Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

03.11.2022 р. до Ширяївського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 28.02.2020 року між [PERSON] (надалі - Позикодавець) та [PERSON] (надалі - Позичальник) було укладено Договір позики грошей (надалі - Догові позики) на загальну грошову суму у розмірі 71 537,50 гривен., що в еквіваленті на день підписання цього договору, за комерційним курсом купівлі доларів США, встановленим ПАТ КБ «Приватбанк» (24,25 грн. за 1 дол. США), становить 2950,00 доларів США 00 центів. Відповідно до п.3 вказаного Договору позики сторони домовились, що Позичальник зобов`язаний повернути (погасити) таку ж суму грошових коштів в повному обсязі до 28.05.2020 року включно, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін. Згідно з п. 3.1. Договору позики сторони узгодили, що повернення частини позики у відповідності до ст. 545 ЦК України, підтверджується відповідними письмовими розписками Позикодавця. Повернення всієї суми позики підтверджується відповідною заявою Позикодавця про проведення повного розрахунку. Відповідно до п. 3.2. Договору позики повернення Позичальником позиченої суми повинно вчинятись 28 числа кожного місяця за наступним графіком: до 28.03.2020 року у гривні, що в еквіваленті за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК» станом на дату повернення частини позики становитиме 150,00 доларів США; до 28.04.2020 року у гривні, що в еквіваленті за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК» станом на дату повернення частини позики становитиме 170,00 доларів США 00 центів; а решту суму у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», станом на дату повернення частини позики, становитиме 2630,00 доларів США - по 28.05.2020 року. Таки чином, Позивач виконав умови Договору позики, а саме Позивач передав Відповідачу 1 грошові кошти в загальному розмірі 71 537,50 гривень. Факт отримання Відповідачем 1 від Позивача грошових коштів у розмірі 71 537,5 гривень окрім п.2 Договору позики грошей підтверджується розпискою [PERSON] від 28.02.2020 року. В протиріччя умов складеного Договору Відповідач 1 від взятих на себе зобов`язань ухиляється. Станом на день складання позовної заяви Відповідачем 1 не зроблено всіх належних виплат задля погашення наявної заборгованості за Договором позики. Крім того, [PERSON] (Відповідач 2) надав згоду на укладання його жінкою (Відповідачем 1) дійсного Договору позики грошей від 28.02.2020 року та отримання від Позивача грошової суми в загальному розмірі 71 537,50 гривень, що в еквіваленті на день підписання договору за комерційним курсом купівлі доларів США, встановленим ПАТ КБ «Приватбанк» становить 2950,00 доларів США. Позивач, посилаючись на положення ст.ст. 61, 65, 73 СК України, ст. 368, 369, 541, 543 ЦК України, зауважує, що наявна згода [PERSON] на укладання його жінкою Відповідачем 1 - [PERSON] договору позики грошей свідчить про його обізнаність у вчиненні Відповідачем 1 правочину та фактично відповідальність у вигляді звернення стягнення на майно може бути застосовано на сумісне майно подружжя. Таки чином, позивач вважає, що у разі, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя і позивач має право вимагати повернення боргу у судовому порядку, звернувшись до суду з позовом до подружжя. Також, відповідно до п.7 Договору позики в разі, коли Позичальник не поверне Позикодавцю позику (або її частину) у встановлений строк (або достроково у випадках, передбачених цим Договором), Позикодавець вправі стягнути заборгованість за позикою та неустойку, згідно п.8 цього Договору, в примусовому порядку, відповідно до діючого законодавства України. Згідно з положеннями п. 8 Договору позики в разі якщо Позичальник своєчасно не поверне суму позики (та/або її частини) у встановлений строк, Позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу Позикодавця суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 100% (сто процентів) річних від простроченої суми, пеню у розмірі 10% (десять процентів) від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, за кожен день прострочення та за кожне відповідне неналежне виконання умов цього договору, а також штраф у розмірі 5% (п`ять відсотків) від суми позики, зазначеній у п.1 договору позики грошей, за кожне порушення строків сплати позики. Посилаючись на положення ст. ст. 627, 599, 1048, 1050 ЦК України, враховуючі певні прострочення по поверненню наданих Позивачем грошових коштів, вважає за необхідне застосування санкцій, передбачених положеннями ЦПК України та умовами Договору, розрахунок яких наведено у доданій таблиці. Згідно розрахунку 3 % річних (ст. 625 ЦКУ), станом на день складання позовної заяви становить 3097,66 грн. Також, позивач зазначає, що пеня у розмірі 10% від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, за кожен день прострочення та за кожне відповідне неналежне виконання умов цього договору передбачена п.8 Договору позики грошей. В межах встановленої домовленості між сторонами, Позичальник зобов`язаний повернути (погасити) таку ж суму грошових коштів в повному обсязі до 28.05.2020 року включно, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін. Відповідно до п. 7 Договору позики грошей в разі, коли Позичальник не поверне Позикодавцю позику (або її частину) у встановлений строк (або достроково у випадках, передбачених цим Договором), Позикодавець вправі стягнути заборгованість за позикою та штрафні санкції, згідно п.8 цього Договору, в примусовому порядку шляхом, відповідно до чинного законодавства України. Отже, враховуючи визначені порушення Відповідача щодо повернення позики, позивачем вирішено застосувати Відповідальність Відповідача, згідно п.п. 7, 8 Договору позики грошей та накласти штрафну санкцію у вигляді пені у розмірі 10% від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, за кожен день прострочення та за кожне відповідне неналежне виконання умов цього договору. Так, сума застосованої штрафної санкції передбаченої п. 8 Договору позики грошей, яка підлягає відшкодуванню на користь Позивача - 3 768 813,75 грн. (розрахунок наведено у доданій таблиці). Крім того, позивач зазначає, що стягненню підлягає штраф у розмірі 5% від суми позики, зазначеній у п. 1 договору позики грошей, за кожне порушення строків сплати позики, передбачений п.8 Договору позики грошей. В межах встановленої домовленості між сторонами, Позичальник зобов`язаний повернути (погасити) таку ж суму грошових коштів в повному обсязі до 28.05.2020 року включно, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін. Відповідно до п. 7 Договору позики грошей в разі, коли Позичальник не поверне Позикодавцю позику (або її частину) у встановлений строк (або достроково у випадках, передбачених цим Договором), Позикодавець вправі стягнути заборгованість за позикою та штрафні санкції, згідно п.8 цього Договору, в примусовому порядку шляхом, відповідно до чинного законодавства України. Отже, враховуючи визначені порушення Відповідача щодо повернення позики, позивачем вирішено застосувати Відповідальність Відповідача, згідно п.п. 7, 8 Договору позики грошей та накласти штрафну санкцію у вигляді штрафу у розмірі 5% від суми позики, зазначеній у п.1 договору позики грошей, за кожне порушення строків сплати позики. Так, сума застосованої штрафної санкції, передбаченої п. 8 Договору позики грошей, яка підлягає відшкодуванню на користь Позивача - становить в загальному розмірі 10 730,55 гривень. Всього за Договором позики грошей заборгованість [PERSON] перед Позивачем складає: 3 854 179,46 грн. Враховуючи, що сума нарахованих штрафних санкцій, 3% річних та пені в загальному розмірі на день подання дійсної заяви складає 3 782 641,96 гривень, та значно перевищує суму боргу, яка дорівнює 71 537,50 грн. за Договором позики грошей, Позикодавцем було прийнято рішення щодо зменшення розміру нарахованої пені та штрафу та встановити її на рівні - 71 537,50 грн. Таки чином, сума боргу Позичальника перед Позикодавцем складає: - 71 537,50 гривень, у якості основної суми боргу за Договором позики грошей; - 71 537,50 гривень, у якості нарахованих штрафних санкцій, 3% річних та пені станом на день подання позовної заяви, що в загальному розмірі за договором позики грошей складає 143 075,00 грн. Крім того, за положенням п.12 Договору позики грошей з метою забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором Сторони домовились укласти договір застави транспортного засобу, типу ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ ХЕТЧБЕК - В, марки MAZDA, модель 3, номер шасі (кузов, рама): [NUMBER] , рік випуску 2005, колір ЧЕРВОНИЙ, реєстраційний номер [NUMBER] . Так, 28.02.2020 року на виконання вказаного положення Договору Позики, між [PERSON] , з однієї сторони у якості Заставодержателя та [PERSON] , з другої сторони, у якості Заставодавця, укладено Договір Застави, відповідно до якого заставою забезпечується виконання Заставодавцем зобов`язань за Договором Позики від 28.02.2020 року, що укладений між Заставодержателем та Заставодавцем, за умовами якого Заставодавець, зокрема, зобов`язаний повернути Заставодержателю позику в розмірі 71 537,50 грн. до 28 травня 2020 року. Предметом застави за п.5 Договору Застави є транспортний засіб, зазначений вище. Пунктом 6 Договору застави передбачено, що предмет застави належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 28 лютого 2020 року ТСЦ 5142. Крім того, Заставодавець та Заставодержатель в п. 7 дійсного договору дійшли згоди, що вартість предмет застави на момент укладення договору складає 72 000, 00 гривень . Відповідно до п.9 Договору Застави предмет застави залишається у володінні Заставодавця. Крім того, п.12 Договору застави передбачено, що ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмету застави несе Заставодавець. У разі випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета застави Заставодавець на вимогу Заставодержателя зобов`язаний надати рівноцінний предмет або, якщо це можливо, відновити знищений чи пошкоджений предмет застави. Відповідно до п.16 Договору застави у випадку пошкодження, знищення викрадення предмету застави, та якщо предмет застави вибув з володіння Заставодавця або втратив свої споживчі властивості, Заставодавець зобов`язаний на вимогу Заставодержателя відновити предмет застави або не пізніше 10 календарних днів з моменту одержання вимог Заставодержателя замінити предмет застави або поновити його іншим належним йому майном на вибір Заставодержателя, при цьому загальна вартість предмета застави, зазначена в п.7 даного договору повинна залишатися незмінною. Пунктом 18 Договору застави передбачено, що у разі, якщо Заставодержатель зареєструє у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави, Заставодавець не пізніше 30 календарних днів з моменту одержання вимоги Заставодержателя зобов`язаний передати йому предмет застави для його реалізації та погашення забезпечених заставою вимог, або виконати обов`язки за договором позики у повному обсязі. Відповідно до п.19 Договору застави Заставодержатель крім іншого, має право у разі невиконання або неналежного виконання умов договору позики або умов договору застави заборонити Заставодавцю користування предметом застави та змінити місцезнаходження предмета застави. Згідно п. 20 Договору застави Заставодержатель вправі вимагати дострокового виконання забезпеченого заставою зобов`язання, а у разі його невиконання звернути стягнення на предмет застави, якщо: - Заставодавець порушив умови даного договору; - Заставодавець не допускає представників Заставодержателя до перевірки предмету застави; - У разі невиконання або неналежного виконання умов договору позики; - Якщо інша особа одержала право звернути стягнення на предмет застави. Крім того, п. 23 Договору застави передбачено, що Заставодержатель здобуває право звернути стягнення на предмет застави у випадках: - Якщо в момент настання терміну виконання зобов`язань за договором позики, забезпеченими заставою, вони не будуть виконані; - У випадках, передбачених п.20 даного Договору. Пунктом 24 Договору застави передбачено, що стягнення може здійснюватися на вибір Заставодержателя в таких спосіб: - на підставі рішення суду; - на підставі виконавчого напису нотаріуса; - шляхом позасудового звернення стягнення на предмет застави. Використання позасудового способу звернення стягнення на предмет застави не позбавляє Заставодержателя права звернутися до суду для звернення стягнення на предмета застави у примусовому порядку. Крім того, п.п. 35 - 37 Договору застави передбачено, що у разі порушення Заставодавцем умов, передбачених у п.15 даного договору, Заставодавець сплачує Заставодержателю штраф у розмірі 100 % вартості предмету застави, вказаної у п.7 даного договору. У разі порушення Заставодавцем умов, передбачених у п.18, п.20, п.21 даного договору, Заставодавець сплачує Заставодержателю пеню у розмірі 1% від зазначеної у п.7 даного договору суми за кожний день прострочення. Сплата штрафних санкцій за даним договором не звільняє Заставодавця від виконання зобов`язання за договором позики. Позивач наводить розрахунок заборгованості за договором застави, згідно якого дата повернення за договором Позики/Застави - 28.05.2020 р., кількість днів прострочення - 522, пеня 1% - 375 840,00 грн. Всього заборгованість за Договором застави транспортного засобу [PERSON] перед Позивачем складає 375 840,00 грн. Так, заборгованість [PERSON] за Договором застави транспортного засобу від 28.02.2020 року та Договору позики грошей від 28.02.2020 року перед Позивачем в загальному розмірі складає 518 915,00 грн., що складається з: 71 537,50 гривень у якості основної суми боргу за Договором позики грошей. 71 537,50 гривень у якості нарахованих штрафних санкцій, 3% річних та пені станом на день подання дійсної заяви, що в загальному розмірі за договором позики грошей складає 143075,00 гривень. 375 840,00 гривень за порушення Заставодавцем умов, передбачених у п.18, п.20, п.21 договору застави транспортного засобу. В протиріччя умов складеного Договору Відповідач 1 та Відповідач 2 від взятих на себе зобов`язань ухиляються, боржником допущено прострочення платежу, на телефонні дзвінки ані Позивача, ані представника Позивача не відповідають та зустрічі усіляко уникають, місцезнаходження транспортного засобу Позивачу невідоме. У зв`язку з прострочення Відповідачами терміну виконання зобов`язання, а також уникнення мирного вирішення спору, Позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом задля захисту своїх порушених прав. Вважає, що у зв`язку з недобросовісною бездіяльністю Відповідачів, вираженою в неповерненні Позивачу позичених грошових коштів в повному обсязі, його право порушене та, відповідно до положень до ст. 16 ЦК України, підлягає судовому захисту. Відповідач 1 та Відповідач 2 в порушення умов Договору станом на день складання позовної заяви належні грошові кошти не повернули. В телефонних розмовах Відповідачі повідомили [PERSON] про те, що не збираються повертати [PERSON] борг за наявним договором позики та мають намір уникнути відповідальності. 01.10.2021 року між [PERSON] та адвокатом Непомнющим О.М. було укладено Договір про надання правової допомоги для представництва інтересів [PERSON] в суді першої інстанції з питань захисту прав [PERSON] щодо стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за Договором позики грошей від 28 лютого 2020 року та Договором застави транспортного засобу від 28 лютого 2020 року. Відповідно до п. 1.2. Правова допомога полягає в представництві інтересів [PERSON] в суді першої інстанції - представництві Клієнта в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування з питань, що стосуються Справи. Згідно з розділом 3 Договору за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар (винагороду) в розмірі 28 000,00 гривень на підставі виставленого Адвокатом Акту розрахунку до дійсного Договору про надання правової допомоги. 100 % розміру гонорару та Адвоката, зазначеного в п. 3.1 Договору, сплачується Клієнтом з моменту набрання чинності Договором, а саме в день підписання Адвокатом та Клієнтом Акту розрахунку до дійсного Договору про надання правової допомоги. Оплата гонорару, премії та перерахування коштів, необхідних для покриття фактичних витрат, здійснюється в готівковій формі чи безготівковій формі платіжним дорученням на поточний рахунок Адвоката з зазначенням відповідного призначення платежу. Оплата Позивачем послуг щодо адвокатом Непомнющим О.М. правової допомоги підтверджується Актом розрахунку до Договору про надання правової допомоги «01» жовтня 2021р. На підставі викладеного позивач просить суд: 1. Стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість, в загальному розмірі 518 915,00 гривень. 2. Стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28 000,00 гривень. 3. Стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати, а саме судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 5189,15 гривень. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Алексєєвій О.В. 08.11.2021 р. після отримання відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів судом відкрито спрощене позовне провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити без повідомлення (виклику) сторін. У зв`язку з тим, що позовну заяву позивачем було подано в електронній формі, до якої долучено докази надсилання листом з описом вкладення відповідачам копій поданих до суду документів, судом відповідно до положень абзацу другого ч. 1 ст. 177 ЦПК України направлено відповідачам копію ухвали про відкриття провадження від 08.11.2021 р. Відповідач [PERSON] отримав копію ухвали від 08.11.2021 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, будь-яких заяв, клопотань, відзиву суду не надав. Ухвала від 08.11.2021 р., направлена відповідачу [PERSON] , повернулась до суду з відміткою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою». Також ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження по справі була направлена представнику позивача на електронну адресу, зазначену у позовній заяві. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. 28.02.2020 року між [PERSON] (надалі - Позикодавець) та [PERSON] (надалі - Позичальник) було укладено Договір позики грошей (надалі - Договір позики) на загальну грошову суму у розмірі 71 537,50 гривен., що в еквіваленті на день підписання цього договору, за комерційним курсом купівлі доларів США, встановленим ПАТ КБ «Приватбанк» (24,25 грн. за 1 дол. США), становить 2950,00 доларів США 00 центів (п.1). Згідно п. 2 вказаного договору, позика передається Позикодавцем Позичальнику безпосередньо при підписанні цього Договору готівкою. Підписання цього Договору Позичальником підтверджує факт одержання ним від Позикодавця грошових коштів в сумі, визначеній в п. 1 Договору. Підписаний Позичальником Договір є доказом передачі позики від Позикодавця до Позичальника. Відповідно до п.3 вказаного Договору позики сторони домовились, що Позичальник зобов`язаний повернути (погасити) таку ж суму грошових коштів в повному обсязі до 28.05.2020 року включно, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін. Згідно з п. 3.1. Договору позики сторони узгодили, що повернення частини позики у відповідності до ст. 545 ЦК України, підтверджується відповідними письмовими розписками Позикодавця. Повернення всієї суми позики підтверджується відповідною заявою Позикодавця про проведення повного розрахунку. Відповідно до п. 3.2. Договору позики повернення Позичальником позиченої суми повинно вчинятись 28 числа кожного місяця за наступним графіком: до 28.03.2020 року у гривні що в еквіваленті за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК» станом на дату повернення частини позики становитиме 150,00 доларів США. до 28.04.2020 року у гривні, що в еквіваленті за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК» станом на дату повернення частини позики становитиме 170,00 доларів США 00 центів; а решту суму у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», станом на дату повернення частини позики, становитиме 2630,00 доларів США - по 28.05.2020 року. Згідно п. 3.3 Договору, повернення частини позики підтверджується відповідними письмовими розписками Позикодавця. Повернення всієї суми позики підтверджується відповідною заявою Позикодавця про проведення повного розрахунку, справжність підпису якого має бути нотаріально засвідчена. Позика вважається повернутою в момент передання Позикодавцеві грошей готівкою у розмірі, встановленому у п. 1 цього Договору. Таким чином, Позивач виконав умови Договору, а саме передав [PERSON] грошові кошти в загальному розмірі 71537,50 грн. Факт отримання Відповідачем [PERSON] від Позивача грошових коштів у розмірі 71537,50 грн., окрім п.2 Договору позики грошей підтверджується розпискою [PERSON] від 28.02.2020 року. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (Позикодавець) передає у власність другій стороні (Позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга статті 1047 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 цього Кодексу). Відповідно до частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина перша статті 21 СК України визначає шлюбом сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Так, положення статті 60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно із частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України). За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Таким чином правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї. Вказаний правовий висновок викладено у Постанові ВП ВС від 30.06.2020 р. у справі №638/18231/15-ц, провадження № 14-712 цс 19. Відповідачі, які, згідно свідоцтва про шлюб від 05.10.2013 р. є подружжям, не надали суду жодного документу, що підтверджує сплату боргу за договором позики у повному обсязі чи частково, тому позовні вимоги в частині солідарного стягнення суми основного боргу за договором підлягають задоволенню. Відповідно до п.7 Договору позики в разі, коли Позичальник не поверне Позикодавцю позику (або її частину) у встановлений строк (або достроково у випадках, передбачених цим Договором), Позикодавець вправі стягнути заборгованість за позикою та неустойку, згідно п.8 цього Договору, в примусовому порядку, відповідно до діючого законодавства України. Згідно з положеннями п. 8 Договору позики в разі якщо Позичальник своєчасно не поверне суму позики (та/або її частини) у встановлений строк, Позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу Позикодавця суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 100% (сто процентів) річних від простроченої суми, пеню у розмірі 10% (десять процентів) від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, за кожен день прострочення та за кожне відповідне неналежне виконання умов цього договору, а також штраф у розмірі 5% (п`ять відсотків) від суми позики, зазначеній у п.1 договору позики грошей, за кожне порушення строків сплати позики. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Виходячи з положень частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, станом на день складання Позову, заборгованість за Договором Позики грошей на користь Позикодавця Позичальником не погашена в повному обсязі, а заборгованість відповідно до п.8 Договору позики грошей перед Позивачем складає: заборгованість за п.1 Договору позики грошей у сумі - 71537,50 грн.; 3% річні - 3097,66 грн.; пеня у розмірі 10% від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, за кожний день прострочення згідно п. 8. Договору станом на день складання позовної заяви складає 3768813,75 грн.; штраф у розмірі 5% від суми позики, зазначеній у п.1 Договору, за кожне порушення строків сплати позики згідно п. 8. Договору станом на день складання позовної заяви складає 10730,55 грн. Всього за Договором позики грошей заборгованість перед [PERSON] складає: 3854179,46 грн. Враховуючи, що сума нарахованих штрафних санкцій, 3% річних та пені в загальному розмірі на день подання дійсної заяви складає 3 782 641,96 гривень, та значно перевищує суму боргу, яка дорівнює 71 537,50 грн. за Договором позики грошей, Позикодавцем було прийнято рішення щодо зменшення розміру нарахованої пені та штрафу та встановити її на рівні - 71 537,50 грн. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд вважає, що стягненню підлягає неустойка в розмірі, визначеному позивачем, а саме - 71 537,50 грн. При цьому, неустойка підлягає стягненню з обох відповідачів як подружжя солідарно, виходячи з наведених вище обґрунтувань. За положенням п.12 Договору позики грошей з метою забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором Сторони домовились укласти договір застави транспортного засобу, типу ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ ХЕТЧБЕК - В, марки MAZDA, модель 3, номер шасі (кузов, рама): [NUMBER] , рік випуску 2005, колір ЧЕРВОНИЙ, реєстраційний номер [NUMBER] . 28.02.2020 року на виконання вказаного положення Договору Позики, між [PERSON] , з однієї сторони у якості Заставодержателя та [PERSON] , з другої сторони, у якості Заставодавця, укладено Договір Застави, відповідно до якого заставою забезпечується виконання Заставодавцем зобов`язань за Договором Позики від 28.02.2020 року, що укладений між Заставодержателем та Заставодавцем, за умовами якого Заставодавець, зокрема, зобов`язаний повернути Заставодержателю позику в розмірі 71 537,50 грн. до 28 травня 2020 року. Предметом застави за п.5 Договору Застави є транспортний засіб, зазначений вище. Пунктом 6 Договору застави передбачено, що предмет застави належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 28 лютого 2020 року ТСЦ 5142. Крім того, Заставодавець та Заставодержатель в п. 7 дійсного договору дійшли згоди, що вартість предмет застави на момент укладення договору складає 72 000, 00 гривень . Відповідно до п. 9 Договору Застави предмет застави залишається у володінні Заставодавця. Крім того, п.12 Договору застави передбачено, що ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмету застави несе Заставодавець. У разі випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета застави Заставодавець на вимогу Заставодержателя зобов`язаний надати рівноцінний предмет або, якщо це можливо, відновити знищений чи пошкоджений предмет застави. Відповідно до п.16 Договору застави у випадку пошкодження, знищення викрадення предмету застави, та якщо предмет застави вибув з володіння Заставодавця або втратив свої споживчі властивості, Заставодавець зобов`язаний на вимогу Заставодержателя відновити предмет застави або не пізніше 10 календарних днів з моменту одержання вимог Заставодержателя замінити предмет застави або поновити його іншим належним йому майном на вибір Заставодержателя, при цьому загальна вартість предмета застави, зазначена в п.7 даного договору повинна залишатися незмінною. Пунктом 18 Договору застави передбачено, що у разі, якщо Заставодержатель зареєструє у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави, Заставодавець не пізніше 30 календарних днів з моменту одержання вимоги Заставодержателя зобов`язаний передати йому предмет застави для його реалізації та погашення забезпечених заставою вимог, або виконати обов`язки за договором позики у повному обсязі. Відповідно до п.19 Договору застави Заставодержатель крім іншого, має право у разі невиконання або неналежного виконання умов договору позики або умов договору застави заборонити Заставодавцю користування предметом застави та змінити місцезнаходження предмета застави. Згідно п. 20 Договору застави Заставодержатель вправі вимагати дострокового виконання забезпеченого заставою зобов`язання, а у разі його невиконання звернути стягнення на предмет застави, якщо: - Заставодавець порушив умови даного договору; - Заставодавець не допускає представників Заставодержателя до перевірки предмету застави; - У разі невиконання або неналежного виконання умов договору позики; - Якщо інша особа одержала право звернути стягнення на предмет застави. Пунктом 21 Договору застави передбачено, що після виконання усіх зобов`язань за договором позики Заставодержатель зобов`язаний за вимогою Заставодавця надати йому необхідні документи для внесення змін до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про обтяження предмета застави. Крім того, п.п. 35 - 37 Договору застави передбачено, що у разі порушення Заставодавцем умов, передбачених у п.15 даного договору, Заставодавець сплачує Заставодержателю штраф у розмірі 100 % вартості предмету застави, вказаної у п.7 даного договору. У разі порушення Заставодавцем умов, передбачених у п.18, п.20, п.21 даного договору, Заставодавець сплачує Заставодержателю пеню у розмірі 1% від зазначеної у п.7 даного договору суми за кожний день прострочення. Сплата штрафних санкцій за даним договором не звільняє Заставодавця від виконання зобов`язання за договором позики. Позивач у позовній заяві просить суд, крім іншого, стягнути з відповідачів солідарно пеню у розмірі 375840,00 грн. за порушення умов, передбачених у п. 18, п. 20, п. 21 договору застави транспортного засобу. При цьому, позивач взагалі не вказує, які саме порушення вказаних пунктів мали місце з боку відповідачів та якими доказами доводиться наявність цих порушень. За наведених обставин суд не вбачає підстав для стягнення пені у розмірі 1% від суми договору застави за кожен день прострочення. Стосовно судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). За змістом ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 2, 3, 8, 9 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати (окрім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Судом встановлено, що 01.10.2021 року між [PERSON] та адвокатом Непомнющим О.М. було укладено Договір про надання правової допомоги для представництва інтересів [PERSON] в суді першої інстанції з питань захисту прав [PERSON] щодо стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за Договором позики грошей від 28 лютого 2020 року та Договором застави транспортного засобу від 28 лютого 2020 року. Відповідно до п. 1.2. Правова допомога полягає в представництві інтересів [PERSON] в суді першої інстанції - представництві Клієнта в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування з питань, що стосуються Справи. Згідно з розділом 3 Договору за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар (винагороду) в розмірі 28 000,00 гривень на підставі виставленого Адвокатом Акту розрахунку до дійсного Договору про надання правової допомоги. 100 % розміру гонорару та Адвоката, зазначеного в п. 3.1 Договору, сплачується Клієнтом з моменту набрання чинності Договором, а саме в день підписання Адвокатом та Клієнтом Акту розрахунку до дійсного Договору про надання правової допомоги. Оплата гонорару, премії та перерахування коштів, необхідних для покриття фактичних витрат, здійснюється в готівковій формі чи безготівковій формі платіжним дорученням на поточний рахунок Адвоката з зазначенням відповідного призначення платежу. Оплата Позивачем послуг щодо адвокатом Непомнющим О.М. правової допомоги підтверджується Актом розрахунку до Договору про надання правової допомоги «01» жовтня 2021р. Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачами не надано суду доказів не співмірності судових витрат, тому витрати, понесені позивачем на правову допомогу, а також судовий збір підлягають стягненню з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов задоволено на 27,57% (143 075,00 грн. / 518915,00 грн. х 100%), тому судовий збір підлягає стягненню у розмірі 27,57% від 5189,15 грн. = 1430,65 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 27,57% від 28000,00 грн. = 7719,60 грн. Водночас, у зв`язку з відсутністю законодавчо встановлених підстав для солідарного стягнення з відповідачів судового збору та витрат на правову допомогу, вказані витрати підлягають стягненню з відповідачів порівну - по 715,33 грн. та 3859,80 грн. відповідно. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial