Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

[PERSON] 05 жовтня 2021 року пред`явила до [PERSON] позов про внесення змін до актового запису №75 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 1 жовтня 1999 року виконкомом Солотвинської селищної ради, а саме: замінити запис про батька з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування позову посилалася на те, що її батьки у період з 1992 року по 2002 рік проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу і за цей період у них народилося двоє дітей, а саме, вона, позивачка, народилася [INFO] та ще раніше сестра [PERSON] , яка померла у 2001 році. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народжень, її народження зареєстровано у порядку статті 126 Сімейного кодексу України, тобто за спільною заявою батьків. У паспорті її батька його по батькові записано « [PERSON] », однак, представники відповідача Солотвинської селищної ради неправильно внесли відомості про її батька до актового запису про її народження, записавши його [PERSON] замість [PERSON] . У період з 21 жовтня 2000 року по 15 липня 2008 року батько офіційно був зареєстрований в одній квартирі із її матір`ю. Після смерті сестри її батьки розірвали стосунки, а батько переїхав жити окремо і до 16 років не спілкувався з нею. У 2016 році, коли їй виповнилося 16 років і необхідно було оформити паспорт громадянина України, вона, позивачка, попросила надати його копію паспорта, яку він погодився надати. Проте у період 2016-2021 років міграційна служба відмовляла їй у виготовленні та видачі паспорта через те, що запис про батька у свідоцтві про народження не відповідав паспортним даним її батька, оскільки у свідоцтві записано [PERSON] , а у його паспорті зазначено [PERSON] . На її численні звернення прийти до Тячівського відділу ДРАЦС та особисто подати заяву про уточнення даних, пред`явити оригінал свого паспорту, відповідач відмовився, тобто перешкоджає внесенню змін до актового запису про її народження, що є перешкодою у видачі їй паспорту громадянина України. Також, вказана обставина може впливати на її спадкові права. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 9 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 7 грудня 2021 року на 11 год. 30 хв. Відповідно до ухвали Тячівського районного суду від 7 грудня 2021 року витребувано докази від Тячівського РВ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), а саме копію актового запису № 75 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 1 жовтня 1999 року виконкомом Солотвинської селищної ради. Згідно ухвали Тячівського районного суду від 26 січня 2022 року витребувано докази від Тячівського РВ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), а саме, копію актового запису про встановлення батьківства № 06 від 1 жовтня 1999 року, складеного виконкомом Солотвинської селищної ради. Згідно ухвали Тячівського районного суду від 23 лютого 2022 року витребувано докази від Тячівського РВ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), а саме, актовий запис про народження дитини, можливого актового запису про внесення змін (виправлень) в цьому записі про народження (зміни відомостей про батьків дитини) [PERSON] . Відповідно до ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 5 липня 2022 року, яке відкладено на 16 серпня 2022 року. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Марич І.Ю. подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог та не заперечення проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача - Солотвинської селищної ради, будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відповідач відзиву не подав. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про судове засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Від третьої особи - Тячівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Із свідоцтва про народження, виданого повторно ( серія [NUMBER] ) та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України відомо, що [PERSON] народилася [INFO] у селищі міського типу Солотвино Тячівського району Закарпатської області і її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , про що 1 жовтня 1999 року виконкомом Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області складено актовий запис № 75 (а. с. 7-8, 9). Із запису акта про народження № 75 від 01 жовтня 1999 року видно, що [PERSON] народилася [INFO] у селищі Солотвино Тячівського району Закарпатської області; її батьком записаний [PERSON] , [INFO] , громадянин України, за національністю румун, який проживає по [ADDRESS] ; у п. 18 вказаного акта зазначено, що підставою запису відомостей про батька слугував актовий запис про встановлення батьківства № 06 від 1 жовтня 1999 року, складений виконкомом Солотвинської селищної ради; у п. 19 вказаного акта наявний запис прізвища, імені, по батькові, адреса заявника, де зазначено [PERSON] , [ADDRESS] та наявний його підпис; у п. 20 зазначено про видачу свідоцтва серії [NUMBER] (а. с. 34). Із запису акта про встановлення батьківства від 01 жовтня 1999 року видно, що [PERSON] народилася [INFO] в смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області; у графі відомості про матір записано [PERSON] , [INFO] , місце її проживання [ADDRESS] ; у графі відомості про батька записано [PERSON] , [INFO] , громадянина України, за національністю румуна, місце його проживання - [ADDRESS] ; у п. 15 вказаного акта наявний запис про те, що підставою запису про встановлення батьківства є спільна заява батьків від 1 жовтня 1999 року; у п. 16 вказаного акта зазначено прізвище заявника [PERSON] , адреса проживання [ADDRESS] та наявний його підпис (а. с. 43). Із запису акта про народження № 111 від 14 вересня 1973 року видно, що [PERSON] народився [INFO] в смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області (а. с. 57). Із фотокопії паспорта громадянина України видно, що [PERSON] народився [INFO] у селищі Солотвино Тячівського району Закарпатської області; місце його проживання до 25 липня 2008 року зареєстроване по [ADDRESS] (а. с.12). Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, а також засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначено Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VІ). Згідно із ч. 1 ст.6 Закону №2398-VІ відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5( далі Правила). Відповідно до п.1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно п. 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до абз. 2 п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 17 липня 1995 року, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану , як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. В яких, зокрема, зазначено, що ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 07 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження). У пункті 11 вказаної постанови зазначено, що суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. Згідно із п. 2.16.7. Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що встановлення неправильності в актовому записі про народження позивачки має для неї юридичне значення, оскільки неправильне зазначення відомостей про її батька порушує її права, унеможливлює видачу їй паспорта громадянина України, в подальшому може викликати труднощі в оформленні інших документів та впливає на виникнення, зміну і припинення особистих та майнових прав, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, і позивачка позбавлена можливості виправити допущені у ньому помилки, усунення яких можливо лише у судовому порядку, шляхом встановлення неправильності в актовому записі про її народження та внесення відповідних виправлень. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3) ч. 2 ст. 141 цього Кодексу інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову на відповідача. Із квитанції вбачається, що позивачкою за подання позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. У зв`язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивачки про стягнення із відповідача судових витрат в розмірі 908,00 грн., пов`язаних зі сплатою судового збору. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Однак, всупереч вимогам цієї статті позивачкою та її представником до позову не подано детального опису наданих послуг та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення із відповідача 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial