № 634 затверджено висновок щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] (а.с. 129). З вказаного висновку вбачається, що [PERSON] є вихованцем Комунального закладу «Заклад дошкільної освіти № 3 «Дитяча Академія». Відповідно до характеристики закладу [PERSON] є дитиною з високим пізнавальним інтересом, розвивається згідно віку, відвідує дитячий навчальний центр «Уніка», батьки відповідально ставляться до виконання батьківських обов`язків. [PERSON] є студенткою комунального закладу «Чернігівський базовий фаховий медичний коледж» Чернігівської обласної ради за спеціалізацією «Акушерська справа». Малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю у трикімнатній квартирі, має окрему кімнату, де створені всі умови для виховання та розвитку дитини, про що складений відповідний акт. [PERSON] проживає у двокімнатній квартирі зі своїми батьками, для дитини створені всі необхідні умови для виховання та розвитку, про що складений відповідний акт. Батько працює у місті Києві в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» начальником відділу сантехніки на умовах повного робочого дня. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня (а.с. 130). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є вихователем в садочку, який відвідував син сторін, суду, зокрема, показала, що дитина є прихильною до обох батьків, до обох йде на зустріч, в садочку [PERSON] розповідав про спільні заходи як з матір`ю, так і з батьком. Дитина завжди охайна, чиста, добре одягнена. Були випадки, коли дитина говорила, що сумує за татом, казав, що хотів поговорити з татом, але мама не дозволила. Дитина знає про конфлікт між батьками і через це буває у засмученому стані. [PERSON] не говорив конкретно з ким із батьків він хоче проживати. До садочка мама приводить частіше, коли дитина у батька - приводить або тато або бабуся. І мама і тато забирали [PERSON] із садочка, тато забирає дитину менше (приблизно 1 раз на тиждень), але раніше (до сну в садочку). Батьківські збори відвідує мама. Дитина часто розповідає, як гарно проводить час і з мамою, і з батьком. [PERSON] якось розповідав, що посварився з мамою, говорив, що дуже її образив, тому хотів поїхати до тата зустрічати новий рік. Дитина піддається маніпулюванню і сама вміє маніпулювати. Емоційний зв`язок у дитини сильний як з татом, так і з мамою. На заняттях дитина відволікається, є особистістю з лідерськими завдатками, його цікавить те, що він хоче. Дитина розповідає про те, що діти приходять до нього додому, вони зустрічаються на майданчику. З дитиною займаються поза межами садочку, це дуже видно. Свідок [PERSON] , яка є також вихователем в садочку, який відвідував син сторін, суду, зокрема, показала, що вихованням дитини займається як мати, так і батько. Дитина любить обох батьків, знає, що відбувається в сім`ї і йому дуже важко. Обоє батьків приймають участь у життєдіяльності садочку. Раніше [PERSON] ділився з вихователями, а в останній час нічого не розровідає, став закритим. Завжди ділиться, коли проводить час з татом. Мама частіше приводить дитину до садочка. Тато забирає дитину до сну. [PERSON] дуже розвинений. Ознак фізичного насилля не помічала і дитина такого не розповідала. З кінця грудня 2021 року [PERSON] не відвідує садочок. На новорічні свята [PERSON] в садочку не було. Свідок [PERSON] , яка є викладачем базового коледжу та керівником групи, в якій навчається позивач, суду, зокрема, показала, що позивач навчається 1,5 роки, свідок спостерігає за нею. Позивач дуже здібна, має художні здібності, вчиться відмінно і змушує всіх вчитися, зорганізувала всіх студентів, допомагає їм, її поважають. Позивач дуже добра, сильна волею і духом, постійно недосипає, працює. Позивач любить дитину безмежно, переживає щодо неї, іноді плаче на заняттях через образливі смс від відповідача. Головне для позивача - дитина, вона дуже віддана їй і живе лише думками про дитину. Батьки позивача мають стоматологічну клініку і [PERSON] допомагає їм у косметологічному бізнесі. Позивач готує дитині індивідуальне харчування, сама дуже схудла. Зі слів позивача, до подачі нею заяви про стягнення аліментів у батька не було особливого бажання до дитини. Свідок [PERSON] суду, зокрема, показала, що вона є головою батьківського комітету в садочку, їх діти разом ходять до садочка, на майстер класи (малювання, ліплення з глини, вареників), різні заходи. Коли [PERSON] відвідував садочок, вона бачила, що дитину заводить мама. Мати допомагає в життєдіяльності садочка, в закупці канцелярії, при організації свят. На батьківських зборах тата не бачила жодного разу. У жовтні, листопаді 2021 року [PERSON] став більш плаксивий, став штовхатися. Між матір`ю та дитиною позитивне, нормальне спілкування, дитина радо зустрічає матір. [PERSON] на даний час до садочка не ходить. Синців у дитини не бачила. Свідок [PERSON] суду, зокрема, показала, що їх діти разом ходять до садочка. Позивача може охарактеризувати тільки з позитивної сторони, вони з дитиною відвідують різні заходи, позивач доглядає сина. Їхні з позивачем діти дружать, живуть поруч, ходять в гості один до одного, гуляють, діти спілкуються дуже близько. Дитина свідка дуже сумує за [PERSON] . Коли [PERSON] приїжджає від батька, у нього брудні нігті, він непідстрижений, не слухає маму. Також, у дитини після приїзду від тата часто болить живіт. Крім того, після перебування у батька [PERSON] агресивно себе поводить, нікого не слухає, був випадок, коли він бив ногою кота. Потім поживе з мамою і врівноважується. Після тата [PERSON] міг сказати мамі «ти мені не указ». При цьому, позивач все спокійно пояснює дитині, у неї сталеві нерви. Свідок [PERSON] , яка навчається з позивачем, суду, зокрема, показала, що позивач проживала з дитиною, вона дуже гарна мати і добре ставиться до дитини. Відповідач постійно ображав позивача, надсилав їй образливі смс, доводив її до такого стану, що вона плакала. Поки відповідач не знав про аліменти, він не цікавився дитиною. До стягнення аліментів, позивач телефонувала відповідачу і просила, щоб він спілкувався з дитиною, бо [PERSON] сумує. Коли почали стягувати аліменти, тоді відповідач почав забирати сина, забере його, але не каже коли поверне. Бувало, що [PERSON] щось планує, готує для сина, а відповідач забере і не повертає його довго. Позивач дуже гарно вчиться, старається, все вчить, вона відмінниця. Коли син з позивачем, вона займається з ним, вчить літери, читає книжки. Після того, як [PERSON] побуде у батька, він нервовий. Почав бити кота після того, як батько почав на довго його забирати, кажучи, що тато говорить, що ненавидить цього кота. [PERSON] говорив, свідок це особисто чула, що коли був у батька і він довго був на роботі, бабуся йому сказала: «Як ти мене дістав». Позивач дуже гарно готує, старається для дитини, молиться на неї, [PERSON] для неї сенс життя. Дитина дуже любить матір, прив`язана до неї, але після зустрічей з батьком може наказним тоном з нею говорити. Свідок [PERSON] , яка доводиться матір`ю відповідачу, суду, зокрема, показала, що коли [PERSON] було 4 місяці вони почали забирати його до себе. Позивач була гарною господинею, в домі завжди був порядок, всі причепурені. Після розлучення вони почали помічати, що з дитиною щось відбувається. Дитина говорила, що не хоче до мами, казала, що «мама буде мене ображати». Після того, коли [PERSON] говорили, що він поїде до матері, у нього починалася істерика, він плакав. Одного разу [PERSON] прийшов і в нього на руках були синяки, сказав, що це мама йому зробила, коли вона розізлилася, схватила його за руки і нігтями давила. Казав, що мама кидала в нього сильно зошитами. Також, [PERSON] говорив, що мама стала злою, коли пішов тато. Дитина страждає. Позивач писала заяву в садок, щоб не віддавали дитину дудусю і бабусі. Після 10 грудня 2021 року були свята, вони з [PERSON] вчили щедрівни. З цього часу мати не телефонувала, були смс лише. Також, [PERSON] з цього часу ні разу не згадував про матір, казав, що «бабушка, забери фотографії, там де мама». Після того, як [INFO] , забрали [PERSON] , він був як «трава», «поникший», сказав, що мама сказала «ти говнюк, ти для мене помер». Є лише одна причина, по якій [PERSON] не хоче йти в садок - бо його забере мати. Свідок говорила [PERSON] , що пішли до мами, але він боїться і не хоче. Для дитини тато великий авторитет, він завжди слухає батька і в них повне взаєморозуміння. Відповідач ніколи не наказує [PERSON] , веде з ним роз`яснювальну роботу. У відповідача вільний графік. Займається харчуванням і свідок і відповідач, який також добре готує. З татом у дитини дуже сильне взаєморозуміння, і бабуся з дідусем поряд, а позивач сама, з ним не справиться. Дитина боїться, що мама покарає, має страх до мами, він її відторгає. Свідок [PERSON] , який доводиться батьком відповідачу, суду, зокрема, показав, що після розірвання шлюбу відповідач багато часу проводив з дитиною. З 10 грудня 2021 року дитина проживає у них за адресою: [ADDRESS] . Свідок виводить дитину на прогулянки і дитина говорить: « Я живу з думкою, що тато мене кине, мені мама сказала, що у тата є інша сім`я». [PERSON] говорив, що мати його ображає, кидає в нього книжки, коли вони учать уроки. Також, говорив, що був якийсь дядько [PERSON] , який вдарив [PERSON] по спині і сказав, що той лінтяй. Дитина проводить дуже багато часу з батьком, відповідач готує йому. З 10 грудня 2021 року [PERSON] заспокоївся, став іншим. [PERSON] відвідував спортивну секцію, а потім позивач заборонила, сказала, що лікар не дозволяє, хоча інший лікар дозволив йому її відвідувати. На даний час з дитиною займається репетитор. Коли говорять дитині, що підемо у садок, дитина повторює тільки одне: «Я не хочу, бо мене забере мама і потім я не побачуся з татом». [PERSON] говорить, що мама швиряє його по всім кімнатам. Також, [PERSON] казав, що мама хоче виїхати за кордон і сказала, що тата ти свого більше не побачиш. Приїзди поліції були дуже часто, тому приходилось не відчиняти двері, бо дитина не хотіла бачити маму. Бабуся говорила з дитиною і налаштовувала його на те, що в нього має бути і мама і тато, а він говорив, що не хоче. З 10 грудня 2021 року позивач не приходила і не телефонувала. Дитина психологічно подавлена, [PERSON] боїться, що ніколи не побачить батька, бабу та діда. Дитина каже «Дідусь, мама по ночам плаче, мене розбудила», - а ти що? «Я теж плакав». [PERSON] для відповідача як повітря і він все для нього зробить. Відповідач авторитет для дитини, вони проходять разом програму садочка (відповідач купив матеріали), малюють, їздять на лижну базу, на роботу. З 10 грудня 2021 року з боку [PERSON] не було того, що він хоче спілкуватися з матір`ю, він говорить категорично, що не хоче спілкуватись з матір`ю. [PERSON] не покидає думка, що його кине тато. [PERSON] казав, що мама било його по ногам своїми ногами, щипала за руки, коли той не хотів іти у ванну кімнату, бо не додивився щось в інтернеті. Свідок [PERSON] , яка проживає в одному домі з відповідачем, суду зокрема, показала, що дитина добре одягнута. [PERSON] розповідав, що літом тато його в аквапарк возив часто, в баню. Коли [PERSON] з татом, у нього відрізняються емоції, коли є тато - він гуляє з татом, коли на майданчику він з бабусею - більше грає з дітьми. З 2016 року по 2020 рік дитина майже 90% часу проживала по [ADDRESS] . Свідок бачила, як бабуся вмовляла [PERSON] поїхати в інше місце (напевно до мами), він не хотів, після того він пригнічений, задумчивий, навіть грається по іншому, це було влітку. [PERSON] навіть міг розплакатися, що не хоче туди їхати, бо йому тут подобається більше. На вихідних вони з татом кудись їздять. [PERSON] з 2 років повноцінно розмовляє, з бабусею вчить довгі вірші, колядки. Свідок [PERSON] , сусідка відповідача, суду, зокрема, показала, що вона знає матір відповідача, яка постійно гуляє з [PERSON] . Свідок бачила, як на майданчику бабуся вмовляла [PERSON] поїхати до мами, це було літом. Одного разу підвозили [PERSON] в садочок, він істерив, плакав, казав, що не хоче, бо мама забере його і не віддасть татові. [PERSON] розповідав, що тато вчив його плавати, возив в аквапарк. Свідок вважає, що [PERSON] дуже боїться маму. Віповідач давав [PERSON] кишенькові гроші, а [PERSON] казав, що мама їх забирала. Про маму [PERSON] не хоче розмовляти, а коли бачить тата - біжить до нього з захватом. З мамою жодного разу не бачила, можливо, 1 раз, більшість дитина з відповідачем та його батьками. Коли спілкується з батьком, дитина щаслива. [PERSON] уче вірші, вивчив щедрівку. Свідок [PERSON] , яка проживає по сусідству з відповідачем, суду зокрема, показала, що бабуся [PERSON] , коли він був ще зовсім маленьким, допомагала з ним. Сім`я відповідача дуже інтелігента. Свідок чула, що [PERSON] говорить, що не хоче до мами. [PERSON] говорив, що дядько [PERSON] його бив по спині, мама ображала його. Говорив, що мама била його по ногам, бо він без дозволу зателефонував татові і сказав, щоб забрав його і через це сказала «ти для мене помер». У садочок дитина не хоче ходити, бо його мама забере. [PERSON] сказав при свідку, що чим би не закінчився суд, я від тебе не піду - від бабусі. Таким чином, в ході розгляду справи з`ясовано, що після розірвання шлюбу між сторонами, їх син проживав разом з матір`ю і батько брав участь у спілкуванні та вихованні дитини. З 10 грудня 2021 року дитина проживає за місцем проживання батька. За цей час дитина по 21 серпня 2022 року не бачила матір, спілкувалася з нею лише декілька разів по телефону. При цьому, позивач вказувала на те, що відповідач після того, як забрав сина, не відкриває двері квартири, не дає можливості ні побатити, ні поспілкуватися з дитиною. В свою чергу, відповідач зазначив, що саме дитина не бажає спілкуватися з матір`ю. Однак, у судовому засіданні, яке відбулося 22 серпня 2022 року, обоє сторін підтвердили, що 21 серпня 2022 року вони всі разом і з дитиною зустрілися. В цей день разом провели дуже добре час, спілкувалися, навіть плакали, їх переповнювали емоції. Позивач зазначила, що дитина дуже радо її зустрічала, обіймала і те, що говорили раніше в судових засіданнях, що дитина не хоче її бачити, боїться і таке інше, не відповідає дійсності. Відповідач також вказав, що після зустрічі, [PERSON] йому сказав, що: « Робіть , що хочете, але, щоб ми жили всі разом». Статтями 12-15 Конвенції про права дитини визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). Відповідно до статті 3 Конвенції про здійснення прав дітей 1996 року дитина має процесуальне право бути поінформованою та висловлювати свою думку під час розгляду справи, що стосується її. Закріплення вказаними вище міжнародними документами та актами внутрішнього законодавства України право дитини бути почутою передбачає, що думка дитини повинна враховуватися при вирішенні питань, які її безпосередньо стосуються. Разом з цим, згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду. Під час розгляду справи в суді було заслухано думку малолітнього [PERSON] , який вказав, що хоче проживати з батьком. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини закріплено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно із частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частин другої, третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до частини першої, другої статті 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Тлумачення частини першої статті 161 Сімейного кодексу України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). У рішенні Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз релевантної практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків. Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. У зв`язку із зазначеним, при визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Суд зазначає, що судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини. Також, суд зауважує, що сім`я є цінною для розвитку дитини, і коли вона руйнується, батьки, які почали проживати окремо, мають віднайти способи захистити дитину і забезпечити те, що їй потрібно, щоб дитина зростала у благополучній атмосфері, повноцінно розвивалася та не зазнавала негативного впливу. Ситуація, в якій батьки не в змозі віднайти такі способи за взаємним погодженням, потребує втручання органів державної влади, зокрема і суду, з метою забезпечення належних стосунків між дитиною й батьками, які є фундаментальними для благополуччя дитини. Діти потребують уваги, підтримки і любові обох батьків. Діти є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів. У ході розгляду справи, суд дійшов висновку, що дитина має прихильність як до матері, так і до батька, а також любить як матір, так і батька, однак беручи до уваги всі встановлені судом обставини та оцінивши всі наявні в справі докази та доводи в їх сукупності, суд вважає, що проживання неповнолітнього [PERSON] з матір`ю найкраще забезпечить його інтереси, духовний та фізичний розвиток, у зв`язку з чим знаходить підстави для задоволення первісного позову та відмови в задоволенні зустрічного позову. При цьому, щодо висловленої думки дитини, суд враховує її вік, тривале протягом останнього часу проживання з батьком та відсутність спілкування з матір`ю, можливість зміни ставлення в залежності від зміни обстановки і обставин, а тому з урахуванням ситуації, яка склалась у сім`ї та обстановці, в якій перебуває дитина, вона, на думку суду, не може об`єктивно, незалежно та вільно висловити свою думку. Крім того, нормами статті 19 Сімейного кодексу України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування висловив свою позицію щодо дотримання прав та забезпечення інтересів дитини під час розгляду цієї справи та відповідно до висновків зазначеного органу встановлено за доцільне визначити місце проживання малолітнього сина разом із матір`ю. Наявний у справі висновок не суперечить інтересам дитини. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що визначення судом місця проживання дитини з одним із батьків, ніяким чином не перешкоджає іншому з них брати участь у вихованні, матеріальному забезпеченні дитини, спілкуванні з нею, що передбачено чинним законодавством, а в разі зміни обставин, які впливають на вирішення спору про місце проживання дитини, другий з батьків не обмежений повторно ставити таке питання. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат.

Outcome: approved