Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м.\~Запоріжжя з позовною заявою до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа Перша запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, визнання часток на квартиру за співвласниками на праві спільної сумісної власності, визнання права власності на 2/3 частки квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла [PERSON] мати позивача, яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Першою запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі заяви позивача про прийняття спадщини за законом згідно ст. 1261 ЦК України була заведена спадкова справа №\~48/2021 після померлої [INFO] [PERSON] . Крім позивача інших спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України немає, оскільки чоловік померлої та батько позивача [PERSON] , помер [INFO] . Спадкоємців, передбачених ст. 1266 ЦК України немає, також немає і спадкоємців за заповітом. До складу спадкового майна за законом входить: частка у спільній сумісній власності кв. [ADDRESS] ; частка з частки у спільній сумісній власності кв. [ADDRESS] , що належала [PERSON] (бабусі позивача), яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її дочка [PERSON] , померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Померла [INFO] [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась, заповіти не складались. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, яка була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем у кв. [ADDRESS] , яка прийняла спадщину згідно п.п. 1-2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, так як фактично вступила в управління (володіння) майном, прийняла спадщину після померлої [INFO] [PERSON] матері. До складу спадкового майна за законом після померлої [INFO] [PERSON] входило: частка у спільній сумісній власності кв. [ADDRESS] . Таким чином, після померлої [INFO] [PERSON] був спадкоємець за законом першої черги, передбачений ст. 529 ЦК УРСР 1963 року її дочка [PERSON] . Після спливу піврічного терміну, позивач звернувся до Першої запорізької державної нотаріальної контори для подальшого оформлення спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] , для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири та його державної реєстрації. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки ним не було надано в повному обсязі необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом документів. У зв`язку з цим позивач просить суд встановити факт родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] , визнати частки на квартиру за співвласниками на праві спільної сумісної власності, визнати за ним право власності на 2/3 частки квартири в порядку спадкування за законом. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та підготовче засідання призначене на 22.03.2022. Цією ж ухвалою суду витребувані письмові докази, необхідні для повного та всебічного розгляду справи. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.08.2022. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , просила винести рішення на розсуд суду згідно вимог чинного законодавства. Від Першої запорізької державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] батьками [PERSON] (матері позивача) записані [PERSON] та [PERSON] (бабуся позивача) (а.с. 21). Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , мати позивача [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком позивача [PERSON] . У зв`язку з укладенням шлюбу вона змінила своє дівоче прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 22). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту родинних відносин між його померлою матір`ю та померлою бабусею належним чином обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , батьками позивача [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] (Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 20). Після її смерті спадкова справа не заводилась, заповіти не складались. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, яка була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем у кв. [ADDRESS] , яка прийняла спадщину згідно п.п. 1-2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, так як фактично вступила в управління (володіння) майном, прийняла спадщину після померлої [INFO] [PERSON] матері. До складу спадкового майна за законом після померлої [INFO] [PERSON] входила частка у спільній сумісній власності кв.\~ [ADDRESS] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] (Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 10). Першою запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі заяви позивача від 26.02.2021 (а.с. 62) була заведена спадкова справа № 48/2021 після померлої [INFO] [PERSON] . Крім позивача інших спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України немає, оскільки чоловік померлої та батько позивача [PERSON] , помер [INFO] (Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 14). Спадкоємців, передбачених ст. 1266 ЦК України немає, також немає і спадкоємців за заповітом. До складу спадкового майна за законом після померлої [INFO] [PERSON] входить: частка у спільній сумісній власності кв. [ADDRESS] ; частка з частки у спільній сумісній власності кв. [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її дочка [PERSON] , померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Право власності позивача та померлих [PERSON] і [PERSON] на кв. [ADDRESS] підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] про право власності на житло, видане 26.01.1995 Запорізьким вогнетривним заводом (а.с. 16). Після спливу піврічного терміну після смерті [INFO] матері [PERSON] , позивач звернувся до Першої запорізької державної нотаріальної контори для подальшого оформлення спадщини, безпосередньо для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири та його державної реєстрації. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки ним не було надано в повному обсязі необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом документів, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.09.2021 (а.с. 84). Загальні положення про спадкування. Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Статтею 1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкування за\~законом. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Визначення часток, належних на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України). Суб`єкти права спільної власності, як і будь-який власник, на свій розсуд володіють, користуються і розпоряджаються належним їм майном. Але правомочності володіння, користування і розпорядження даним майном вони здійснюють сумісно. Право спільної власності в суб`єктивному розумінні - це право двох або більше суб`єктів спільно і на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном, що складає єдине ціле. Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦК України, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Розмір часток визначається на підставі домовленості учасників при нотаріальному посвідченні договору або у судовому порядку, виходячи з рівності часток. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23). Оскільки в позасудовому порядку позивач не може оформити своїх спадкових прав через відсутність певних документів на підтвердження факту родинних відносин між померлими спадкодавцями та відсутність документів на нерухоме майно, належне спадкодавцям, він вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відтак, позовні вимоги [PERSON] в частині визначення часток майна, належного йому та його померлим матері та бабусі, а також в частині визнання за ним права власності на майно, належне його померлій матері, також підлягають задоволенню у повному обсязі, адже ці вимоги належним чином обґрунтовані та підтверджуються наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, зважаючи на всі вищезазначені норми закону, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими, у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved