Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою про розірвання договору\~та стягнення\~заборгованості. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що 14.06.2018 року між ТзОВ «Компанія з управління активами «Оптимум», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікаційного венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Оптимум Класик», з однієї сторони, та гр. [PERSON] , з другої сторони, а також ТзОВ «Енерджі плюс Україна», з третьої сторони, було укладено попередній договір купівлі продажу, який посвідчено приватним нотаріусом ЛМНО Антоновою В.І. та зареєстровано в реєстрі за № 1328. Предметом вказаного договору є наступне: ТзОВ «Компанія з управління активами «Оптимум» передає (продає) у власність [PERSON] , а [PERSON] приймає (купує) 3-х (трьох) кімнатну квартиру, за яку зобов`язується сплатити ТзОВ «Компанія з управління активами «Оптимум» визначену договором грошову суму. Квартира розташована в 7 під`їзді на 3 поверсі, загальна проектна площа 97,51 кв.м., в житловому будинку за номером [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.1. Договору предметом цього Договору є укладення Сторонами в майбутньому договору купівлі продажу Об`єкта на умовах, встановлених цим договором. Пунктом 2.5. Договору передбачено, що сторони укладають Основний договір на умовах, передбачених цим договором, протягом IV (четвертого) кварталу 2019 року, але не пізніше ніж 60 днів з моменту проведення державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Стороною 1 прав на Об`єкт та за умови виконання Стороною 2 вимог розділу 4 Договору. Згідно із п. 4.3. Договору сторони погодили, що Сторона 2 зобов`язується сплатити Стороні 1 забезпечувальний платіж, що дорівнює сумі коштів, яка у національній валюті України складає 1\~950\~200,00 грн. На виконання умов даного Договору позивачем було сплачено на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 1\~326\~136,00 грн., а саме: 14.06.2018 року 10\~000,00 грн. згідно платіжного доручення за № 2404; 14.06.2018 року 965\~100,00 грн. згідно платіжного доручення за № 2992; 11.09.2018 року 175\~518,00 грн. згідно платіжного доручення за № 2354; 12.12.2018 року 175\~518,00 грн. згідно платіжного доручення за № 6208. 14.03.2019 року позивач звернулась на адресу відповідача із листом щодо стану будівництва та здачі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яке станом на 14.03.2019 року так і не розпочалось. 16.05.2019 року на адресу Позивача надійшла відповідь від третьої особи за № 16/05-1, з якої вбачається, що станом на 16.05.2019 року будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] не розпочато у зв`язку із тим, що внаслідок незалежних від забудовника обставин виникла затримка з отриманням дозволу на виконання будівельних робіт. За останньою інформацією отримання дозволу та початок будівництва планується у ІІ ІІІ кварталі 2019 року, що підтверджується копією відповіді. Будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] так і не було розпочато у ІІ ІІІ кварталі 2019 року, як і не розпочато станом на день подання до суду вказаної позовної заяви. У свою чергу, відповідно до п. 7.6. Договору, у разі якщо Сторона 1 з власної вини не уклала договір у строк, передбачений цим договором (IV квартал 2019 року згідно п. 2.5. Договору) та/або погоджений Сторонами (такий строк Сторонами не погоджувався), то Сторона 2 має право розірвати цей договір в односторонньому порядку шляхом направлення рекомендованим листом на адресу Сторони 1 вказану в цьому Договорі, або вручення під розписку Повідомлення про розірвання цього Договору. У цьому разі цей Договір є розірваним і вважатиметься припиненим в повному обсязі без укладення будь яких документів на 10-й робочий день з моменту отримання Стороною 1 Повідомлення про розірвання (або отримання відповідного поштового повідомлення про неможливість вручення такого повідомлення про розірвання). У такому випадку Сторона 1 повертає сплачений Стороною 2 забезпечувальний платіж протягом 10 робочих днів після дати розірвання цього Договору. 16.09.2021 року позивач засобами поштового зв`язку звернулася на адресу відповідача на усі відомі адреси, а саме: 01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 52, літ. Б (адреса зазначена у Договорі), а також: [ADDRESS] (адреса відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань) із вимогою про повернення грошових коштів. Враховуючи вищевикладені обставини, які впливають на можливість укладення основного договору (оскільки багатоквартирний будинок не збудовано, то відповідно і не зможе бути продано позивачу за основним договором), вбачаються усі наявні підстави стверджувати про наявність істотного порушення умов попереднього договору з боку відповідача, що є підставою для розірвання попереднього договору купівлі продажу квартири від 14.06.2018 року за № 1328 в судовому порядку. Окрім того, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 1\~326\~136,00 грн., пеня в розмірі 179\~991,17 грн., інфляційні нарахування в розмірі 165\~103,93 грн., а також 3% річних в розмірі 77\~933,20 грн., що підтверджується проведеними розрахунками штрафних санкцій. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 08.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 23.05.2022 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просив такі задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково подав суду розрахунок пені, інфляційних збитків та відсотків за користування грошовими коштами. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзиву, в також будь яких клопотань на адресу суду не направляла. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК\~України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення сторони позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.06.2018 року між ТзОВ «Компанія з управління активами «Оптимум», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікаційного венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Оптимум Класик», з однієї сторони, та гр. [PERSON] , з другої сторони, а також ТзОВ «Енерджі плюс Україна», з третьої сторони, було укладено попередній договір купівлі продажу, який посвідчено приватним нотаріусом ЛМНО Антоновою В.І. та зареєстровано в реєстрі за № 1328. Предметом вказаного договору є наступне: ТзОВ «Компанія з управління активами «Оптимум» передає (продає) у власність [PERSON] , а [PERSON] приймає (купує) 3-х (трьох) кімнатну квартиру, за яку зобов`язується сплатити ТзОВ «Компанія з управління активами «Оптимум» визначену договором грошову суму. Квартира розташована в 7 під`їзді на 3 поверсі, загальна проектна площа 97,51 кв.м., в житловому будинку за номером [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.1. Договору предметом цього Договору є укладення Сторонами в майбутньому договору купівлі продажу Об`єкта на умовах, встановлених цим договором. Пунктом 2.5. Договору передбачено, що сторони укладають Основний договір на умовах, передбачених цим договором, протягом IV (четвертого) кварталу 2019 року, але не пізніше ніж 60 днів з моменту проведення державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Стороною 1 прав на Об`єкт та за умови виконання Стороною 2 вимог розділу 4 Договору. Згідно із п. 4.3. Договору, сторони погодили, що Сторона 2 зобов`язується сплатити Стороні 1 забезпечувальний платіж, що дорівнює сумі коштів, яка у національній валюті України складає 1\~950\~200,00 грн. 14.03.2019 року позивач звернулась на адресу відповідача із листом щодо стану будівництва та здачі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яке станом на 14.03.2019 року так і не розпочалось. 16.05.2019 року на адресу позивача надійшла відповідь від третьої особи за № 16/05-1, в якій зазначається, що станом на 16.05.2019 року будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] не розпочато у зв`язку із тим, що внаслідок незалежних від забудовника обставин, виникла затримка з отриманням дозволу на виконання будівельних робіт. За останньою інформацією отримання дозволу та початок будівництва планується у ІІ ІІІ кварталі 2019 року. На виконання умов Договору позивачем було сплачено на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 1\~326\~136,00 грн., а саме: 14.06.2018 року 10\~000,00 грн. згідно платіжного доручення за № 2404; 14.06.2018 року 965\~100,00 грн. згідно платіжного доручення за № 2992; 11.09.2018 року 175\~518,00 грн. згідно платіжного доручення за № 2354; 12.12.2018 року 175\~518,00 грн. згідно платіжного доручення за № 6208. 16.09.2021 року позивач засобами поштового зв`язку звернулася на адресу відповідача із вимогою про повернення грошових коштів, однак, відповіді не отримав. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Частиною 3 цієї статті визначено, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як вбачається із відповіді третьої особи за № 16/05-1, станом на 16.05.2019 року будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] не розпочато, у зв`язку із тим, що виникла затримка з отриманням дозволу на виконання будівельних робіт. Окрім цього, ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.08.2018 року заборонено ТОВ "Енерджі Плюс Україна" та іншим третім особам здійснювати будь-які підготовчі та будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер 4610136900:05:003:0145, загальною площею 6,3127 га у [ADDRESS] . Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова накладено арешт на земельну ділянку із кадастровим номером 4610136900:05:003:0145, яка згодом ухвалою Львівського апеляційного суду від 25.06.2019 року залишена без змін. Враховуючи вищевикладені обставини, які впливають на можливість укладення основного договору (оскільки якщо багатоквартирний будинок не буде збудовано, то відповідно і не зможе бути передано у власність позивачу за основним договором), а відповідач чи третя особа не надали суду доказів, що такими повідомлялася позивач про факти виникнення зазначених вище обставин, суд вважає, що в даному випадку наявні підстави стверджувати про наявність істотного порушення умов попереднього договору з боку відповідача, яке проявляється у відсутності обізнаності щодо існування у відповідачів заборон на здійснення будівництва. Окрім цього, позивачем сплачено на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Оптимум", що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу "Оптимум Класик" грошові кошти за квартиру, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Плюс Україна" жодних підготовчих та/або будівельних робіт не вчиняє, відтак позивач значною мірою позбавляється того, на що вона розраховували при укладенні попереднього договору. Зокрема, на виконання умов Договору позивачем було сплачено на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 1\~326\~136,00 грн., а саме: 14.06.2018 року 10\~000,00 грн. згідно платіжного доручення за № 2404; 14.06.2018 року 965\~100,00 грн. згідно платіжного доручення за № 2992; 11.09.2018 року 175\~518,00 грн. згідно платіжного доручення за № 2354; 12.12.2018 року 175\~518,00 грн. згідно платіжного доручення за № 6208. За змістом ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 4.4 оскаржуваного договору встановлено, що у випадку його припинення, в тому числі і дострокового в силу розірвання, ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» зобов`язується повернути позивачам грошові кошти у фактично сплаченому за цим договором розмірі. Отже, наявні підстави для стягнення з ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» на користь позивача фактично сплачені позивачем грошові кошти на виконання умов оскаржуваного договору в розмірі 1\~326\~136 грн. 00 коп. Відповідно до положень\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.\~610,\~611 ЦК України). Згідно зі\~статтею 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В силу ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, відповідно до висновків про правильне застосування норм права, що викладені у постанові від 16.05.2018 №686/21962/15-Ц Великої палати Верховного суду: «38. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 39. Згідно з частиною другою\~статті 509 ЦК України\~зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. 40. Відповідно до частини другої\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. 41. Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. 42. За змістом статей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. 43. Згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 44.\~Стаття 625 ЦК України\~розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5\~ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5\~ЦК України\~поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5\~ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5\~ЦК України). 45. Отже, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.» Наведене у сукупності свідчить про обгрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача сплачених на виконання умов попереднього договору грошових коштів. Відтак підлягають стягненню також інфляційні витрати в розмірі 165\~103 грн. 93 коп., 3% річних в розмірі 77\~933 грн. 20 коп., пеня в розмірі 179\~991 грн. 17 коп. На підставі ст.141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 11\~350 грн. 00 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до положень ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.\~12,\~81,\~141,\~258,\~259,\~263-265,\~280-282, 352,\~354 ЦПК України, суд

Outcome: approved