Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому просить визнати припиненими трудові відносини між ним та Публічним акціонерним товариством «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» на підставі частини першої статті 38 КЗпП України з 29.06.2010 року; зобов`язати Печерську районну в місті Києві державну адміністрацію внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал», виключивши з відомостей про керівника цієї юридичної особи інформацію про нього, як керівника. Розподілити судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] був призначений на посаду Голови наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал», про що, на підставі протоколу загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» № 7 від 07.07.2009р. внесено запис у його трудову книжку. 29.06.2010р. позивач був звільнений за власним бажанням з посади Голови наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» на підставі ст. 38 КЗпП України, про що, на підставі протоколу загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» № 9 від 29.06.2010р. внесено запис у його трудову книжку. З 01.10.2020р. і станом на день подання позовної заяви, [PERSON] працює заступником голови правління Акціонерного товариства «Оксі Банк». Проте, як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на день подання позовної зави, [PERSON] і досі значиться керівником Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал». Власники товариства не цікавляться діяльністю товариства. Господарської діяльності товариство не веде. Бездіяльність учасників Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» щодо не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділі, що стосується кервіника товариства, а саме: виключення відомостей про [PERSON] ( [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Мінським РУГУ МВС України в м. Києві 20.08.1996 р., ідентифікаційний номер [NUMBER] ) як керівника Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» порушує його трудові права, оскільки він не має змоги звільнитись та самостійно внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Просить позов задовольнити. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2021 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, надіслати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення позивачу копії відзиву та доданих до нього документів. Відповідач-1 своїм правом надати відзив на позов не скористався. Відповідач-2 надіслав до суду лист, в якому зазначив, що державний реєстратор виконає рішення суду, щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Одночасно просить розглядати справу без участі представника адміністрації. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що на підставі протоколу загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» № 7 від 07.07.2009р, [PERSON] був призначений на посаду Голови наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» про що внесено запис у його трудову книжку. 29.06.2010р. позивач був звільнений за власним бажанням з посади Голови наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» на підставі ст. 38 КЗпП України, про що, на підставі протоколу загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» № 9 від 29.06.2010р. внесено запис у його трудову книжку. З 01.10.2020р. і станом на день подання позовної заяви, [PERSON] працює заступником голови правління Акціонерного товариства «Оксі Банк». 14.12.2020 року представником позивача адвокатом Паничем О.В. на адресу Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» було направлено заяву від 09.12.2020 року про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділі, що стосується кервіника товариства, саме: виключення відомостей про [PERSON] ( [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Мінським РУГУ МВС України в м. Києві 20.08.1996 р., ідентифікаційний номер [NUMBER] ) як керівника Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» мотивуючи це тим, що трудові відносини [PERSON] з вищевказаним товариством фактично припинені з 29.06.2010р., про що внесено відповідний запис у трудову книжку останнього, а процедура виключення інформації з відомостей Єдиного державного реєстру відносно [PERSON] як керівника Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» і досі не виконана. Відповіді на таку заяву отримано не було. 14.12.2020 року представником позивача адвокатом Паничем О.В. на адресу Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, було направлено заяву від 09.12.2020 року про виключення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділі, що стосується кервіника товариства, а саме: виключення відомостей про [PERSON] ( [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Мінським РУГУ МВС України в м. Києві 20.08.1996 р., ідентифікаційний номер [NUMBER] ) як керівника Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал». Листом Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.12.2020 року № 105-105/г-32-2315 заявника було повідомлено, що такі відомості можуть бути внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виключно в разі надходження від юридичної особи ПАТ «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» документів для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Станом на день ухвалення цього рішення, відомості про керівника ПАТ «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» [PERSON] наявні в ЄДР. Відповідно до ст. 22 КЗпП, Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Згідно з частиною першою статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя «включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом». Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, № 21722/11, § 165)). З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини необхідно зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника товариства відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям «приватне життя». У пункті 4 частини першої статті 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно з частиною першою статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації. Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення своїх трудових прав, гарантованих Конституцією України. Передбачений частиною першою статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні. За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає. Недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб. Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України. Елементом принципу верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. Bulgaria», заява № 1365/07, § 39), «Олександр Волков проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», заява № 21722/11, § 170)). Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кантоні проти Франції» («Cantoni v. France», заява № 17862/91, § 31-32), «Вєренцов проти України» («Vyerentsov v. Ukraine», заява «№ 20372/11, § 65)) Частиною другою статті 5 ЦПК України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно підкреслює цінність та важливість дотримання формалізованих норм цивільного процесу, за допомогою яких сторони забезпечують вирішення спору цивільного характеру, оскільки завдяки цьому може обмежуватися обсяг дискреції, забезпечуватися рівність сторін, запобігатися свавілля, забезпечуватися ефективне вирішення спору та розгляд справи судом упродовж розумного строку, а також забезпечуватися правова визначеність та повага до суду. В той же час «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки» (Beles and Others v. the Czech Republic, заява № 47273/99, § 50-51, 69); «Волчі проти Франції» (Walchli v. France, заява № 35787/03, § 29). При проведенні оцінювання Європейський суд з прав людини часто наголошує на питаннях «правової визначеності» та «належного здійснення правосуддя» як на двох основних елементах для проведення розмежування між надмірним формалізмом та прийнятим застосуванням процесуальних формальностей. Зокрема, Європейський суд з прав людини виходить з того, що є порушенням права на доступ до суду, коли норми не переслідують цілі правової визначеності та належного здійснення правосуддя та утворюють свого роду перепону, яка перешкоджає вирішенню справи учасників судового процесу по суті компетентним судом (див., наприклад, рішення у справах «Карт проти Туреччини» (Kart v. Turkey [ВП], заява № 8917/05, § 79 (в кінці); «Ефстатіу та та інші проти Греції» (Efstathiou and Others v. Greece, заява № 36998/02, § 24 (в кінці); «Ешим проти Туреччини» (Esim v. Turkey, заява № 59601/09, § 21). Зі змісту позовної заяви [PERSON] вбачається, що він просить суд визнати припиненими його трудові відносини з ПАТ «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал», тобто фактично звільненим з посади директора вказаного товариства. Однак, згідно з нормами Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Вищим органом товариства є загальні збори. Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень. Разом з тим, відповідно до вимог частини другої статті 5 ЦПК України, з урахуванням встановлених обставин справи та виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між [PERSON] та ПАТ «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» суд вважає, що ефективним і таким, що не суперечить закону, у даному випадку буде такий спосіб захисту як припинення трудових відносин позивача з товариством на підставі частини першої статті 38 КЗпП України. За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо. У частині першій статті 25 вказаного Закону визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі. В указаній нормі закону визначено, що таким судовим рішенням може бути рішення про зобов`язання вчинення реєстраційних дій. Таким чином ефективним способом захисту прав позивача буде визнання припиненими трудових відносини між позивачем та ПАТ «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» на підставі частини першої статті 38 КЗпП України з 29.06.2010 року та зобов`язання вчинення реєстраційних дій. Також, із позовної заяви [PERSON] вбачається, що його права були порушені Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією. Листом Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.12.2020 року № 105-105/г-32-2315 позивачу було відмовлено у виключенні з відомотей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділі, що стосується кервіника товариства, а саме: виключення відомостей про [PERSON] ( [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Мінським РУГУ МВС України в м. Києві 20.08.1996 р., ідентифікаційний номер [NUMBER] ) як керівника Публічного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» оскільки, такі відомості можуть бути внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виключно в разі надходження від юридичної особи ПАТ «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» документів для державної реєстрації змін до відомостей про юриличну особу, що містяться в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі, реєстраційна справа ПАТ «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» знаходиться в Печерській районній в місті Києві державній адміністрації. Таким чином, відповідно, саме Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, як суб`єкт державної реєстрації, має проводити зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі відносно ПАТ «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал», а саме виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про [PERSON] ( [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Мінським РУГУ МВС України в місті Києві 20.08.1996р., ідентифікаційний номер [NUMBER] ) як керівника Публічнного акціонерного товариства «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал» (01103, місто Київ, вул. Кіквідзе, буд. 12, ідентифікаційний код юридичної особи 35921827). Враховуючи те, що позивач в позасудовому порядку звертався до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації з приводу внесення відомостей про нього, як керівника ПАТ «Диверсифікований інтервальний корпоративний інвестиційний фонд «Трійка капітал», і відповідно йому було відмовлено у внесенні таких відомостей, тобто з боку адміністрації права позивача були порушені, за таких обставин існують підстав для поновлення порушених прав. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved