Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати недостовірною та такою, що порушує її права, розповсюджену відповідачем інформацію; зобов`язати відповідача спростувати таку, шляхом надсилання листів зі спростуванням поширеної інформації; стягнути з [PERSON] на її користь 100000,00 грн. моральної шкоди (немайнової) шкоди, завданої їй шляхом приниження честі, гідності та ділової репутації як добросовісного державного службовця, консультанта Верховного Суду з тривалим трудовим стажем, який досяг визначеного кар`єрного успіху, а також понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~Заявлені вимоги мотивувала тим, що після розірвання з відповідачем шлюбу та початком проживання в цивільному шлюбі з іншим чоловіком, відповідач систематично направляє на ім`я всіх керівників структури, в якій вона працює, до Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві, до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, до Служби у справах дітей Новобасанської громади, скарги, що містять недостовірну інформацію про неї. Вказаними діями відповідач завдав позивачу моральної шкоди, в розмірі 100000,00 грн. та змусив звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. \~ \~ \~ \~Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~05.10.2021 р. [PERSON] на виконання вимог ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2021 р. про залишення позову без руху, подано до суду позовну заяву та додатки до неї, які є доказами у справі. 19.11.2021 р. ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~08.02.2022 р. відповідачем подано Відзив на позовну заяву з додатками, в якому він вважає позов необгрунтованим та таким, що до задоволення не підлягає. Відповідачем визнано факт звертання із заявами та скаргами на ім`я всіх керівників структури, в якій позивач працює, до Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві, до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, до Служби у справах дітей Новобасанської громади, на ім`я всіх керівників структури, в якій вона працює. При цьому, відповідач вважає свої звернення і скарги такими, що подані в рамках закону та в чіткій відповідності його правам. \~ \~ \~ \~Позивач правом на надання заперечення на відзив на позовну заяву не скористалася. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.12 ЦПК України передбачено наступне. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За правилами ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Обставини, які визнаються учасниками справи, згідно ч. 2 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. \~ \~ \~ \~Сторонами, у поданих до суду позовній заяві та відзиві на позов, визнано обставини щодо достовірності яких або добровільності їх визнання суд не має сумніву. Так, сторонами визнано факт припинення з 2018 р. спільного проживання та розірвання шлюбу між ними 24.12.2019 р. рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області, від якого вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 07.02.2019 р. Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Сторонами також визнано перебування позивача на державній службі на посаді консультанта Верховного Суду та її проживання в [ADDRESS] , разом з цивільним чоловіком [PERSON] та малолітньою донькою [PERSON] , проти побачень відповідача з якою позивач заперечує. Судом достовірно встановлено, що 10.09.2020 р. до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації [PERSON] подав заяву вх. № 100/09/Л-11870 з проханням створити комісію та провести службове розслідування щодо законності передавання дитини працівниками дитячого садка № 131 сторонній особі, який ніяким родичем не приходиться малолітній [PERSON] , оскільки він хвилюється за психічний стан дитини, вважає, що позивачка, яка неодноразово була помічена у компанії чоловіків, веде аморальний спосіб життя, не займається дитиною, яка постійно перебуває в її батьків і яку вихователі віддають дорослому незнайомому чоловіку. 02.10.2020 р. начальником Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації затверджено Акт обстеження умов проживання дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою місця її проживання по [ADDRESS] , де вона мешкає з мамою [PERSON] і її цивільним чоловіком [PERSON] , та встановлено, що дитина має окрему кімнату, місце для сину та відпочинку, іграшки та все необхідне. Сусіди характеризують сім`ю [PERSON] позитивно. Скарг ніколи не мали. З матір`ю [PERSON] проведена профілактична бесіда щодо належного виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини та ознайомлено з відповідальністю про утримання, виховання та навчання дитини. 09.09.2020 р. за № 52 та 30.12.2020 р. за № 75016 [PERSON] звертався до Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві з приводу можливих неправомірних дій з сторони колишньої дружини [PERSON] , а також з приводу перешкоджання у побаченні та спілкування з малолітньою дитиною [PERSON] та відсутності у заявника інформації стосовно особи чоловічої статі, яка забирає його малолітню доньку з ДНЗ № 131 м. Києва, на що заявник отримав відповідь, що підтверджується листом вих. № А-213/125/47/2021 від 27.01.2021 р. Голосіївського управління поліції ГУ НП в м. Києві Національної поліції України "Про надання інформації". 08.10.2020 р. до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації [PERSON] подав заяву вх. № .100/09/Л-1386 з проханням викликати його та [PERSON] на комісію, в якій встановити та визначити графік бачення з дитиною, а також провести роботу з [PERSON] щодо виховання та догляду малолітньої дитини, оскільки вважає, що позивачка не займається дитиною, яка заклад дошкільного виховання не відвідує, а мати веде розгульне життя, через що дитина постійно перебуває в її батьків. 09.10.2020 р. до Новобасанської сільської ради Бобринецького району Чернігівської області відповідачем подано заяву, в якій він просить створити комісію, виїхати за адресою [ADDRESS] , де скласти акт за участю сусідів щодо умов проживання дитини, обгрунтовуючи це тим, що позивачка не займається вихованням дитини, не водить її до дитячого садочка, веде аморальний спосіб життя та постійно залишає доньку у своїх батьків. Позивач не заперечувала факту проживання певний період часу малолітньої дитини [PERSON] у будинку її батьків, розташованому по [ADDRESS] , де дитина має окрему облаштовану всім необхідним кімнату з новими меблями, в достатній кількості одяг, розвиваючі ігри, різні іграшки, акваріум та ін., в підтвердження чого надала суду Акт обстеження житлових умов, складений на підставі заяви батька [PERSON] начальником ССД Новобасанської сільської ради та спеціалістом сектору у справах сім`ї, дітей та молоді, за яким дитина весела, спілкується та знаходиться у бабусі з дідусем тимчасово (хвороба). \~ \~ \~ \~Згідно інформації, наданої 09.10.2020 р. вих. № 01-27/45 завідуючою Васильківського ДНЗ № 10 «Ластівка», [PERSON] була зарахована до садочку 12.09.2017 р., який відвідувала систематично, приводили та забирали дитину обоє батьків. З 21.12.2019 р. до 12.06.2020 р. дитячий садок не відвідувала та 12.06.2020 р. вибула. \~ \~ \~ \~У відповідності до довідки вих. № 41 від 05.10.2020 р. директора ЗДО № 131, [PERSON] не відвідувала заклад дошкільної освіти № 131 з 07.09.2020 р. по 11.09.2020 р. Дошкільний навчальний заклад в суботу та неділю не працює. Несистематичність відвідування дитиною ЗДО № 131 підтверджується також рахунком на сплату за харчування за дитину в дитячому закладі за травень 2021 р., згідно якого було 16 днів відвідування [PERSON] у травні 2021 р. \~ \~ \~ \~09.09.2020 р. відповідач подав до Верховного Суду скаргу на дії працівника Касаційного кримінального суду Верховного Суду, на посаді консультанта, [PERSON] , в якій просив провести службове розслідування працівника Верховного Суду [PERSON] щодо виховання дитини, надання брехливої інформації працівникам дитячого садочка № 131 у м. Києві щодо офіційного батька та діяльності зайняття посади [PERSON] у Верховному Суді та належність виконання службових обов`язків та вжити відповідні заходи. 06.10.2020 р. відповідачем подано скаргу на дії працівника Касаційного кримінального суду Верховного Суду на посаді консультанта [PERSON] , звернуто до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якій просив прийняти законне рішення щодо перебування на посаді консультанта Касаційного кримінального суду Верховного Суду [PERSON] , яка ганьбить всю судову систему своїми діями та взагалі чи може працювати в судовій гілці влади. 13.11.2020 р. Поданням дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ щодо державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» в апараті Верховного Суду (надалі - ВС) у складі голови дисциплінарної комісії [PERSON] , членів комісії: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за результатом розгляду дисциплінарного провадження порушеного керівником апарату ВС [PERSON] наказом від 09.10.2020 р. № 2626-к щодо консультанта суду відділу забезпечення роботи секретаря та суддів судової палати управління забезпечення роботи другої судової палати Касаційного кримінального суду Анзійчук Ю.В. (скарги [PERSON] від 09.09.20220 р. вх. № 959/0/15-20 та від 06.10.2020 р. вх. № 1089/0/15-20), з урахуванням пояснень від безпосереднього керівника державного службовця [PERSON] , пояснень [PERSON] , характеристики [PERSON] , інформаційної довідки про відсутність у [PERSON] дисциплінарного стягнення, результатів виконання завдань за 2019 рік, встановлено, що відомості, викладені [PERSON] у скаргах щодо неодноразового порушення [PERSON] правил етичної поведінки під час виконання своїх посадових обов`язків, не відповідають дійсності. \~ \~ \~ \~Дисциплінарна комісія не оцінювала порушені у скаргах питання щодо особистого (приватного) життя [PERSON] , що в контексті практики Європейского суду з прав людини становить аспект права на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (далі- Конвенція). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. \~ \~ \~ \~Офіційне тлумачення наведеного положення Основного Закону України міститься в Пішенні Конституційого Суду України від 20.01.2012 р. № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов`язані з особою та членами її сім`ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною. \~ \~ \~ \~Конституційне та законодавче регулювання права на втручання в особисте та сімейне життя узгоджується з міжнародно-правовими актами. \~ \~ \~ \~Так, у статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 р. встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла, таємницю його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань. \~ \~ \~ \~У Конвенції визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного сімейного життя, до свого житла і кореспонденції; органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демокритичному суспільстві в інтересах національної та та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (стаття 8). \~ \~ \~ \~Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 р. встановлено, що ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, свавільних чи незаконних посягань на недоторканість його житла або таємницю його кореспонденції чи незаконних посягань на його честь і репутацію (пункт 1 статті 117). \~ \~ \~ \~За Цивільни кодексом України зміст права на недоторканість особистого сімейного життя як одного з видів особистого немайнового права полягає в в тому, що фізична особа вільно, на власний розсуд визначає свою поведінку у сфері свого приватного життя і можливість ознайомлення з ними інших осіб та має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя (статті 270, 271, 300). Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також може бути позбавлена цих прав (частина третя статті 269 зазначеного Кодексу). \~ \~ \~ \~Особистим життям фізичної особи є її поведінка у сфері особистісних сімейних, побутових, інтимних, товариських, професійних, ділових та інших стосунків поза межами суспільної діяльності, яка здійснюється, зокрема, під час виконання особою функцій держави або органів місцевого самоврядування. \~ \~ \~ \~У своєму Рішенні від 20.01.2012 р. № 2-рп/2012 Конституційний Суд України виходив з того, що абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб. \~ \~ \~ \~Тому, дослідивши матеріали дисциплінарної справи щодо консультанта суду відділу забезпечення роботи секретаря та суддів судової палати управління забезпечення роботи другої судової палати секретаріату Касаційного кримінального суду Анзійчук Юлії Володимирівни, які зазначені в пункті 3 цього подання, та всі інші документи, що містяться в матеріалах дисциплінарної справи, зважаючи на відсутність будь-якої інформації про неналежне виконання [PERSON] своїх посадових обов`язків, ураховуючи відсутність відомостей про те, що [PERSON] під час виконання своїх посадових обов`язків порушила правила етичної поведінки, а також відсутність інших порушень службової дисципліни, враховуючи, що консультант суду відділу забезпечення роботи секретаря та суддів судової палати управління забезпечення роботи другої судової палати секретаріату Касаційного кримінального суду Анзійчу Юлія Володимирівна професійно та сумлінно виконує свої посадові обов`язки та у спілкуванні з колегами витримана, тактовна та доброзичлива,

Outcome: partial