Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за яким просить суд: визнати виконавчий напис № 18144 від 14 серпня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення заборгованості з боржника на користь ТОВ «Вердикт капітал»» у сумі 20 049,49 грн. та 650,00 грн. витрат за вчинення виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивований тим, що 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт капітал» у сумі 20 049,49 грн. та 650,00 грн. витрат за вчинення виконавчого напису із вказівкою на період стягнення заборгованості - з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року. Позивач звертає увагу на те, що у виконавчому написі його місцем проживання зазначено [ADDRESS] , що не відповідає дійсності, відтак місцем вчинення виконавчого напису є місто Ужгород. Також позивач вказує, що виконавчий напис вчинено на підставі Кредитного договору № 630132192 від 13.05.2014 року, укладеного між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є відповідач. Зокрема, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 року правонаступником вимог було ТОВ «Кредитні ініціативи», правонаступником якого за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року стало ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста». Остаточним правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 року є ТзОВ «Вердикт Капітал»). Відповідач подав на виконання виконавчий напис до приватного виконавця, виконавчого округу м. Києва Маякової Марії Вікторівни, якою в свою чергу була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.09.2020 року. Виконавчий напис та документи отримані від приватного виконавця. Позивач вказує, що виконавчий напис вважає незаконним та таким, що не підлягає до виконання і порушує його права, оскільки товариством не дотримано вимог, встановлених до документів, на підставі яких вчиняється виконавчий напис, не подано документи, які підтверджують наявність заборгованості та не дотримано вимог щодо направлення письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, оскільки за наведеною у виконавчому написі адресою він ніколи не проживав. Окрім того, зазначає, що у нього немає жодної заборгованості перед банком та його правонаступниками, оскільки така погашена в повному обсязі. Позивач стверджує, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вважає, що з наданих товариством документів неможливо було встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису наявна безспірна заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру за вказаний період, як зазначено у виконавчому написі. Крім того, нотаріусом не встановлено факт отримання ним повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, про оскаржуваний виконавчий напис йому стало відомо після звернення до бухгалтера з питаннями про те, чому зменшився розмір заробітної плати, що в свою чергу свідчить про те, що позивач будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від відповідача не отримував. Також вказує, що він не був проінформований про існування заборгованості та її розмір, чим був позбавлений права оскаржити вимогу у судовому порядку або надати письмове заперечення . Позивач наголошує, що договір було укладено у травні 2014 року, а виконавчий напис № 18144 від 14.08.2020 року вчинено понад трирічний строк, визначений ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Також позивач зазначає, що відповідно до квитанцій від 29 листопада 2016 року борг було погашено ним повністю. Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги ненадання нотаріусу документів на потвердження безспірної заборгованості позивача, позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням норм чинного законодавства, тому підлягає визнанню таким, що підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати виконавчий напис №18144 від 14 серпня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 20049,49 грн. та суми в розмірі 650,00 грн. за вчинення виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просить стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. Ухвалою від 07.10.2021 року відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою від 07.10.2021 року заяву про забезпечення позову у цивільній справі № 308/13235/21 (провадження № 2/308/3443/21) задоволено та постановлено вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 18144 від 14 серпня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» у сумі 20049,49 грн. та 650,00 грн. витрат за вчинення виконавчого напису, до вирішення спору по суті та вступу у законну силу судового рішення. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотань до суду не подавав. Відповідач,\~предстаник ТОВ\~«Вердикт \~Капітал» у судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Судове засідання у справі було призначене на 01.09.2022 року, однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 06.09.2022 року. Повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 13.05.2014 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк», було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум») З додатку до вищенаведеного договору встановлено, що на підставі Анкети Заяви про Акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум», наданої клієнтом, банк відкрив рахунок № [NUMBER] у валюті гривні та випустив міжнародну платіжну картку DMC Cold строком дії 2 роки з моменту її випуску (а.с. 7). Згідно із виконавчим написом, 14.07.2020 року приватний нотаріус\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С. вчинив на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, виконавчий напис, реєстровий № 18144, за яким з [PERSON] , [INFO] , місце народження - м. Ужгород, Закарпатської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, який є Боржником за Кредитним договором 630132192 від 13 травня 20І4 року, укладеним з Акціонерне товариство «Альфа-Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами від 21 червня 2016 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ідентифікаційний код юридичної особи 35326253, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимога за кредитними договорами 2019 -ІКІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», ідентифікаційний код юридичної особи 41264766, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16 січня 2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, реквізити: IBAN [NUMBER] в ПАТ АБ «Південний», МФО 328209, далі іменований - стягувач, заборгованість за кредитним договором 630132192 від 13 травня 2014 року (а.с. 6). Приватним нотаріусом у виконавчому написі констатовано, що: - строк платежу за Кредитним договором 630132192 від 13 травня 2014 року настав; - боржником допущено прострочення платежів; - стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 11 березня 2020 року; - сума заборгованості складає 20 049 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10506,04 грн, прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн, строкова заборгованість по не сплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 6859,97 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 2683,48 грн. Строк пред`явлення до виконання виконавчого напису 1 рік. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 650,00 грн, які підлягають стягненню з Боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 20699,49 грн. За постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною було відкрите виконавче провадження ВП № 6294031 від 03.09.2020 року з виконання вищезазначеного виконавчого напису (а.с. 8). Разом з тим, у процесі розгляду справи відповідачем задля підтвердження безспірності заборгованості, що стало підставою для вчинення виконавчого напису нотаріусом, не подано до суду належних та достовірних доказів, відтак доводи позивача не спростовано. За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місце знаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотеко держателем повідомлень-письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Разом з тим, суд зазначає, що приватний нотаріус, вчиняючи виконавчий напис від 14.08.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 18144, керувався пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18),від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19),від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З наданого суду виконавчого напису вбачається, що з боржника стягнуто заборгованість за період з 16 січня 2019 по 11 березня 2020 року у сумі 20\~049 грн., з яких 10506,04 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту та 6859,97 грн строкової заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом, 2683,48 грн строкова заборгованість за штрафами і пенями. Як встановлено судом із Додатку до договору від 13.05.2014 року [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] у валюті гривні та випущено міжнародну платіжну картку DMC Cold строком дії 2 роки з моменту її випуску. Отже строк дії картки сплив у 2016 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18, зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про місячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, право відповідача нараховувати відсотки та користування кредитом та неустойки за несвоєчасне погашення кредиту, припинилося зі спливом строку кредитування. При цьому у виконавчому написі зазначено, що період стягнення з 16 січня 2019 року по 11 березня 2020 року, тобто нарахування проведено після спливу строку кредитування. З наведеного випливає, що зазначена у виконавчому написі сума кредитної заборгованості не є безспірною, оскільки включає нарахування за період, протягом якого відповідач не мав право нараховувати проценти, окрім як за ст. 625 ЦК України. При цьому розмір нарахованих відсотків явно не відповідає сумі заборгованості та не може бути у розмірі 3% річних, як це передбачено ст. 625 ЦК України, оскільки інший розмір не визначений в договорі. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, під час вчинення якої нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. З огляду на це вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум, а підтверджує, що таке право раніше виникло у стягувача. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у наявності права на стягнення заборгованості у межах трирічного строку, визначеного законодавством, у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Гораєм О.С. 14.08.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Матеріалами справи не встановлено та в порушення вимог статті 81 ЦПК України відповідачем не підтверджено, що укладений між банком та [PERSON] кредитний договір № 630132192 від 13.05.2014 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем визначених документів. Дані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного цивільного осуду у складі Верховного Суду від 21.10.2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), яка є обов`язковою для застосування в силу приписів частини четвертої статті 263 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а вимоги позивача визнає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Витрати зі сплати судового збору у розмірі 1372 грн. у відповідності до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позову. Оскільки учасниками судового процесу не подано мотивовані клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 07.10.2021 року, в силу приписів ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Outcome: approved