Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту також - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі по тексту також - відповідач), в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 3000 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягненням донькою повноліття, тобто до [INFO] . Позивач вказує на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який було розірвано 20.07.2021 за рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області В період спільного проживання у них народилося двоє дітей, з яких донька [PERSON] , [INFO] , яка має групу інвалідності, проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо та іноді допомагає дитині коштами, проте допомога є нерегулярною і є набагато меншою ніж передбачено законодавством. Відповідач є здоровим та працездатним, однак не працевлаштованим, має мінливий дохід, а тому має сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Ухвалою суду від 08.07.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, у якому він просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відзив мотивовано тим, що відповідач не уникає сплати аліментів, проте запропонований позивачкою розмір аліментних платежів у сумі 3000 гривень не відповідає реальним обставинам, зважаючи на відсутність у відповідача постійного місця роботи. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області №289/851/21 від 20.07.2021. [INFO] народилася [PERSON] , актовий запис №2, свідоцтво серії [NUMBER] . Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №252 від 22.03.2022, виданої Стрижівським старостинським округом Любарської селищної ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю. Згідно посвідчення Серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , призначено соціальну допомогу ДСДУ до 18 років, та [PERSON] , [INFO] , являється законним представником (опікуном) дитини інваліда або інваліда з дитинства, визнаного недієздатним. Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік. При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку, що під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі, ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз.2 ч.2 ст.182 СК України. На момент ухвалення судом рішення неповнолітній [PERSON] , яка народилася [INFO] , виповнилась 12 років, а отже вона потребує від батьків матеріальних витрат на її утримання, забезпечення належного рівня їх життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального, соціального розвитку. Позивач у пред`явленому позові просила стягувати з відповідача на утримання доньки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд вважає, необґрунтованим та недоведеним позивачем розмір аліментів у зазначеній вище сумі, оскільки закон визначає аліменти саме, як кошти на утримання дитини, а тому встановивши розмір доходу відповідача чи його відсутність, суд має встановити реальні потреби щодо належного утримання дитини і виходячи з цього визначати розмір аліментів. Так, визначаючи розмір аліментів у конкретній справі, суд має з`ясувати необхідний рівень коштів, який є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому має враховуватись стан здоров`я, матеріальне становище дітей, їх вік, місцевість, де вони проживають, щомісячні потреби, витрати пов`язані з навчанням, відвідуванням дітьми гуртків, спортивних секцій тощо. Встановлення цих обставин має суттєве значення у випадках, коли позивач просить стягнути аліменти у розмірі, який перевищує прожитковий мінімум, встановлений в державі для дитини відповідного віку. В такому разі позивач, відповідно до ст. 81 ЦПК України, має довести наявність обставин для стягнення аліментів у більш високому (значному) розмірі. Позивачем не надано суду жодних доказів, за допомогою яких можливо встановити дійсну потребу в стягненні заявленого розміру аліментів, крім того, відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок по утриманню дитини покладено у рівній мірі на обох батьків з урахуванням дотримання балансу їхніх прав та обов`язків. При цьому суд також враховує, що відповідач надає допомогу в добровільному порядку своїм дітям, що не заперечується позивачем у поданій позовній заяві. Виходячи з завдань цивільного судочинства, в забезпечення інтересів дитини, які полягають, окрім іншого, в гарантованому отриманні достатнього та необхідного матеріального утримання, що покладається в обов`язок батьків, суд при визначенні розміру аліментів виходить з суспільно визнаного обсягу необхідних щомісячних витрат на утримання дитини, з урахуванням доцільності, справедливості та з урахуванням частковим визнання відповідачем позову, вважає необхідним встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, який є достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Доводи позивача про те, що дитина [PERSON] , [INFO] має групу інвалідності, а тому потребує додаткових витрат на її лікування, не заслуговують на увагу, оскільки остання вправі звернутися із відповідним позовом в порядку ст. 185 СК України. Також суд зауважує, що позивач вправі звернутися також із позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України у разі настання обставин, передбачених цією нормою. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial