Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання поважними обставини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та просить надати йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] . Позивач зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру в [ADDRESS] . Позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було повідомлено про пропуск строку для прийняття спадщини за законом. Позивачу було роз`яснено право звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивачем вказується відсутність у нього свідоцтва про народження, яке ним було передано до консульського відділу Посольства Республіки Болгарія у м.Києві і яке знаходиться у м.Софія на експертизі. Лише 10.02.2022 року консульським відділом було видано копію свідоцтва про народження. За таких обставин, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після померло матері терміном на три місяці. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.20,21). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22.06.2022 року підготовче засідання закрито, справу призначено до розгляду в судовому засіданні по суті вимог на 12.07.2022 року (а.с.32, 33). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.06.2022 року витребувано з Десятої Київської державної нотаріальної контори інформацію щодо наявності спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] (а.с.34,35). Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив провести розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. За змістом ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Мінюсту (м.Київ) серії [NUMBER] від 25.06.2021, актовий запис № 14863 року (а.с.11). Померла [PERSON] є матір`ю позивача у справі [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 3213 від 05.09.1966 року (а.с.14). [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про права на спадщину за законом від 16.01.2019 року набула право власності на кв. [ADDRESS] (а.с.12). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію від 16.01.2019 року право власності померлій [PERSON] на праві приватної власності належала у розмірі 1/1 частки кв. [ADDRESS] (а.с.15). Згідно роз`яснення, наданого [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. від 25.05.2022 року № 66/01-16/2022, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач пропустив, тому спадкоємцю роз`яснено право звернутись до суду із заявою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 18). На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, листом від 07.07.2022 року вих. № 1637/01-16 Десятою Київською державною нотаріальною конторою повідомлено, що спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не відкривалась. Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до 1 п. 5постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування», часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У статті 67 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно частини другої ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо у відношенні до особи, яка пропустила строк для прийняття спадщини, не надійшла до державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини, письмова згода про прийняття цією особою спадщини хоча б від одного із спадкоємців, які прийняли спадщину, або якщо ні один із потенційних спадкоємців не прийняв спадщину - спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини має право звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що урегульовано ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як роз`яснено в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Ураховуючи, що мати позивача померла [INFO] , а із відповідною заявою позивач звернувся до приватного нотаріуса 25.05.2022року, останнім дійсно пропущений законодавчо визначений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Поряд із цим, позивач звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , причиною пропуску строку прийняття спадщини позивач зазначає відсутність свідоцтва про народження, яке було ним передано до консульського відділу Посольства Республіки Болгарія в м.Києві 18.11.2020 року. Як убачається з матеріалів справи, свідоцтво про народження [PERSON] № [NUMBER] було передано 18.11.2020 року до консульського відділу Посольства Республіки Болгарія і знаходиться в м.Софія на експертизі, що засвідчено 10.02.2022 року підписом консула - Теодор Савов (а.с.13). Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності,

Outcome: approved