Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

09.08.2022 року представник позивача адвокат Куліш Т.Л. звернувся до суду із позовом в інтересах [PERSON] , до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 19.03.2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №735, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, та витрати понесені на оплату судового збору у розмірі 992 гривень 40 коп., всього 5992 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві)гривень 40 коп. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 19.03.2019 року між сторонами було зареєстровано шлюб. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Фактично шлюбні відносини між ними припинились та спільного господарства вони не ведуть. Стверджує, що шлюбні відносини між сторонами не можуть бути поновлені. Вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам. Після розірвання шлюбу дитина проживатиме з позивачем. Ухвалою від 10.08.2022 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу до розгляду у судовому засіданні. До судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, просить позов задовольнити. Відповідач до судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. Строк на примирення просить не давати, також не заперечує щодо проживання дитини з матір`ю. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав. Як встановлено судом та підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 19.03.2019 року уклали шлюб, який зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №735. У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 19.03.2019 року, міцної сім`ї вони не утворили. Шлюбні стосунки між ними фактично припинені, вони не ведуть спільне господарство. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 56 Сімейного кодексу України кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. З матеріалів справи вбачається що, 08.07.2022 між Адвокатським об`єднанням «Правнича компанія Вікторі» в особі старшого партнера Куліша Тараса Любомировича та [PERSON] укладено договір про надання професійної правничої допомоги Згідно матеріалів справи, адвокат не приймав участь у судових засіданнях. Згідно меморіального ордеру АТ КБ «Приватбанк» відт 21.07.2022 року, [PERSON] здійснила перерахунок Адвокатському об`єднанню «Правнича компанія Вікторі» грошову суму у розмірі 5000 грн. Враховуючи предмет позову, час, витрачений адвокатом для надання послуг, а саме на складання позовної заяви з відповідними додатками, з урахуванням обсягу роботи, та кількості годин, необхідних для її виконання фахівцем у галузі права, з урахуванням зібраних та наданих суду доказів, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що сума 5000,00 грн. не є співмірною, а відтак, приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 1000,00 грн., що за даних обставин буде справедливим і співмірним відшкодуванням таких. Згідно положень ч.1 ст.142 ЦПК України, з врахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а інших 50% стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved