Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення відповідних функцій Державного агентства меліорації та рибного господарства України з позовом, який в подальшому уточнив та просив: - витребувати від [PERSON] на користь Державного агентства рибного господарства цегляну насосну станцію «Р», інв. № 226, Дніпропетровська область, Новомосковський район, Піщанська сільська рада 10+100 км автодороги С 041030 Піщанка-Новоселівка-Соколово, земельна ділянка 5, 6, кадастровий номер 1223285500:01:602:0003. - витребувати від [PERSON] , на користь Державного агентства рибного господарства насосну станцію «Е», №2 інв. № 411а, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Піщанська сільська рада 10+100 км автодороги С 041030 Піщанка-Новоселівка-Соколово, земельна ділянка 5, [ADDRESS] , кадастровий номер 1223285500:01:602:0003. - стягнути з відповідача судові витрати. Спільним Наказом ФДМ України та Міністерства аграрної політики України № 126/752 від 06.05.2003 «Про передачу гідротехнічних споруд», гідротехнічні споруди, в тому числі ставкові рибоводні споруди та інше майно, яке на момент приватизації не увійшло по статутного фонду ВАТ «Самарский рибгосп», передано до сфери управління Міністерства аграрної політики України та, в подальшому, - на баланс ДП «Укрриба» у порядку, встановленому Положенням про порядок передачі об`єктів права державної власності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 № 1482, із закріпленням зазначеного майна за останнім на праві повного господарського відання з правом розпорядження за згодою власника у випадках, передбачених законом. Рішенням Новомосковського\~міськрайонного суду\~від 24.09.2008\~у справі\~№ 2-4271/08\~визнано право\~власності ТОВ\~«Фірма ВВ»\~на ряд\~об`єктів нерухомого\~майна,зокрема на гідроспорудні споруди насосну станцію «Р», розташовану за адресою: Піщанська сільська рада 10+100 км автодороги С 041030 Піщанка-Новоселівка-Соколово, ділянка № 5 Новомосковського району Дніпропетровської області, насосну станцію «Е», розташовану за адресою: Піщанська сільська рада 10+100 км автодороги С 041030 Піщанка-Новоселівка-Соколово, ділянка № 6 Новомосковського району Дніпропетровської області, які належали до державної власності. В подальшому ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 02.06.2009 вищезазначене рішення Новомосковського міськрайонного суду від 24.09.2008 у справі № 2-4271/08 скасовано. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 21.05.2014 позов ТОВ «Фірма ВВ» залишено без розгляду. Таким чином, оскільки рішення суду, на підставі якого зареєстровано право власності за ТОВ «Фірма ВВ», в тому числі на гідротехнічні споруди загальнодержавного значення, скасовано, то і підстава, за якою виникло право власності у вказаного товариства, відпала. У зв`язку із скасуванням рішення суду, 15.06.2016 та 16.06.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості про припинення права власності ТОВ «Фірма\~ВВ» на\~об`єкти нерухомого\~майна,розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Піщанська сільська рада, 10+100 км автодороги С 041030 Піщанка-Новоселівка-Соколово, зокрема, земельні ділянки 5, [ADDRESS] на земельній ділянці з кадастровим номером 1223285500:01:602:0003, складовою частиною є гідротехнічні споруди державної власності. Однак, незважаючи на наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно записів про припинення (скасування) права власності на нерухоме майно та арешту на все майно, у тому числі статутний фонд ТОВ «Фірма ВВ», які унеможливлювали проведення будь-яких реєстраційних дій, 20.02.2019 державним реєстратором комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради» Ковальовим С.В. за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на нежитлові будівлі та споруди, об`єкти житлової нерухомості, в тому числі гідротехнічну споруду державної власності - насосну станцію «Р», розташовану за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 944710412232, номер запису про право власності 30384179 від 20.02.2019), насосну станцію «Е», розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Піщанська сільська рада, 10+100 км автодороги С 041030 Піщанка-Новоселівка-Соколово, земельні ділянка 6 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 945032312232, номер запису про право власності 30384264 від 20.02.2019) Підставою реєстрації права власності став акт прийому-передачі майна від 20.02.2019, підписаний між ТОВ «Фірма ВВ» в особі директора Фролова В. В. та [PERSON] , в зв`язку із виходом останнього зі складу учасників товариства. Зазначений акт прийому-передачі майна від 20.02.2019 складено на виконання рішення загальних зборів товариства, оформленого протоколом № 19/02 Загальних зборів учасників ТОВ «Фірма ВВ» про вихід зі складу учасників Товариства та повернення майна, внесеного до статутного капіталу. Враховуючи, що на час підписання акту приймання-передачі майна від 20.02.2019 ТОВ «Фірма ВВ» не була власником об`єктів нерухомого майна, зазначених в вказаному рішенні загальних зборів та винесеному на їх підставі акту, зокрема на гідротехнічні споруди загальнодержавного значення, прийняте рішення є незаконним, порушує майнові права та інтереси держави, а зазначений акт нікчемним. Вподальшому спірне майно за стало власністю відповідача на підставі акту прийому-передачі, і відповідач дотепер залишається власником незаконно відчужених об`єктів майна. Викладені обставини стали причиною звернення до суду з позовом про витребування спірного майна з незаконного володіння відповідача, скасування відповідних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і записів про право власності. Відповідачем поданий відзив, яким позовні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння визнані в повному обсязі, зазначивши, що вартість спірного майна є нижчою, ніж визначено позивачем, тому як відповідно до звітів про оцінку спірного майна предмет позову досліджувався безпосередньо, а тому визначений розмір вартості майна позивачем вищий, ніж вартість цього майна. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 13 серпня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2022 року скасовано ухвалу від 13 серпня 2021 року а справу направлено до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 24 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху та наданий час для усунення недоліків позовної заяви. 28 березня 2022 року позивачем на виконання ухвали від 24 лютого 2022 року заява. Ухвалою суду від 30 березня 2022 року залишений позов без руху для виконання вимог ст.. 175 ЦПК України. 08 квітня 2022 року позивачем на виконання ухвали суду від 30 березня 2022 року поданий уточнений позов до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Ухвалою суду від 12 квітня 2022 року позов прийнятий до провадження, у справі відкрите загальне позовне провадження та справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні. 23 травня 2022 року позивачем подане клопотання про долучення доказів. Яке подане з дотриманням вимог ст. 183 ЦПК України. 06 червня 2022 року у підготовчому судовому засіданні докази долучені до справи, та наданий час відповідачу для подання відзиву. 07 червня 2022 року відповідачем поданий відзив на позов. 15 червня 2022 року керівником Новомосковської окружної прокуратури подане клопотання про перейменування позивача. Ухвалою суду від 17 серпня 2022 року залучено у справі правонаступника Державного агентства рибного господарства України Державного агентства меліорації та рибного господарства України. У підготовчому судовому засіданні представник позивача в повному обсязі підтримав позовні вимоги позивача та, посилаючись на ті ж підтрави просив його задовольнити. З урахуванням відзиву відповідача, яким відповідач фактично визнав позов в повному обсязі, вважав за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні з ухваленням рішення у справі. Питання щодо вартості предмету позову - залишив на розсуд суду, тому як дійсно при подачі позову був наданий звіт про оцінку ринкової вартості спірного майна, який надавався без безпосереднього дослідження такого майна. Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння визнав в повному обсязі, щодо вартості спірного майна, вважає, що його вартість є нижчою, а саме визначеною звітом про оцінку, наданою відповідачем. Тому як на дослідження був наданий сам об`єкт оцінки. Просить ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Інші особи в підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Керівник Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області на захист інтересів держави в особі Державного агентства меліорації та рибного господарства України виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131? Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеним законом. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Частиною 3 та ч. 4 ст. 56 ЦПК України закріплено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтереси держави». У рішенні від\~08.04.1999\~№3-рп/99\~Конституційний Суд\~України визначив, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини). Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (постанова Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17). Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження процесуальної дії (відповідні функції). Під час здійснення конституційних повноважень Новомосковською окружною прокуратурою Дніпропетровської області встановлено факт безпідставного вибуття з власності держави гідротехнічних споруд загальнодержавного значення, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером 12232285500:01:602:0003, загальною площею 1147,833 га, за адресою: [ADDRESS] . Правовідносини, пов`язані з використанням гідротехнічних споруд загальнодержавного значення, становлять суспільнийінтерес,а набуття речових прав на них, всупереч встановленому законодавством порядку, такому суспільному інтересу не відповідає. Враховуючи вищенаведене, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави. Відповідно до\~ст.\~326\~ЦК України\~у державній\~власності є\~майно,\~у тому\~числі грошові\~кошти,\~яке належить\~державі Україна. Від\~імені та\~в інтересах\~держави Україна\~право власності\~здійснюють відповідно\~органи державної\~влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами. Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 приватизації не підлягають об`єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства. Загальнодержавне значення\~мають,\~зокрема,\~водосховищаі водогосподарські канали комплексного призначення, гідротехнічні захисні споруди, об`єкти інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем. Аналогічна норма міститься і в ч. 2 ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018, відповідно до якої приватизації не підлягають казенні підприємства та об`єкти, необхідні для виконання державою своїх основних функцій, для забезпечення обороноздатності держави, та об`єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України, зокрема,водосховища і водогосподарські канали комплексного призначення, гідротехнічні захисні споруди, об`єкти інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем. Центральним органом виконавчої влади, на якого покладено функції управління об`єктами державної власності в сфері рибного господарства та рибної промисловості є Державне агентство рибного господарства України. З метою забезпечення належного володіння, користування та розпорядження майном загальнодержавного значення, право господарського відання ним закріплено за ДП «Укрриба». Таким чином, гідротехнічні захисні споруди віднесені до об`єктів, що мають загальнодержавне значення, які становлять матеріальну основу суверенітету України та не підлягають приватизації, у зв`язку з чим не можуть перебувати у іншій формі власності, ніж державна. З огляду на те, що ні Державним агентством меліорації та рибного господарства України, як власником спірного майна, ні ДП «Укрриба» як органом, у господарському віданні якого воно перебуває, в період з квітня 2019 року, тобто з часу, коли у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності за [PERSON] на об`єкти нерухомого майна, в тому числі гідротехнічні споруди загальнодержавного значення, не вжито заходів для відновлення власних майнових прав та інтересів, такий позов правомірно поданий Новомосковською окружною прокуратурою Дніпропетровської області. Що повністю відповідає правовому висновку. Викладеному у постанові Верховного суду від 08 лютого 2019 року (справа №915/20/18). Правовідносини, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням державним майном становлять суспільний інтерес, а тому неправомірне, всупереч закону та волі органу державної влади набуття речових прав на нього не відповідає суспільному інтересу. Відчуження гідротехнічних споруд загальнодержавного значення всупереч встановленого Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна» порядку, його використання без належних на те правових підстав призводить до ненадходження коштів до державного бюджету, нераціонального використання об`єктів державної власності та неефективного управління цими об`єктами, спричинює економічні збитки державному бюджету, а тому вимагає їх захисту. Аналіз положень ст. 56 ЦПК України у взаємозв`язку з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно. Чинним законодавством чітко не визначено, що необхідно розуміти під «нездійсненням або неналежним здійсненням суб`єктом владних повноважень своїх функцій», у зв`язку із чим прокурор у кожному випадку обґрунтовує та доводить наявність відповідних фактів самостійно з огляду на конкретні обставини справи. Так у постанові Верховного Суду від 26.02.2019у справі №905/803/18) нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся. В свою чергу, здійснення захисту «неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. Неналежність захисту уповноваженим органом полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся. Державне агентство меліорації та рибного господарства України, як власник гідротехнічних споруд загальнодержавного значення, та ДП «Укрриба» в господарському віданні якого перебувають спірні об`єкти нерухомого майна насосна станція «Р», що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Піщанська сільська рада, 10+100 км автодороги С 041030 Піщанка-Новоселівка-Соколово, земельна ділянка 5, та насосна станція «Е», що розташована за адресою: [ADDRESS] , обізнані про факт безпідставного проведення державної реєстрації права власності за [PERSON] з листів Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області,проте\~жодним із\~цих органів належних заходів, направлених на припинення порушень, що виникли внаслідок неналежної поведінки відповідачів, скасування незаконної державної реєстрації права власності та повернення об`єкта нерухомого майна у державну власність не вжито. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або не належним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. Розглядаючи питання обґрунтування прокурором підстав представництва інтересів держави у суді, Великою палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наголошено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. При цьому, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Новомосковською місцевою прокуратурою, в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» на адресу Державного агентства рибного господарства України та ДП «Укрриба» неодноразово скеровувались листи з інформацією щодо порушення інтересів держави, що полягає у безпідставному набутті речових прав на нерухоме майно державної власності. Так, керівник Новомосковської місцевої прокуратури листами від 05.06.2020 № 04/41-2301вих20, від 28.09.2020 № 04/41-4183вих 20, від 24.11.2020 № 04/41-4701 вих 20, від 08.12.2020 № 04/41-4873 вих 20, звертався до Державного агентства рибного господарства України, ДП «Укрриба», в яких повідомляв про встановлені факти порушення законодавства щодо державної власності. Однак, незважаючи на неодноразові звернення органів прокуратури із цих питань, заходи, направленні на відновлення порушених прав та інтересів держави у зв`язку із незаконним набуттям права власності на об`єкти нерухомого майна державної власності, щодо яких законом встановлено особливий порядок використання та відчуження, компетентними органами до цього часу не вжито. Відповідно до наказів Генерального прокурора №2ш від 17.02.2021, №39 від 17.02.2021 «Про окремі питання забезпечення початку роботи окружних прокуратур», №40 від 17.02.2021 «Про день початку роботи окружних прокуратур» з 15.03.2021 діяльність місцевих прокуратур припинено шляхом реорганізації та утворення окружних прокуратур, в тому числі Новомосковської окружної прокуратури. Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що керівник Новомосковської окружної прокурори правомірно звернувся з означеним позовом до суду. В судовому засіданні встановлено, що за фактом протиправного заволодіння майном, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Піщанська сільська рада, 10+100 км автодороги С 041030 Піщанка-Новоселівка-Соколово, 23.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42020041500000032 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, досудове розслідування кримінальному провадженні здійснюється СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області. Процесуальне керівництво здійснюється Новомосковською окружною прокуратурою Дніпропетровської області. На підставі Наказу РВ ФДМ України по Дніпропетровській області № 12/391-АО від 27.08.1999 проведено приватизацію Самарського виробничого сільськогосподарського рибоводного підприємства (далі - Самарський ДВСРП) шляхом перетворення його у ВАТ «Самарський рибгосп», відповідно до Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі». В подальшому 31.05.2012 ВАТ «Самарський рибгосп» (ЄРДПОУ 24999571) шляхом реорганізації перетворено в ТОВ «Самарський рибгосп». На виконання ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» у п. п. 5.4, 7 Плану приватизації майна Самарського ДВСРП визначені об`єкти, які мають загальнодержавне значення, не підлягають приватизації, залишаються в державній власності та утримуються на балансі й за рахунок підприємства і не підлягають відчуженню без рішення органу, уповноваженого управляти державним майном. Зокрема, до вказаного переліку включено водогосподарські об`єкти, а саме: вирощувальні ставки, нагульні ставки, насосні станції, водовипускний канал, шляхи по дамбам, ремонтно-маточний ставок, водопостачальний ставок, роздільна дамба, цегляна насосна станція. Спільним Наказом ФДМ України та Міністерства аграрної політики України № 126/752 від 06.05.2003 «Про передачу гідротехнічних споруд», гідротехнічні споруди, в тому числі ставкові рибоводні споруди та інше майно, яке на момент приватизації не увійшло по статутного фонду ВАТ «Самарский рибгосп», передано до сфери управління Міністерства аграрної політики України та, в подальшому, - на баланс ДП «Укрриба» у порядку, встановленому Положенням про порядок передачі об`єктів права державної власності, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 № 1482, із закріпленням зазначеного майна за останнім на праві повного господарського відання з правом розпорядження за згодою власника у випадках, передбачених законом. Зазначені обставини також встановлені постановою Верховного суду у справі 3-4804к08 від 04.11.2008. Рішенням Новомосковського\~міськрайонного суду\~від 24.09.2008\~у справі\~№ 2-4271/08\~визнано право\~власності за\~ТОВ «Фірма\~ВВ» на\~ряд об`єктів\~нерухомого майна,зокрема на гідроспорудні споруди насосну станцію «Р», розташовану за адресою: Піщанська сільська рада 10+100 км автодороги С 041030 Піщанка-Новоселівка-Соколово, ділянка № 5 Новомосковського району Дніпропетровської області, насосну станцію «Е», розташовану за адресою: Піщанська сільська рада 10+100 км автодороги С 041030 Піщанка-Новоселівка-Соколово, ділянка № 6 Новомосковського району Дніпропетровської області, які належали до державної власності. В подальшому ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 02.06.2009 вищезазначене рішення Новомосковського міськрайонного суду від 24.09.2008 у справі № 2-4271/08 скасовано. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 21.05.2014 позов ТОВ «Фірма ВВ» залишено без розгляду. У зв`язку із скасуванням рішення суду, 15.06.2016 та 16.06.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості про припинення права власності ТОВ «Фірма\~ВВ» на\~об`єкти нерухомого\~майна,розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Піщанська сільська рада, 10+100 км автодороги С 041030 Піщанка-Новоселівка-Соколово, зокрема, земельні ділянки 5, [ADDRESS] на земельній ділянці з кадастровим номером 1223285500:01:602:0003, складовою частиною є гідротехнічні споруди державної власності. 20.02.2019 державним реєстратором комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради» Ковальовим С.В. за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на нежитлові будівлі та споруди, об`єкти житлової нерухомості, в тому числі гідротехнічну споруду державної власності - насосну станцію «Р», розташовану за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 944710412232, номер запису про право власності 30384179 від 20.02.2019), насосну станцію «Е», розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Піщанська сільська рада, 10+100 км автодороги С 041030 Піщанка-Новоселівка-Соколово, земельні ділянка 6 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 945032312232, номер запису про право власності 30384264 від 20.02.2019). Підставою реєстрації права власності зазначений акт прийому-передачі майна від 20.02.2019, підписаний між ТОВ «Фірма ВВ» в особі директора Фролова В. В. та [PERSON] , в зв`язку із виходом останнього зі складу учасників товариства. Зазначений акт прийому-передачі майна від 20.02.2019 складений на виконання рішення загальних зборів товариства, оформленого протоколом № 19/02 Загальних зборів учасників ТОВ «Фірма ВВ» про вихід зі складу учасників Товариства та повернення майна, внесеного до статутного капіталу. За змістом статей 317, 319 ЦК України саме власникові належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Відповідно до статті 387\~ЦК України за загальним правилом власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною 1статті 388 ЦК. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини 1статті 388\~ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно зі статтею 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача. Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суд повинен встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власника в силу обставин, передбачених частиною 1статті 388\~ЦК України, зокрема, чи з волі власника вибуло це майно з його володіння. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що вибуття спірного майна відбулося з володіння держави на підставі судового рішення, яке в подальшому було скасоване, свідчить про те, що таке майно вибуло з її володіння поза волею власника. З огляду на викладене суд вважає за необхідне задовольнити заявлений у справі позов про витребування спірного майна з незаконного володіння відповідача. Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до наступних висновків, а саме. Відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкова вартість спірного майна Правобережної товарної біржі складає 2113075 грн. (при цьому суд звертає увагу, що вартість визначалася без безпосереднього дослідження об`єктів оцінки). В той же час відповідно до\~звіту про\~незалежну оцінку\~спірного майна,\~яке досліджувалося\~безпосередньо оцінювачем\~ [PERSON] ,\~його вартість\~складає 31984\~грн (6427\~грн+ 25557 грн). Таким чином, розмір судового збору складає 2481 грн. (1,5% від вартості майна, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Щодо решти сплаченого судового збору у розмірі 33855,67 грн (36336,67 грн 2481 грн) суд звертає увагу, що прокурор не позбавлений права звернутися із клопотанням про повернення надмірно сплаченого судового збору. При цьому, з урахуванням положень ст.141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору, задоволення позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду судом справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved