Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

08 лютого 2022 року ПрАТ «СК «Юнівес» звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення 50% від виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 59\~294,80 грн. (а.с.1-4) Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2022 року дану позовну заяву було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. (а.с.39) В обґрунтування позову зазначено, що 18 серпня 2021 року відбулась ДТП за участю водія [PERSON] , який керував автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , який керував автомобілем «Nissan», д.н.з. [NUMBER] та [PERSON] , яка керувала автомобілем «Porshe», д.н.з. [NUMBER] . Постановою суду [PERSON] було визнано винним в даній дорожньо-транспортній пригоді. Страхова відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» на підставі полісу №АР/2116676, в якому визначено тип транспортного засобу В2 та застосовано коригуючий коефіцієнт К1 в розмірі 1,14. Згідно даного страхового полісу позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування водію автомобіля «Nissan» в розмірі 72\~400 грн. та водію автомобіля «Porshe» в розмірі 46\~189,59 грн. Разом з тим, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen» тип транспортного засобу вказано як спеціалізований вантажний-спеціалізований фургон малотоннажний - В. Даний тип транспортного засобу підпадає під визначення «вантажні автомобілі вантажопідйомністю до 2т» (С1), з коригуючим коефіцієнтом 2. Тобто виплата страхового відшкодування була здійснена за полісом в якому визначено невірне значення коригуючого коефіцієнта, відтак на підставі п. 38-1 ст. 38-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив стягнути з відповідача 50% від виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 59\~294,80 грн., а також судовий збір в розмірі 2\~481 грн. (а.с. 1-4) Відповідно до ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі. (а.с.48) 07 липня 2022 року від відповідача на адресу суду надійшла заява про поновлення строку для подання відзиву на позов, в якій відповідач просив визнати причини пропуску строку для подання відзиву на позов поважною та поновити процесуальний строк для подання такого відзиву. Одночасно від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначив, що при укладанні полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/2116676 від 16.07.2021 ним було надано посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та повідомлено про відсутність діючих договорів страхування. На підставі наданих документів Страховиком було самостійно визначено тип транспортного засобу, коригуючий коефіцієнт та сума страхового платежу, який відповідачем було сплачено в повному обсязі. Зазначив, що неправильне визначення Страховиком типу транспортного засобу та коригуючого коефіцієнту, що привело до завищеної виплати страхового відшкодування, не може мати наслідком майнову відповідальність Страхувальника. Відтак, оскільки правильне визначення типу транспортного засобу та відповідно розміру страхового платежу належить виключно до прав Страховика, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.(а.с.55-58). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами, виходячи з встановлених наступних обставин. Судом встановлено, що 18 серпня 2021 року об 10 год. 40 хв. [PERSON] ,, керуючи автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Космічна в м. Дніпрі, в районі буд №51, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що рухався попереду в попутному напрямку, після чого автомобіль «Nissan» продовжив некерований рух вперед та здійснив наїзд на автомобіль «Porshe», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортного пригоди транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода. (а.с.13-14). Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2021 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Вказана постанова набрала законної сили 02 листопада 2021 року. (а.с.14). Цивільна відповідальність транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» на підставі полісу №АР/2116676 від 16.07.2021. (а.с. 9). 18 серпня 2021 року до ПрАТ «СК «Юнівес» звернувся потерпілий [PERSON] , а 20 серпня 2021 року потерпіла [PERSON] с заявою про виплату страхового відшкодування, завданого внаслідок ДТП яка сталась 18 серпня 2021 року за участі транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована за полісом АР№2116676 від 16.07.2021.(а.с. 17, 27) У відповідності до платіжного доручення №44017 від 13.10.2021 позивачем було здійснено виплату потерпілій [PERSON] на підставі складеного страхового акту №ГО-14716-2/ДП5 від 13.10.2021 та заяви на страхове відшкодування від 20.08.2021 року з урахуванням умов Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/2116676 від 16.07.2021, страхове відшкодування у розмірі 46\~189,59 грн. (а.с.а.с.29,30) У відповідності до платіжного доручення №43997 від 12.10.2021 позивачем було здійснено виплату потерпілому [PERSON] на підставі складеного страхового акту №ГО-14716-1/ДП5 від 11.10.2021 та заяви на страхове відшкодування від 18.08.2021 року з урахуванням умов Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/2116676 від 16.07.2021, страхове відшкодування у розмірі 72 400 грн. (а.с.а.с.17,25,26). Пункт 17.3 статті 17 Закону зобов`язує страхувальника при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Відповідно до пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень\~пункту 13.2\~статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб. Згідно до п.2.1.1 п.2.1 розділу II Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 27.10.2011 № 673 при укладанні внутрішнього договору страхування страховик зобов`язаний самостійно встановлювати індивідуальний розмір страхового платежу шляхом добутку базового платежу та відповідних коригуючих коефіцієнтів. Таким чином, з огляду на вищезазначене, саме страховику належить право встановлювати розмір страхового платежу. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно доч.ч.1,2ст.1166ЦК\~України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим не майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно\~ст.1188ЦК України\~визначені загальні підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до\~ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до\~ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за\~шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2\~статті 13цього Закону\~(при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Згідно п. 13.2.\~ст.13 зазначеного Закону, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Згідно полісу страхування АР/2116676 від 16.07.2021 визначено тип транспортного засобу В2, коригуючий коефіцієнт К1 в розмірі 1,14 та визначено страховий платіж в розмірі 1149 грн. Передбачені пунктом 13.2 статті 13Закону\~України «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» пільги 50% щодо розміру страхового платежу відповідачу не надавалися, страховий платіж визначався на загальних підставах. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль «Volkswagen Transporter» відноситься до типу- спеціалізований вантажний- спеціалізований фургон малотоннажний - В (а.с. 10). Разом з тим, Наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 № 521 визначено Порядок затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, яким встановлюється механізм затвердження конструкції колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) категорій М, N, O, L, нових частин та обладнання, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах відповідно до вимог Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року Класифікація, визначення типу, варіанта, версії, коди УКТЗЕД колісних транспортних засобів та обладнання визначаються відповідно до вимог Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, що затверджено Наказом Міністерства інфраструктури України (далі Порядок) Згідно п. 1.10 Порядку тип КТЗ - сукупність КТЗ певної категорії, які не відрізняються один від одного за істотними ознаками, наведеними в\~розділі II додатка 1\~до цього Порядку, може мати варіанти і версії. Тип стосовно певної властивості або системи КТЗ визначають згідно з нормативним документом, який містить технічні приписи до них. Тобто, тип колісного транспортного засобу обумовлений виключно технічно-конструктивними можливостями використання та не свідчить про те, що даний КТЗ дійсно використовується у сфері, що відповідає типу такого КТЗ. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При вирішенні позовних вимог суд виходив з того, що при укладенні Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/2116676 від 16.07.2021, Страховиком на підставі посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, наданих відповідачем, було самостійно визначено тип транспортного засобу, коригуючий коефіцієнт та розмір страхового платежу. Відповідачем, в свою чергу, було сплачено в повному обсязі страховий платіж та вчасно повідомлено Страховика про дорожньо-транспортну пригоду. Виплата страхового відшкодування була здійснена Страховиком згідно укладеного Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/2116676 від 16.07.2021 та встановленого Полісом типу КТЗ та коригуючого коефіцієнту. Суд зауважує, що неправильне визначення Страховиком під час укладення Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів типу транспортного засобу і, відповідно, використання при визначенні страхового тарифу меншого коригуючого коефіцієнту не може бути підставою для застосування передбачених пунктом 38-1.1 статті 38-1 Закону ОСЦПВ наслідків, оскільки дане порушення виникло не з вини відповідача. При цьому суд критично ставиться до посилання представника позивача на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , як підтвердження неправильного визначення типу КТЗ та коригуючого коефіцієнту в полісі, оскільки тип колісного транспортного засобу обумовлений виключно технічно-конструктивними можливостями використання та не свідчить про те, що даний КТЗ дійсно використовується у сфері, що відповідає типу такого КТЗ. Будь-яких\~інших належних\~та допустимих\~доказів використання відповідачем автомобіля «Volkswagen Transporter» як вантажного автомобіля, представником позивача у відповідності з їх обов`язком доказування, встановленим ч.1 ст. 81 ЦПК України, не надано. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги Приватного акціонерного\~товариства «Страхова\~компанія «ЮНІВЕС» не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved