Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб та виключити відомості про нього як батька дитини - [PERSON] , [INFO] з актового запису № 595 від 09.08.2017 року у Ковпаківському районному у м. Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області. Позовні вимоги мотивує тим, що у січні 2016 року познайомився з [PERSON] через соціальні мережі, почали зустрічатися. У грудні 2016 року вони посварились та деякий час не спілкувались. У січні 2017 року позивачка повідомила йому про вагітність, після чого їхні відносини поновились. 21 квітня 2017 року вони зареєстрували шлюб у Ковпаківському районному у м. Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про, актовий запис № 280. [INFO] народився син [PERSON] . В подальшому подружні стосунки погіршились, почались сварки та непорозуміння. Під час розмови [PERSON] повідомила, що жодного відношення до дитини позивач не має, оскільки не є батьком. Для підтвердження даного факту сторонами в добровільному порядку був проведений аналіз ДНК на батьківство між [PERSON] та [PERSON] , згідно результату дослідження № 33560 від 24.11.2021р. ймовірність батьківства - 0. Так як запис як батька [PERSON] порушує права позивача, то він змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Крім того, сімейне життя між ними поступово погіршились, а спроби примирення між ними не принесли жодних результатів, то просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з`явилися, від представник позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява, в якій вона просить проводити судове засідання у її відсутність, проти позову не заперечує. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 квітня 2017 року , актовий запис № 280 у Ковпаківському районному у м. Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). [INFO] у м. Суми народився [PERSON] , про що 09 серпня 2017 року складено відповідний актовий запис за № 595, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , місце державної реєстрації - Ковпаківський районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] , видане 09 серпня 2017 року (а.с. 8). Статтею 121 СК України передбачено загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини. Так, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно із частиною першою статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Положеннями статей 1, 2, 18, 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Частинами 1, 2, 3 ст. 9 вищезгаданого Закону передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України (ч. 5 ст. 9 Закону). Підпунктом 2.13.1 Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа № 3451/05 "Калачова проти Російської Федерації", § 34, від 7 травня 2009 року). Відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро Судово-медичної експертизи №103-28-2022 від 29 червня 2022 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , народженого [PERSON] виключається (а. с. 52-54). Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що висновком молекулярно-генетичним дослідженням встановлено відсутність біологічного батьківства [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви також вбачається, що причиною розпаду сім`ї стала відсутність взаєморозуміння між подружжям, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Сторони подружні стосунки не підтримують, сімейних відносин не поновлювали і не мають наміру цього робити. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). За таких обставин, з урахуванням викладеного, зважаючи на зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача про розірвання шлюбу та оспорювання батьківства в повному обсязі. Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки вимога щодо їх стягнення з відповідача позивачем не заявлялася. На підставі викладеного та

Outcome: approved