Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до Солонянського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №15666, вчинений 02 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором№4068250 від 22.02.2021 в сумі 25629,94 грн. Також просить вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 18 листопада 2021 року на його позивача адресу надійшов лист від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. в якому були постанова про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення основної винагороди у ВП із супровідними листами в якому з нього стягнуто на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»25629,94 грн. Вважає, що виконавчий напис винесений з порушенням вимог чинного законодавства, тому він не підлягає виконанню, оскільки кредитний договір з відповідачем він не підписував, а кредитний договір оприлюднений виконавцем у виконавчому провадженні не підписаний його особистим чи електронним підписом тому є неукладеним, не укладений договір крім того не є нотаріально посвідченим, тому вимоги відповідача не є безспірними, крім того у виконавчому написі зазначено про стягнення комісії, що згідно позиції Верховного Суду є нікчемною умовою договору, крім того заборгованість із відсотків зазначена у виконавчому написі нарахована за період після закінчення строку дії договору, що є недопустимим та підтверджується судовою практикою з цього питання. Нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчих написів та заборгованість зазначена у виконавчому написі не може вважатись безспірною. Просив визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 16 грудня 2021 року задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні, відкритому на підставі оспорюваного виконавчого напису. Ухвалою суду від 18 січня 2022 року\~відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в спрощеному провадженні з викликом сторін. Позивачем суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, представника в суд не направив, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутність належним чином повідомлених учасників справи без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. 02 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис №15666 про стягнення з [PERSON] як боржника за кредитним договором №4068250 від 22.02.2021 укладеним з ТОВ «МІЛОАН» правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №69-МЛ від 27.05.2021 є ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 24700грн. Стягнення заборгованості проведено за період з 27.05.2021 по 01.06.2021. Сума заборгованості становить 24700 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 5000 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 18750 грн., простроченої заборгованості за комісією 950 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника 25629,94 грн. В обґрунтування вчинення вказаного виконавчого напису приватний нотаріус послався на ст.87 Закону України «Про нотаріат» та\~пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підстави виконавчих написів нотаріусів, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Згідно договору про споживчий кредит №4068250 від 22.02.2021 позивач отримав кредит в сумі 5000 грн на 30 днів з 22.01.2021 з терміном повернення, сплати комісії та процентів 24.03.2021. Відповідно до\~п.6.1\~кредитного договору\~він укладений\~в електронній\~формі в\~особистому кабінеті\~позивача,\~як позичальника,\~який створений\~в ІТС\~товариства.\~Укладенням договору\~є підпис\~договору позичальником\~одноразовим ідентифікатором,\~який надісланий\~товариством.\~ Договір включає також додатки №1 та №2. Додаток №1 графік платежів, додаток№2 -Паспорт споживчого кредиту. Згідно заяви про примусове виконання рішення вих. №20739248/3 від 09.09.2021 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» через представника звернулось до приватного виконавця Лисенка Ю.О. з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. за №15666 від 02.06.2021 про стягнення з [PERSON] 25629,94 грн. На виконання вказаного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О.\~постановою від\~\~03.11.2021 відкрив виконавче провадження №\~\~ 67371805 та постановами від 03.11.2021 стягнув основну винагороду, визначив мінімальний розмір виконавчого провадження, 22.11.2021 виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] за місцем роботи ТОВ «ЛПГ ЛАБ». Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»), Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься в Главі 14 Закону та Главі 16 розділу II Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - «Перелік»), Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: -якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; -за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Позивач обґрунтовуючи свої вимоги посилалась на те, що не підписував кредитного договору ані власноруч ані електронним підписом, тому кредитний договір є неукладеним та таким, що не несе жодних юридично правових наслідків. Суд вважає доводи позивача в цій частині такими, що не ґрунтуються на законі. Відповідно до\~положень ст.\~207\~ЦК України\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ч.2\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний підпис дані в електронній формі, які додаються до інших електронних даних або логічно ідентифікації підписувача цих даних. Судом встановлено, що вчинення виконавчого напису здійснено для стягнення заборгованості за кредитним договором №4068250 від 22.02.2021 укладеним з ТОВ «МІЛОАН». Відповідно до ст. 11 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір\~вважається укладеним\~з моменту\~одержання особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції шляхом: надсилання\~підписаного електронного\~повідомлення особі,\~яка зробила\~пропозицію укласти\~електронний договір; заповнення\~та підписання\~формуляра заяви\~(форми)\~про прийняття\~такої пропозиції\~в електронній\~формі; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 12 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є,\~зокрема,\~використання електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Як встановлено судом та зазначено в кредитному договорі №4068250 від 22.02.2021 укладеним з ТОВ «МІЛОАН», він був наданий\~позивачу через\~його особистий\~кабінет в\~системі товариства, підписаний електронним підписом як зі сторони кредитодавця - відповідача, так і зі сторони позивальника - позивача. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»\~визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. За таких обставин, суд вважає неспроможними доводи позивача щодо того, що кредитний договір №4068250 від 22.02.2021 є неукладеним. Вирішуючи спір суд виходить з того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення заборгованості за кредитним договором документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. В оспорюваному виконавчому написі №15666 від 002.06.2021 приватний нотаріус також посилався на пункт 2 Переліку. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині пункту 2 щодо доповнення Переліку новим розділом про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Відтак норма п.2 Переліку на яку посилався у виконавчому написі приватний нотаріус, застосуванню не підлягає, оскільки була визнана незаконною та нечинною. Тобто, на сьогоднішній день, як і на день вчинення оспорюваного виконавчого напису 02.06.2021 редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Як встановлено судом кредитний договір, укладений між позивачем та ТОВ «МІЛОАН», нотаріально посвідчений не був. При вирішенні безспірності заборгованості позивача суд виходить з такого. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ПК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно виконавчого напису №15666 від 02.06.2022 заборгованість [PERSON] становить 24700\~грн.,\~що складається\~з простроченої\~заборгованості за\~сумою кредиту\~ 5000\~грн.,\~простроченої заборгованості\~по несплаченим\~відсоткам за\~користування кредитом\~ 18750\~грн.,\~простроченої заборгованості\~за комісією\~ 950\~грн.\~Загальна сума,\~яка підлягає\~стягненню з\~боржника \~25629,94\~грн. Графіком платежів визначено, що заборгованість [PERSON] включає суму кредиту, комісії та проценти із зазначенням дати платежу, станом на 24.03.2021 позивач мав сплатити ТОВ «МІЛОАН» всього 9700 грн. Пунктом 2 графіку визначено, що він може змінюватись та товариство може самостійно актуалізувати графік шляхом внесення в нього відповідних змін або викладення його у новій редакції та розмістити дані графіку в особистому кабінеті позивача. Доказів надання приватному нотаріусу відомостей з актуалізацією графіку платежів на час вчинення оспорюваного виконавчого напису не надано, як не надано таких доказів і суду. Розрахунку заборгованості позивача на вказану у виконавчому написі суму та періоді за всіма її складовими приватному нотаріусу надано не було, як не було надано такого розрахунку і суду. Заборгованість позивача визначена без підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором №4068250 від 22.02.2021 станом на час переходу права вимоги. Перехід права вимоги та розмір вимоги нового кредитора не підтверджено. Суд, враховуючи період за який приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. стягнено заборгованість з позивача 27.05.2021 по 01.06.2021, вважає, що заборгованість [PERSON] в сумі 25629,94 не може вважатись безспірною. Враховуючи, що укладений між фінансовою установою та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, суд вважає, що нотаріусом не було дотримано умов вчинення виконавчого напису, оскільки стягувачем відповідачем у справі не було подано документів на підтвердження безспірної заборгованості позивача. За таких обставин, наявні правові підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~та Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Суд бере до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 21 вересня 2021 у справі № 910/10374/17, оскільки спірні правовідносини та правовідносини, які були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, хоча і стосуються інших сторін, проте за характером є тотожними. Крім того,\~всупереч встановленого\~порядку приватному\~нотаріусу не\~було надано\~доказів відправлення\~на адресу\~позивача письмової\~вимоги про\~погашення заборгованості\~перед ТОВ\~«ФК «Кредит-Капітал».\~Не надано\~такого документа\~і суду. За приписами\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що даних щодо наявності безспірної заборгованості позивача та доказів вручення позивачу вимоги про усунення порушень та сплату заборгованості приватному нотаріусу не було надано, а тому правові підстави для вчинення вказаного виконавчого напису у приватного нотаріуса були відсутні. Враховуючи наведене, наявні правові підстави для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивачем також заявлено вимоги про розподіл судових витрат. В розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи позивачем зазначено, що сума сплаченого судового збору з урахуванням заяви про забезпечення позову становить 1362 грн., комісійна винагорода банку за переказ судового збору становить 30 грн., витрати на врегулювання спору в позасудовому порядку становлять 192,60 грн., очікувані витрати у зв`язку з розглядом справи 54,20 грн. Загальна сума сплачених та очікуваних витрат становить 1638,80 грн. Відповідно\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, вважає, що відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір 1362 грн. При вирішенні питання щодо відшкодування витрат на сплату комісійної винагороди банку за переказ судового збору, витрат на врегулювання спору в позасудовому порядку та заявлених позивачем очікуваних витрат, суд виходить з того, що розподілу судом підлягають лише фактичні витрати учасників справи. Відшкодування витрат на сплату комісійної винагороди банку за переказ судового збору та витрат на врегулювання спору в позасудовому порядку суд вважає необґрунтованими та такими, що стягненню з відповідача не підлягають. Комісійна винагорода банку є платою за здійснення банком операції за переказ грошових коштів на відповідний рахунок, тобто не є судовими витратами позивача у розумінні цивільно-процесуального закону, а тому у стягненні з відповідача 30 грн. комісії за переказ судового збору суд відмовляє. Відповідно до п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати на надіслання листів відповідачу, приватному нотаріусу та приватному виконавцю в сумі 192,60 грн. не відносяться до процесуальних дій позивача, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, тому стягненню з відповідача не підлягають. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір 1362 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved