Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-25 00:00:00

Представник позивача Миц І.В. через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в порядку регресу (суброгації) у сумі 12021,36 гривню. Позов обґрунтовує\~тим,\~що 05.04.2019\~ПрАТ «СГ\~«ТАС» укладено\~Договір добровільного\~страхування наземного\~транспорту FO-00360062,\~предметом якого\~є страхування\~транспортного засобу\~Renault\~Logan,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] .\~19.09.2019\~о 19.20\~год.\~в м.\~Запоріжжі по\~вул.\~Чарівній,\~буд.153-Б\~з вини\~ [PERSON] \~який керував\~транспортним засобом\~Кіа Magentis,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] \~відбулася дорожньо-транспортна\~пригода,\~в результаті\~якої застраховане\~авто Renault\~Logan,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] \~отримало механічні\~пошкодження.\~Враховуючи наявність\~Договору страхування,\~страхувальник/представник\~власника пошкодженого\~автомобіля звернувся\~до позивача\~з заявою\~про настання\~події ДТП.\~З метою\~визначення вартості\~відновлювального ремонту\~пошкодженого автомобіля\~було проведено\~його огляд\~та складено\~Акт огляду\~ТЗ та\~ремонтна калькуляція\~17841\-\-_08,\~відповідно до\~якої вартість\~ремонту пошкодженого\~Renault\~Logan,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] \~склала 30855,15\~гривень.\~На підставі\~зібраних документів\~було складено\~розрахунок страхового\~відшкодування та\~страховий Акт\~№01497/08/919,\~відповідно до\~якого сума\~страхового відшкодування\~становить 29705,15\~гривень,\~яка була\~виплачена в\~якості страхового\~відшкодування. Враховуючи, що винуватцем ДТП Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у постанові від 23.10.2019 визнав [PERSON] , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» згідно Полісу АО3552414, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Проте, ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» задовольнило заяву позивача лише на суму 17683,79 гривні, що покриває частину витрат позивача. Отже, оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 29705,15 гривень, при цьому Полісом АО3552414, покрито лише частину шкоди на суму 17683,79 гривні, залишок шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача складає 12021,36 гривня, яку страхова компанія просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами у вигляді сплаченого судового збору на суму 2481,00 гривня. Ухвалою суду від 20.06.2022 позов було залишено без руху. Ухвалою від 22.06.2022 прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. 06.07.2022 представником позивача подано клопотання про доручення до матеріалів справи письмових доказів. 07.07.2022 представником позивача подано клопотання про витребування додаткових доказів про справі. Вказані докази витребувано судом та долучено до матеріалів справи. Відповідачу копію позову з долученими до нього додатками двічі було направлено за адресою реєстрації останнього, зазначеною у реєстрі територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи. Конверти повернулися на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, є належним повідомленням учасника справи. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з статті 279 ЦПК України. Станом на день розгляду справи відповідачем відзив на позов не подано. Представник позивача у судове засідання не з`явилася. 07.07.2022 надала заяву про розгляд справи без їх участі. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі або відкладення розгляду справи не надав. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.2 ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вказує ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст.27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно п.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Судом встановлено, що 05.04.2019 між Запорізькою філією відокремленим підрозділом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНБЕСТ» та ПрАТ «СГ «ТАС» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту FO-00360062, предметом якого є страхування транспортного засобу Renault Logan, реєстраційний номер [NUMBER] (строк дії договору з 00.00 годин 10.04.2019 до 23.59 години 09.04.2020). 19.09.2019 о 19.20 год. в м. Запоріжжі по вул. Чарівній, буд.153-Б з вини відповідача [PERSON] , який керував транспортним засобом Кіа Magentis, реєстраційний номер [NUMBER] відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль Renault Logan, реєстраційний номер [NUMBER] отримало механічні пошкодження, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2019 (справа №336/6143/19 провадження №3/336/1889/19). 19.09.2019 страхувальник/представник власника пошкодженого автомобіля Renault Logan, реєстраційний номер [NUMBER] (водій [PERSON] ), враховуючи наявність Договору страхування від 05.04.2019, звернувся до позивача з заявою про настання події ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» згідно Полісу АО3552414. 23.09.2019 з метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Renault Logan, реєстраційний номер [NUMBER] , було проведено його огляд та складено Акт огляду ТЗ та ремонтна калькуляція 17841_08 від 24.09.2019, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого автомобіля склала 30855,15 гривень. 26.09.2019 на підставі зібраних документів, було складено Розрахунок суми страхового відшкодування та страховий Акт №01497/08/919, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 29705,15 гривень. Відповідно до\~платіжного доручення\~№50828\~від 27.09.2019,\~ позивачем\~на користь\~ТОВ «ВЕНБЕСТ»\~було виплачено\~в рахунок\~страхового відшкодування\~за Договором FO-00360062 від 05.04.2019 суму - 29705,15 гривень. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Проте, ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» задовольнило заяву позивача лише на суму 17683,79 гривні, що підтверджується платіжним дорученням №10249919 від 24.02.2020. Отже, оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту FO-00360062 від 05.04.2019 складає 29705,15 гривень, при цьому Полісом АО3552414, покрито лише частину завданої шкоди на суму 17683,79 гривні, суд приходить до висновку, що залишок шкоди, яка підлягає стягненню складає 12021,36 гривня. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення, а саме стягненню з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «СГ «ТАС» страхового відшкодування у сумі 12021,36 гривня. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2481,00 гривня.

Outcome: approved