Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23-х років. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем по справі позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2003 року по 2006 рік. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2006 по справі № 2-2207 2006 року шлюб, між сторонами розірвано. Після припинення сімейних відносин, донька - [PERSON] , [INFO] , залишилась на утриманні та вихованні позивача. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2006 по справі № 2-2206 2006 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. На виконання рішення суду відповідач сплачував аліменти, шляхом відрахування зі своєї заробітної плати 1/4 частини, яку отримував займаючи посаду інспектора в СІЗО м. Запоріжжя. [INFO] донька [PERSON] досягла повноліття, їй виповнилось 18 років. У зв`язку із чим припиняється стягнення з відповідача аліментів за вказаним рішенням суду. [PERSON] , [INFO] наказом № 45-у зарахована до контингенту студентів комунального закладу «Запорізький фаховий музичний коледж ім. П.І. Майбороди» Запорізької обласної ради на І курс денної форми навчання. Позивач по справі працює без оформлення трудових відносин, продавцем на ринку «Анголенко» м. Запоріжжя та отримує у зв`язку із цим середньомісячну заробітну плату за останні три місяці 5000 грн. Іншого джерела доходу вона не має. Таким чином, позивач по справі, вважає, що має право на отримання матеріальної допомоги від відповідача на утримання дитини на час її навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років. Ухвалою від 28.07.2022 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. 16.08.2022 року на адресу суду представником відповідача [PERSON] надано відзив на позовну заяву відповідно до якого зазначено, що вказаний позов відповідач визнає частково. [PERSON] є студенткою Комунального закладу «Запорізький фаховий музичний коледж ім. П. Й. Майбороди» Запорізької обласної ради на І курс денної форми навчання. Разом з тим, навчання у коледжі є дистанційним, і зі слів [PERSON] , остання працює разом з позивачкою продавцем на ринку. Відповідно до довідки від 02.08.2022 про доходи відповідача [PERSON] , останній працює у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» та займає посаду старший по корпусу. Згідно з вказаною довідкою заробітна плата відповідача за липень 2022 року нарахована у розмірі 12 720 грн. Загальна сума доходу за період з лютого 2022 по липень 2022 за виключенням аліментів становить 73 340, 45грн. Разом з тим, відповідно до свідоцтва про шлюб з 25.12.2014 відповідач знаходиться в іншому шлюбі з [PERSON] . Від вказаного шлюбу відповідач має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на його утриманні. Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і гака умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання та чи повнолітні дочка, син, що продовжують навчання, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При цьому, слід зазначити, що лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. З урахуванням наявності у відповідача обов`язку щодо утримання ним неповнолітньої дитини, враховуючи розмір заробітної плати відповідача, вважають, що стягнення аліментів у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку відповідача на утримання повнолітньої дитини, буде відповідати засадам виваженості, розумності та справедливості. У судове засідання позивач не з?явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку відповідача, не заперечувала. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з?явився, його інтереси представляла адвокат Мазур О.С., яка надала заяву про розгляд справи без їх участі, задовольнити позов частково а саме у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку відповідача на утримання повнолітньої дитини. Третя особа [PERSON] , у судове засідання не з?явилась. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4) Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2006 по справі № 2-2206, 2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. [PERSON] , [INFO] наразі є повнолітньою (а.с.8-9). Є студенткою КЗ «Запорізький фаховий музичний коледж ім.. П.І. Майбороди» ЗОР на підставі наказу від 21.07.2021 року № 45-у (а.с.11). Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198,199 Сімейного кодексу України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд Як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст.182,200 СК України). Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З аналізу наведених норм необхідно дійти висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановлено судом, батько дитини [PERSON] не заперечує проти утримання своєї повнолітньої дитини та вважає достатнім визначенням розміру аліментів 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. [PERSON] працює старшим по корпусу на ДУ «Запорізький слідчий ізолятор». Має стабільний дохід заробітна плата останнього за період з лютого 2022 по липень 2022 склала 76260,06 грн., що підтверджується довідкою про доходи. Крім того судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що відповідач має на утриманні неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні відповідача. Позивач [PERSON] працює продавцем на ринку «Анголенко». Законодавством передбачено обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей. Позивач [PERSON] не заперечує проти стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку. Таким чином, виходячи з принципу справедливості та розумності, приймаючи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, виходячи із встановленого обов`язку обох батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, врахувавши матеріальний стан сторін та потребу дитини в отриманні такої допомоги, та можливість відповідача її надавати, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що буде, на думку суду, забезпечувати, з врахуванням допомоги, отримуваної від матері, та власного доходу - стипендії, потреби дитини, пов`язані з продовженням нею навчання після досягнення повноліття. Визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати основні соціальні гарантії, закріплені Конституцією України та законами України (зокрема, Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 N 2017-III, Законом України «Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 N 966-XIV), що включають право відповідача на достатній життєвий рівень для себе не нижчий прожиткового мінімуму. Відповідно до ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач по даній категорії справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: partial