Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 29.06.2021 [PERSON] звернувся до Софіївського районного суду в інтересах позивача [PERSON] з позовом до Девладівської сільської ради Криворізького району про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що [INFO] померла мачуха позивача - [PERSON] , яка постійно проживала з нею з 1986 року по [ADDRESS] . За життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай), розміром 8,41 умовних кадастрових гектарів з земель КСП «Росія», яке після її смерті успадкувала за законом її дочка [PERSON] . 19.03.2002 [PERSON] склала заповіт на ім`я позивача згідно з яким заповіла їй вищезазначене право на земельну частку (пай), розміром 8,41 умовних кадастрових гектарів. Наголосив, що заповідачка на початку 2000-х років виїхала з Софіївського району Дніпропетровської області, а з 2002 року позивач [PERSON] не підтримувала з нею відносин, і не знала ні про її смерть і ні про складений останньою заповіт на ім`я позивача. Крім того, зазначив, що позивач через свій похилий вік спілкувалася лише з обмеженим колом рідних, і зі свого місця проживання нікуди не виїжджає. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що при відкритті спадщини за заявою інших спадкоємців у 2009 році після смерті [PERSON] нотаріус не перевірив про наявність вищевказаного заповіту та не повідомив, всупереч вимогам ст. 63 Закону України «Про нотаріат», позивача про відкриття спадщини, представник позивача просив визначити ці причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Заяви (клопотання) сторін та процесуальні дії суду у справі Ухвалою судді від 01 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження, крім того в порядку підготовки справи до судового розгляду за ініціативою суду витребувано у державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с. 16). Ухвалою суду від 09 вересня 2021 року залучено до участі у розгляді цивільної справи в якості співвідповідача [PERSON] , яка прийняла спадщину за законом після смерті матері [PERSON] (а.с.28-29). 14 вересня 2021 року до суду надійшов відзив на позов від представника Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області згідно з яким вказано, що необізнаність позивача про наявність спадкового майна, складений на її ім`я заповіту, а також її похилий вік, не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.35-36) Ухвалою суду від 19 травня 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.126). Позивач [PERSON] на судовий розгляд справи не з`явилася. Присутній у судовому засіданні її представник [PERSON] , посилаючись на обставини викладені ним у позовній заяві, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Вважає за необхідне і достатнє визначити для позивача додатковий строк для прийняття спадщини, тривалістю 2 місяці. Представник відповідача, Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, [PERSON] під час судового розгляду справи, посилаючись на доводи відзиву, у задоволені позовних вимог просив відмовити, доповнив, що позивачем пропущено доволі тривалий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а причини пропуску цього строку не є поважними. Співвідповідач [PERSON] на судовий розгляд справи не з`явилася, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялася належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала, заяв про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи теж до суду не надіслала. Третя особа без самостійних вимог, Жовтоводська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, сповіщена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про причину його неявки суд не повідомила. Заперечень проти позовних вимог [PERSON] до суду не надіслала. Фактичні обставини встановлені судом. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.6). За життя остання набула право на земельну частку (пай), розміром 8,41 умовних кадастрових гектарів з земель КСП «Росія» в с. Ордо-Василівка Софіївського району Дніпропетровської області, про що свідчить відповідний сертифікат, серії ДП № 0313543, виданий 19.02.1998 Софіївською райдержадміністрацією (а.с.9). Як видно з свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.2002 за р./№ 642, після смерті [PERSON] вищевказане право на земельну частку (пай) успадкувала її дочка [PERSON] (а.с.8, 9 (на звороті)). Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області 19 березня 2002 року за р./№1310, [PERSON] заповіла успадковане нею право на земельну частку (пай), розміром 8,41 умовних кадастрових гектарів позивачу у справі, [PERSON] (а.с.121). [INFO] у віці 74 років в м. Жовті Води Дніпропетровської області померла [PERSON] (а.с.99). Крім того, як вбачається з наданої на запит суду спадкової справи за № 401/2009, за життя [PERSON] зробила заповідальне розпорядження від 06.04.1996 за р./№ 2-1788 згідно з яким заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON] , відповідачу у справі, та [PERSON] (а.с.100) Після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом 22.09.2009 звернулася [PERSON] . Інший спадкоємець за заповітом, [PERSON] , відмовився від належної йому частки за заповітом на користь [PERSON] (а.с. 97, 98). Відтак, відповідачка [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на цілу частку вищевказаної квартири (а.с.116). 22.01.2020 з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 19.03.2002 за р./№1310 звернулася до нотаріуса і позивач [PERSON] (а.с. 119). Проте, згідно постанови державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори від 22.01.2021, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 161). Відтак, судом під час розгляду справи достеменно встановлено, що право на земельну частку (пай), розміром 8,41 умовних кадастрових гектарів з земель КСП «Росія» в с. Ордо-Василівка Софіївського району Дніпропетровської області, набуте (успадковане) за життя [PERSON] на даний час жодним і спадкоємців за законом чи за заповітом не успадковане. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постановах від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 лютого 2021 року у справі № 622/535/17 (провадження № 61-8230св19) та від 19 листопада 2019 року справі № 317/3039/18-ц (провадження № 61-9076св19). Встановлено, що [PERSON] не являється родичем померлої [PERSON] , мешкала у іншому населеному пункті, будь-яких відносин із нею не підтримувала. Заповіт складений [PERSON] на ім`я [PERSON] за місцем свого проживання, тобто у м. Жовті Води Дніпропетровської області. Вказане свідчить на користь тому, що [PERSON] дійсно не була обізнана про складений [PERSON] за життя заповіт, яким вона заповідала їй земельну частку (пай). Варто зауважити, що відповідно до п. 209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 за № 20/5 (у редакції, чинної на момент виникнення спірних правовідносин(відкриття спадщини)) при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або за заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Крім того, згідно статті 63 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Між тим, з матеріалів спадкової справи № 401/2009 вбачається, що державний нотаріус відомостей про наявність інших заповітів, складених спадкодавцем [PERSON] не перевіряв, а тому будь-яких дій щодо сповіщення спадкоємця за заповітом від 19.03.2002 за р./№ 1310 - [PERSON] про відкриття спадщини не вчиняв. За вказаних обставин, суд вважає, що необізнаність позивача про наявність заповіту, призвело до пропуску нею строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому неподання позивачем відповідної заяви у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини суд вважає поважним і знаходить можливим задовольнити позов, визначивши для [PERSON] додатковий строк, тривалістю 2 місяці, як просив у судовому засіданні представник позивача, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Крім того, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (частина друга статті 1223 ЦК України). Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17-ц (провадження № 61-49121св18), від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц (провадження № 61-532св17), від 21 вересня 2020 року у справі № 130/2517/18 (провадження № 61-14962св19), від 18 березня 2021 року у справі № 638/16467/19 (провадження № 61-14654св20), від 28 травня 2021 року у справі № 688/106/20 (провадження № 61-18383св20). Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем на оплату судового збору, останній не заявляв, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved