Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

Позивач в лютому 2021 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 66807,22 гривень. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2022 року заочне рішення Жовтневого\~ районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2021 року у цій справі скасоване та призначено справу до розгляду за правилами\~ спрощеного позовного провадження\~. Відповідачі відзив на позов не надали. Представник відповідача [PERSON] адвокат Фельській С.Л. в наданій суду заяві про перегляд заочного рішення суду просив частково задовольнити позовні вимоги та застосувати строк позовної давності до позовних вимог за період з січня 2015 року по 31 грудня 2017 року. В судове засідання представник позивача надала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] адвокат Фельській С.Л. в наданому клопотанні просив справу розглядати у його відсутність та розглянути справу з урахуванням наданої заяви про застосування позовної давності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.1\~Закону\~України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги" споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач"; "індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; "житлово-комунальні послуги- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг". Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами". Учасниками відносин\~у сфері\~житлово-комунальні\~послуги є:\~споживачі (індивідуальні\~та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг, відповідно до ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Як вбачається з матеріалів справи, на відповідачів [PERSON] , [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого їм КОНЦЕРНОМ «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в квартирі [ADDRESS] . Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідачі за період з 01.01.2015 року по 31.12.2020 року мають заборгованість в сумі 66807,22 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно п. 5 ч.2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачам, наявність заборгованості в сумі 66807,22 гривень. Щодо наданої представником відповідача [PERSON] заяви про пропуск позивачем строку позовної давності , суд зазначає наступне. Позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта\~статті 267 ЦК України). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Статтею 257 ЦК України\~визначений загальний термін позовної давності три роки. Відповідно до\~ст.\~253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Позовна давність відповідно до частини першої\~статті 260ЦК України\~обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255 цього Кодексу. Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом 03.02.2021. Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу Українидоповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями257,258цьогоКодексу,продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України та діяв на час звернення Концерном «МТМ» до суду з цим позовом. Отже, з урахуванням пункту 12 Прикінцевих таперехідних положень Цивільного кодексуУкраїни\~в межах позовної давності позивач Концерн «МТМ» має право на стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення, обов`язок сплати якої настав з 12 березня 2017 року. Таким чином,\~ у\~ межах\~строку позовної\~давності,\~та враховуючи\~,\~що обов`язок\~по сплаті\~ наданих\~послуг у\~відповідачів за\~лютий \~2017\~року настав\~у строк\~до 20\~березня 2017\~року ,\~ відповідачі мають заборгованість за період з 01.02.2017 року по 31.12.2020 року в сумі 49\~194,81 гривень ( 66807,22 гривень 17612,41 гривень) , і вказана сума підлягає стягненню з [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам .

Outcome: partial