Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем [PERSON] 10.07.2010 року шлюбу, від якого вони мають дітей - малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що їх сімейне життя не склалось, оскільки в останній час між ними часто виникають конфлікти через різні погляди на життя, вони втратили почуття любові, поваги та довіри один до одного, з березня 2020 р. між сторонами припинені шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між ними є неможливим. Провадження у справі відкрито ухвалою від 24.05.2022 р. з призначенням розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі, розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Одночасно зазначила, що спорів про місце проживання дітей та про майно подружжя між сторонами немає, проти надання строку на примирення категорично заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до судового засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. На підставі ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України суд постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис № 280, що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.07.2010 р., що міститься в матеріалах справи. Сторони мають спільних дітей - малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідно копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 06.10.2010 р. Відділом РАЦС Пролетарського РУЮ у м.Донецьку, та серії 1-НО, виданого 21.05.2016 р. Відділом ДРАЦС Димитрівського МУЮ у Донецькій області. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2020 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного. Спору про місце проживання дідей на момент розгляду справи між сторонами не має, діти проживають з позивачем як їх матір`ю. Спору про розподіл майна подружжя на час розгляду справи між сторонами немає. На час розгляду справи позивач є внутрішньо переміщеною особою та разом з дітьми має зареєстроване місце перебування за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. В силу положень ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч.1 ст.24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.111 ч.1 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені тривалий час, позивач просить розірвати шлюб та заперечує щодо надання строку на примирення судом. Крім того, відповідач, будучи обізнаним про розгляд судом вищевказаної справи, не проявив зацікавленості в збереженні сім`ї та не з`явився в судове засідання, що свідчить про його байдужість до збереження шлюбу. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського РВ ВДРАЦС у м.Києві, як органу ДРАЦС за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі ст.141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,4 грн., оскільки при відкритті провадження у справі ухвалою від 24.05.2022 р. за клопотанням позивача її було звільнено від сплати судового збору на підставі ст.8 ч.1 п.1 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved