Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 18.08.2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.08.2022 року. Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] (далі - Відповідач) звернувся до AT КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Заяву №б/н від 22.06.2012 року. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Позивача з ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - AT КБ «ПРИВАТБАНК»). Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витяг з «Тарифів » додаються до позовної заяви. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. Позивач при обґрунтуванні вимог позовної заяви посилається на положення ст. ст. 509,629,610,617, 526,527,530,ч.1 ст. 634, ч.2 ст. 639,ч.2 ст. 638, ст. 207, ст. 1054, ч.1 ст. 1066, ч.ч. 1,2, ст. 1069 ЦК України. Позивач зазначає, що формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується Відповідач. Так, у позовній заяві вказано на те, що відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст., 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 20.12.2020 року має заборгованість - 37816,07 грн., яка складається з наступного: - 28030.47 грн. - Заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 000,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 28030.47 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 9785,60 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0.00 грн. - нарахована пеня; 0.00 грн. - нарахована комісія. Позивач просить суд стягнути з Відповідача - [PERSON] (дата народження [INFO] ) на користь AT КБ «ПриватБанк»: Заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 22.06.2012 року у розмірі 28030.47 грн. станом на 20.12.2020. Судові витрати у розмірі 2270,00 грн. судовий збір. В разі неявки в судове засідання відповідача, AT КБ «ПРИВАТБАНК» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 01.04.2021 року в даній справі відкрито провадження та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. 20.04.2021 від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню. Зокрема [PERSON] зазначає, що він 20.06.2018 р. звернувся до працівників «Приват Банку» у зв`язку із тим, що в нього був заблокований вхід (доступ) до додатку «Приват24». Згідно відповіді працівників банку, у зв`язку з тим, що були «атаки», спроби зламати доступ до його карткового рахунку, система безпеки автоматично спрацювала та заблокувала вхід до додатку «Приват24». Після отриманої інформації, йому було запропоновано змінити пароль доступу до додатку «Приват24», що він і зробив того ж дня. Відповідач вказує на те, що в ніч з 21 по 22 червня 2018 р., а саме з 06:00 год. - 09:00 год. невідома йому особа заблокувавши належну йому сім картку через додаток Telegram, здійснила зняття з його банківської картки № [NUMBER] грошових коштів двічі підряд по 10 050 грн., кожного разу. [PERSON] стверджує, що про тимчасове блокування та зняття коштів йому стало відомо зранку 22.06.2018 р. оскільки ні йому не могли додзвонитися, ні він не міг дзвонити. При цьому він зазначає, що зайшовши того ж дня зранку, на додаток « [INFO] »,з метою переказу грошей, він виявив, що в нього відсутні грошові кошти на належному йому рахунку, а саме з 26 000 грн., залишилося лише 6 000 грн. Відповідач зазначає, що він відразу, того самого дня звернувся до працівників «Приват Банку» з метою подання заяви про вчинення шахрайських дій, оскільки, кошти які були на картковому рахунку зникли. На його звернення працівниками банку було видано йому виписку по картці (рух коштів), з яких вбачається що дійсно 22.06.2018 р. був здійснений переказ його особистих коштів, невідомою йому особою, через додаток Telegram на ім`я [PERSON] , якого , як вказує відповідач, також не знає. При цьому у відзиві вказано, що 22.06.2018 р. [PERSON] , також звернувся до правоохоронних органів та органів прокуратури із заявою про здійснення шахрайських дій відносно нього, за наслідками розгляду яких було відкрито кримінальне провадження №12018070030002024 від 23.06.2018 р. за кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України. У відповіді на відзив, [PERSON] , посилається на положення ст. 1073 ЦК України, та на п.7.2 ст. 37 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, п 6 розділу VI. «Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України №705 від 05 листопада 2014 року, (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), Положення «Про порядок емісії спеціальних засобів і здійснення операцій із їх використанням» затвердженого постановою правління НБУ №223 від 30.04.2010 року Відповідач зазначає,що 22 червня 2018 року в процесі користування послугами з обслуговування банківського рахунку, невідомими особами із карткового рахунку було списано 10 050 гривень, та що він 22 червня 2018 року, тобто негайно повідомив до відділу банківської безпеки про зняття коштів з його рахунку без його відома. Одночасно він звернувся в правоохоронні органи, заява внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань на ознаками вчинення злочину шахрайство, де він зазначений як потерпіла особа. Так, [PERSON] , вказує на те, що з наведеного вбачається, що через банківську установу відбулося несанкціоноване клієнтом списання коштів із карткового рахунку шляхом застосування безконтактної платіжної системи Банку без використання та розголошення CVV коду, передавання картки, стікеру PayPass, ПІНу третім особам для вказаних електронних платіжних операцій, що свідчить про недосконалість методів роботи банку з питання схоронності коштів клієнта у банківській установі. При цьому відповідач вказує на те, що службової перевірки за його зверненням не проведено. У відзиві вказано на те, що за усним ствердженням представника банку шахрайські операції стали можливі внаслідок розголошення відповідачем конфіденційної інформації стороннім особам. Однак, відповідач звертає увагу на те, що не порушував Умов та правил надання банківський послуг,жодній особі не повідомляв свій пін-код до картки та CVV код, стікеру PayPass, ПІНу не реєструвався в платіжних системах в тому числі через додаток Telegram. У відзиві вказано на те, що враховуючи вищенаведене, долучені до відзиву на позовну заяву матеріали та положення ст. 526 ЦК України стосовно того, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, в даному випадку знаття коштів ним не здійснювалося, а було здійснено невстановленою на даний час особою, і відповідач згоди на їх зняття не надавав. Відповідач просить суд: у задоволенні позовної заяви AT КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - відмовити. 04.06.2021 від позивача по справі, надійшла відповідь на відзив. Так, представник позивача, вказує на те, що [PERSON] (далі - Відповідач) звернувся до AT КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Заяву № б/н від 22.06.2012 року. При цьому, представник позивача посилаючись на ч. 1 ст. 634 ЦК України, зазначає, що відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Щодо посилання Відповідача на шахрайське викрадення кредитних коштів, представник позивача із посиланням на Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Умови та Правила надання банківських послуг , ст.ст. 523, ч.ч. 1,2, 614, зазначає, що фахівці AT КБ "ПРИВАТБАНК" (далі-Банк) розглянули звернення Клієнта стосовно повернення коштів, які були списані з платіжної картки [NUMBER] . Переказ коштів можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону Відповідача та іншої особистої інформації. Таким, чином, позивач вважає, що саме Відповідачем були порушені умови договору, а саме пунктів 1.1.2.1.12., 1.1.2.1.13., 1.1.2.1.14., 1.1.2.1.21., за якими клієнт зобов`язався негайно інформувати банк, а також правоохоронні органи про факти втрати Картки, Стікеру PayPass, ПІНу, сім-карти мобільного телефону. Як вказано у відповіді на відзив, зазначені умови договору Відповідач не виконав, не повідомив банк про втрату карти. При цьому представник позивача зазначає, що у відповідності до вимог пункту 1.1.5.5. Договору банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Картки, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в СМС-повідомлені, ПІН-коду, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobileBankin або проведених клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів. Представник позивача стверджує, що враховуючи вищевикладене, саме Відповідач згідно з умовами договору та нормами діючого законодавства несе повну відповідальність за операції проведені з картою, Відповідач в свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку. Представник позивача зазначає, що на даний час за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадження жодну особу не було визнано винною у вчиненні злочину, отже, за його переконанням, заперечення Відповідача з цього приводу не можуть прийматися до уваги. Щодо посилання відповідача у відзиві на позовну заяву, на судове провадження 308/4325/19, за яким позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , про стягнення заборгованості, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 01.10.2020 року залишено без розгляду, то представник позивача вказує на те, що згідно ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Одночасно посилаючись на ст. 526 ЦК України та враховуючи викладене, представник позивача просить суд: задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. 10.06.2021 від відповідача по справі надійшла заява в якій він просить долучити до матеріалів справи копію постанови про визнання потерпілим від 22.04.2021 у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 120210078030000377 від 22.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України. 01.09.2021 від представника позивача по справі на адресу суду надійшли додаткові пояснення. Так, представник позивача зазначає, що в ході службової перевірки AT КБ ПриватБанк встановив, що згідно виписки по карті № [NUMBER] клієнта [PERSON] (іпн- [NUMBER] ), 22.06.2018 р. о 06:11:21 та 06:22:05 за допомогою Telegram чат бота були проведені два платежі по 10050,00 грн на картковий рахунок [NUMBER] клієнта [PERSON] (іпн- [NUMBER] , [INFO] зареєстрований за адресою, [ADDRESS] ). При цьому у додаткових пояснення вказано і те, що для реєстрації в Telegram чат боті небідно було з фінансового номеру клієнта [NUMBER] зареєструватися через месенджер Telegram ввести останні 4 цифри картки з якої проводяться платежі, термін дії картки, а також отп пароль відправлений Банком на фінансовий номер телефону. Згідно даних CMC OTP пароль направлено на фінансовий номер клієнта номеру клієнта [NUMBER] 05:57:47 22.06.2018 року….. Представник позивача вказує на те, що підтвердження даних платежів проводились дзвінком-з фінансового номеру клієнта [NUMBER] на службу підтримки Банку 3700. Під час проведення платежів клієнта було верифіковано, тобто третіми особами було надані правильні відповіді на питання (дата народження, адреса реєстрації, кодове слово, дата народження дружини, ПІБ дружини та інші), що свідчить про компрометацію особистих даних, та даних карт клієнтом [PERSON] При цьому, як вказано у додаткових поясненнях, записи станом на 25.03.2018 розмов не збереглись, у зв`язку з закінченням терміну зберігання записів. Представник позивача вказує на те, що встановити зв`язок з [PERSON] (іпн [NUMBER] , [INFO] зареєстрований за адресою, [ADDRESS] ) не вдалося можливим так як фінансовий номер телефону ( [NUMBER] ) вимкнуто. У додаткових поясненнях міститься інформація щодо того, що згідно виписки по карті [NUMBER] грошові кошти знімалися 22.06.2018 року через мережу банкоматів м. Кривий Ріг: 06:21:44 8000 грн. зняття готівка в банкоматі CADN7280 м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, буд. 17 06:25:55 8000 грн. зняття готівки в банкоматі CADN5534 м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, буд. 4 А ТЦ Плаза-2 06:27:20 400 грн. зняття готівки в банкоматі CADN5534 м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, буд. 4 А ТЦ Плаза-2 Фото з банкомату в період зняття грошових коштів відсутнє Як вказано у додаткових поясненнях, клієнт [PERSON] (іпн [NUMBER] ) внесений 22.06.2018 року о 15:00 до списку клієнтів в банківському обслуговуванні під кодифікатором 1.41 шахраї в елеронних операціях. Представник позивача зазначає, що в подальшому 07:33:00 за допомогою Telegram чат бота було оформлено "Миттєва розтрочка" (оплата частинами) договір №1806221603 8866_PARTPAY5 на суму 6000 грн. підтвердження для оформлення кредиту у вигляді ОТР паролю було направлено на фінансовий номер [NUMBER] клієнта…. Грошові кошти були зараховані на картковий рахунок [NUMBER] . У додаткових поясненнях вказано на те, що за твердженням клієнта, він не проводив дані операції так як СІМ картка фінансового телефону була перевипущена невстановленими особами. Як зазначає представник банку з посиланням на умови та правил надання банківських послуг 1.1.5.5, 1.1.2.1.12 та 1.1.2.1.13, та враховуючи вище наведене, вважає, що клієнтом [PERSON] було розголошено (або свідомо передані третім особам) особисті дані, кодові слова, дані картки, та інша інформація необхідна для проведення ідентифікації клієнта та здійснення платежів. 07.10.2021 від відповідача по справі надійшло клопотання про зупинення провадження у даній цивільній справі до набрання законної сили рішенням по розгляду кримінального провадження №12021078030000377. 02.11.2021 від позивача по справі надійшли заперечення, так, повторно представник позивача за аналогічних тим що вказані в додаткових поясненнях посилань та мотивувань, вказує на те, що Відповідачем були порушені умови договору, а саме пунктів 1.1.2.1.12., 1.1.2.1.13., 1.1.2.1.14., 1.1.2.1.21., за якими клієнт зобов`язався негайно інформувати банк, атакож правоохоронні органи про факти втрати Картки, Стікеру PayPass, ПІНу, сім-карти мобільного телефону. Зазначені умови договору Відповідач не виконав, не повідомив банк про втрату карти. Представник Банку зазначає, що у відповідності до вимог пункту 1.1.5.5. Договору банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Картки, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в СМС-повідомлені, ПІН-коду, ідентифікаторі користувача, паролях системи Прват24, паролі (ніку) MobileBankin або проведених клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах звязку під час використання цих каналів. Враховуючи вищевикладене, на переконання представника позивача, саме Відповідач згідно з умовами договору та нормами діючого законодавства несе повну відповідальність за операції проведені з картою, Відповідач в свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку. Представник Банку зазначає, що на даний час (на день подання заперечень) за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадження жодну особу не було визнано винною у вчиненні злочину, отже, заперечення Відповідача з цього приводу не можуть прийматися до уваги. При цьому представник позивача вказує на те, що Відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав. Враховуючи викладене, представник просить суд відмовити Відповідачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі та задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. В судовому засіданні від 02.12.2021 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у цивільній справі що розглядається. У судове засідання призначене на 17.08.2022, з`явилися представник позивача та відповідач: Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну заяву, просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача просив врахувати, що зобов`язання відповідача перед банком не виконано, борг не повернуто. Окрім того, просив при постановленні рішення врахувати також і те, що банк не несе відповідальності за розголошення третім особам контактних даних клієнтів. На даний час про стан досудового розслідування кримінального провадження щодо шахрайських дій відносно [PERSON] , представнику Банку нічого не відомо. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позиву заперечив. При цьому зазначив, що із повідомленням про несанкціонований переказ грошових коштів, із належного йому банківського рахунку, він відразу повідомив ПриватБанк та звернувся із заявою про злочин до поліції. Окрім того заперечив щодо порушення ним умов Договору про нерозголошення особистих даних. Вказував, що після шахрайських дій одразу звернувся в банк, картку не заблокували. Він сплатив один раз суму за комунальні послуги, які він визнає та які стягувались з картки, після вказаного інциденту переоформив рахунки та картки з яких комунальні послуги сплачуються. Жодних дій після шахрайського списання коштів він не вчиняв з рахунком, хоча звертався з цією проблемою до банку. На даний час проводиться досудове розслідування за його заявою про кримінальне правопорушення. Просив врахувати, що звертався неодноразово з заявами про кримінальні дії, які то закривались за неможливістю встановити винну особу, та не наданням відповідей та інформації банком слідчому, потім за його заявами відкривались знову. На даний час його визнано потерпілим в рамках кримінального провадження за № 12021078030000377 від 22.04.2021 року за фактом шахрайських дій про зняття з його картки грошових коштів за ч.1 ст. 190 КК України. Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, відповідач, [PERSON] (далі - Відповідач) звернувся до AT КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Заяву №б/н від 22.06.2012 року. Що підтверджується копією наявної в матеріалах справи Анкетою - заявою, на якій наявний підпис відповідача, його особисті дані в тому числі і номер мобільного телефону: [NUMBER] . Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витяг з «Тарифів » додаються до позовної заяви. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується Відповідач. Згідно довідки про зміну умов кредитування кредитної картки оформленої на [PERSON] , (договір б/н) старт карткового рахунку 22.06.2012, зміна ліміту відбувалася відбувалася в період з 29.05.2014 по 15.11.2018 року вісім разів, найбільше становила 27 000,00 (13.10.2017) та станом на крайню дату 05.11.2018- 0,00 грн. Окрім того, в період з 22.06.2012 по 02.05.2018 р.р., за вказаним договором б/н, було перевипущено шість кредитних карток. Користування відповідачем кредитними коштами підтверджується доданим до матеріалів справи випискою руху коштів по рахунку, за договором б/н відкритого на ім`я [PERSON] . З дослідженої виписки та розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідач як знімав грошові кошти так і здійснював поповнення рахунку. Вказані обставини не заперечуються стонами по справі. Проте, відповідач заперечує щодо підстав задоволення позову оскільки кошти з належного йому карткового рахунку з 21 на 22.06.2018 у сумі 10 050 ( двічі підряд) були перераховані не ним, а невідомими йому особами унаслідок шахрайських дій. Крім того, було оформлено розстрочку на суму 6000 грн. При дослідженні виписки за договором б/н станом на 22.12.2020 [PERSON] , вбачається, що 22.06.2018 року, із рахунку [NUMBER] було здійснено переказ особистих коштів на картку [NUMBER] у Telegram, на суму 10 452,00 грн. та переказ особистих коштів у Telegram. Отримувач: [PERSON] . Так, 22.06.2018 р. були проведені два платежі по 10452,00 грн на картковий рахунок [NUMBER] клієнта [PERSON] та було здійснено переказ особистих коштів на картку [NUMBER] у Telegram, на суму 10 452,00 грн. Крім того, оформлено миттєву розстрочку на суму 6000 грн. по договору 18062216038866. 01.09.2021 від представника позивача по справі на адресу суду надійшли додаткові пояснення. Так, представник позивача зазначав, що в ході службової перевірки AT КБ ПриватБанк встановив, що згідно виписки по карті № [NUMBER] клієнта [PERSON] (іпн- [NUMBER] ), 22.06.2018 р. о 06:11:21 та 06:22:05 за допомогою Telegram чат бота були проведені два платежі по 10050,00 грн на картковий рахунок [NUMBER] клієнта [PERSON] (іпн- [NUMBER] , [INFO] зареєстрований за адресою, [ADDRESS] ). Згідно даних CMC OTP пароль направлено на фінансовий номер клієнта номеру клієнта [NUMBER] 05:57:47 22.06.2018 року. Представник позивача вказує на те, що підтвердження даних платежів проводились дзвінком-з фінансового номеру клієнта [NUMBER] на службу підтримки Банку 3700. Представник позивача вказує, що під час проведення платежів клієнта було верифіковано, тобто третіми особами було надані правильні відповіді на питання (дата народження, адреса реєстрації, кодове слово, дата народження дружини, ПІБ дружини та інші), що свідчить про компрометацію особистих даних, та даних карт клієнтом [PERSON] . При цьому як вказано у додаткових поясненнях, записи станом на 25.03.2018 розмов не збереглись, у зв`язку з закінченням терміну зберігання записів. Представник позивача вказує на те, що встановити зв`язок з [PERSON] (іпн [NUMBER] , [INFO] зареєстрований за адресою, [ADDRESS] ) не вдалося можливим так як фінансовий номер телефону ( [NUMBER] ) вимкнуто. У додаткових поясненнях міститься інформація щодо того, що згідно виписки по карті [NUMBER] грошові кошти знімалися 22.06.2018 року через мережу банкоматів м. Кривий Ріг: 06:21:44 8000 грн. зняття готівка в банкоматі CADN7280 м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, буд. 17 06:25:55 8000 грн. зняття готівки в банкоматі CADN5534 м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, буд. 4 А ТЦ Плаза-2 06:27:20 400 грн. зняття готівки в банкоматі CADN5534 м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, буд. 4 А ТЦ Плаза-2 Фото з банкомату в період зняття грошових коштів відсутнє. Як вказано у додаткових поясненнях, клієнт [PERSON] (іпн [NUMBER] ) внесений 22.06.2018 року о 15:00 до списку клієнтів в банківському обслуговуванні під кодифікатором 1.41 шахраї в елеронних операціях. Представник позивача зазначає, що в подальшому 07:33:00 за допомогою Telegram чат бота було оформлено "Миттєва розтрочка" (оплата частинами) договір №1806221603 8866_PARTPAY5 на суму 6000 грн. підтвердження для оформлення кредиту у вигляді ОТР паролю було направлено на фінансовий номер [NUMBER] клієнта…. Грошові кошти були зараховані на картковий рахунок [NUMBER] . На підтвердження того, що картка SIM - картка відповідача дійсно була заблокована, до відзиву на позовну заяву відповідачем додано копію відповіді мобільного оператора послугами якого користується відповідач. Зі змісту відповіді Vodafon від 18.10.2021 абоненту [PERSON] , вбачається, що проведеним аналізом надання сервісів за номером 0660837612 впродовж 21-22.06.2018 року, встановлено, що 22.06.2018 року о 03:36 через Центр дистанційного обслуговування абонентів (далі - ЦДОА, контакти нижче) та о 12:25 в представництві Vodafone Україна за ним було здійснено заміни SIM-карти. Реєстрація цього мобільного номера на паспортні дані відповідача, а також перехід на контракт відбувся 22.06.2018 року о 14:03. При цьому у відповіді зазначено, що до цього моменту обслуговування номера 0660837612 здійснювалося на умовах передплаченого сервісу (анонімно, без укладення письмового договору між оператором та абонентом). Наведене підтверджує доводи відповідача про те, що в ніч з 21 по 22 червня 2018 р., а саме з 06:00 год. - 09:00 год. невідома йому особа заблокувавши його сім картку через додаток Telegram, здійснила зняття з його банківської картки № [NUMBER] грошових коштів. При цьому, до відзиву на позовну заяву відповідачем додано копію відповіді позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на заяву [PERSON] від 25.06.2018 р, згідно якої фахівцями AT КБ "ПРИВАТБАНК" (далі - Банк) було розглянуто звернення, [PERSON] , стосовно повернення коштів, які були списані з платіжної картки [NUMBER] , Банк повідомив про неможливість повернення кошів. У вказаній відповіді Банк повідомив, що переказ коштів можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону відповідача та іншої особистої інформації. У додаткових поясненнях представник позивача вказує на те, що під час переказу підтвердження даних платежів проводились дзвінком-з фінансового номеру клієнта [NUMBER] на службу підтримки Банку 3700. Під час проведення платежів клієнта було верифіковано, тобто третіми особами було надані правильні відповіді на питання (дата народження, адреса реєстрації, кодове слово, дата народження дружини, ПІБ дружини та інші), що свідчить про компрометацію особистих даних, та даних карт клієнтом [PERSON] . Однак як видно зі змісту листа оператора мобільного зв`язку за номером [NUMBER] впродовж 21-22.06.2018 року о 03:36 через Центр дистанційного обслуговування абонентів (далі - ЦДОА, контакти нижче) та о 12:25 в представництві Vodafone Україна за ним було здійснено заміни SIM-карти. В результаті встановлено, що 22.06.2022 року о 03:36 через Центр дистанційного обслуговування абонентів (далі - ЦДОА, контакти нижче) та о 12:25 в представництві Vodafone Україна за ним було здійснено заміни SIM-карти. Реєстрація цього мобільного номера на паспортні дані відповідача, а також перехід на контракт відбувся 22.06.2018 року о 14:03. При цьому зазначено, що до цього моменту обслуговування номера [NUMBER] здійснювалося на умовах передплаченого сервісу (анонімно, без укладення письмового договору між оператором та абонентом). Вказане в свою чергу може свідчити про вчинення невідомою собою шахрайських дій спрямованих на заволодіння грошовими коштами що знаходилися на рахунку відповідача. Слід вказати і на те, що [PERSON] , повідомив як Банк про здійснення вказаних переказів коштів (що мало місце 22.06.2018), так і правоохоронні ограни та прокуратуру. Так, в додатку до відзиву на позовну заяву міститься копія заяви до прокуратури, з відміткою про її реєстрацію, а також заява та копія витягу ЄРДР №12018070030002024 від 23.06.2018 про внесення відомостей про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України. Згідно наявної копії постанови про визнання потерпілим від 22.04.2021 року [PERSON] визнано потерпілим у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 12021078030000377 від 22.04.2021 року за фактом шахрайських дій про зняття з його картки грошових коштів за ч.1 ст. 190 КК України. У відзиві на позовну заяву та в судових засіданнях, відповідач неодноразово стверджував, що не порушував Умов та правил надання банківський послуг,жодній особі не повідомляв свій пін-код до картки та CVV код, стікеру PayPass, ПІНу не реєструвався в платіжних системах в тому числі через додаток Telegram. Та, що знаття коштів ним не здійснювалося, а було здійснено невстановленою на даний час особою, і відповідач згоди на їх зняття не надавав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ((частина перша статті 2 Цивільного процесуального кодексу України(далі за текстом -ЦПК України)). За змістом статей 12,81 ЦПК України саме на сторін процесу покладено обов`язок доказування обставин, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої статті 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. За змістом пункту 1.32 статті 1, пункту 20.1 статті 20 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» власник рахунку може ініціювати списання коштів та розпоряджатися ними. Згідно статті 1 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення № 705 про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705(далі - Положення № 705, в редакції на час виникнення спірних правовідносин), емітент зобов`язаний надавати ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу, лише держателю електронного платіжного засобу. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705). Пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 визначено, що емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18) вказану правову позицію підтримав. Також вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 711/11121/18, на яку, в тому числі, посилається в апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк». Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 13.05.2015 у справі № 6-71цс15, не встановлення обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, свідчить про відсутність вини, як підстави цивільно-правової відповідальності. У постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 182/3171/16 (провадження № 6-24548св18) зроблено висновок, відповідно до якого саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян»(пункт 10 розділу VI Положення № 705). Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В даному випадку, як у відповіді на відзив, додаткових поясненнях та запереченнях представник позивача стверджує, про порушення відповідачем умов Договору. При цьому як вважає позивач, що саме Відповідачем були порушені умови договору, а саме пунктів 1.1.2.1.12., 1.1.2.1.13., 1.1.2.1.14., 1.1.2.1.21., за якими клієнт зобов`язався негайно інформувати банк, а також правоохоронні органи про факти втрати Картки, Стікеру PayPass, ПІНу, сім-карти мобільного телефону. Та стверджує, що зазначені умови договору Відповідач не виконав, не повідомив банк про втрату карти. При цьому представник позивача зазначає, що у відповідності до вимог пункту 1.1.5.5. Договору банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Картки, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в СМС-повідомлені, ПІН-коду, ідентифікаторі користувача, паролях системи Прват24, паролі (ніку) MobileBankin або проведених клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах звязку під час використання цих каналів. За твердженням представникам позивача саме Відповідач згідно з умовами договору та нормами діючого законодавства несе повну відповідальність за операції проведені з картою, Відповідач в свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку. Разом із тим, на підтвердження наведеному, позивачем жодних доказів не надано. При цьому сам позивач вказує на те, що Клієнт [PERSON] (на рахунок якого було здійснення перерахунок коштів із картки відповідача) (іпн [NUMBER] ) внесений 22.06.2018 року о 15:00 до списку клієнтів в банківському обслуговуванні під кодифікатором 1.41 шахраї в елеронних операціях. Таким чином, позивачем не надано доказів, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті або незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за допомогою його карткового рахунку, досудове розслідування за фактом шахрайських дій, не закінчене. Станом на день ухвалення рішення в даній цивільній справі відомостей про закінчення кримінального провадження, закриття кримінального провадження суду не надано. Як повідомив представник позивача в судовому засіданні, він не володіє інформацією щодо стану досудового розслідування кримінального провадження. Як вбачається, з Виписки за договором б\\н заборгованість, яку АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути на свою користь з відповідача, виникла у період з 22.06.2018 року та саме у зв`язку із вказаною заборгованістю відповідачу і нараховані суми до стягнення, відносно яких Банком заявлені позовні вимоги у даній справі. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що згідно поданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача сума у розмірі 28030,47 грн. станом на 20.12.2020 року складається з сум по проведеним двом платежам по 10452,00 грн. та сукупної вартості суми за оформленої миттєвої розстрочки на суму 6000 грн. по договору 18062216038866. Відповідно до частини першої статті 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. За змістом пункту 1.32 статті1, пункту 20.1 статті20 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» власник рахунку може ініціювати списання коштів та розпоряджатися ними. Згідно з пунктом 9 розділу VІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операції з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05 листопада 2014 року № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц та від 20.06.2018 року у справі № 691/699/16-ц. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті або незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за допомогою його карткового рахунку, досудове розслідування ж за фактом шахрайських дій, зокрема, не закінчене. Сам по собі факт списання АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів з карткового рахунку відповідача та облік Банком заборгованості на цьому рахунку не є підставою для задоволення позову. Частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, судом не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.06.2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати, понесені АТ КБ «Приватбанк» при зверненні до суду, стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed