Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 лютого 2022 року по 01 червня 2022 року у розмірі 33492 грн. 83 коп. Свої вимоги мотивує тим, що вона працювала інженером з комп`ютерних систем 1-ої категорії центральної бухгалтерії (580) на ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» та була звільнена за власним бажанням. На день звільнення їй не виплатили розрахункові кошти. Розрахунок по заробітній платі з нею було проведено не в день звільнення, а лише 01 червня 2022 року. У зв`язку із цим просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 16 лютого 2022 року по 01 червня 2022 року у розмірі 33492 грн. 83 коп. 05 липня 2022 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. 25 липня 2022 року представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову повністю. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до частини 8 статті 178 та частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» та 09 вересня 2021 року звільнена за власним бажанням за ч.3 ст. 38 КЗпП України з посади інженера з комп`ютерних систем 1-ої категорії центральної бухгалтерії (580) ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» відповідно до наказу № 199к від 09 вересня 2021 року, що стверджується копією трудової книжки /а.с.9/. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15 лютого 2022 року по справі № 462/7641/21 за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненн було ухвалено: Позов [PERSON] до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні- задовольнити. Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» (код ЄДРПОУ 30162618, адреса:79040, м.Львів, вул.Патона, буд.1) на користь [PERSON] 63 032/шістдесят три тисячі тридцять дві/ грн. 00 коп. невиплаченої заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10 серпня 2021 року по 15 лютого 2022 року у розмірі 61796,63 (шістдесят одна тисяча сімсот дев`яносто шість) грн. 63 коп, без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України. Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь [PERSON] 908,00 грн. судового збору Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь держави 908,00 грн. судового збору /а.с.4-6/. Даним рішенням встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача складає 471 грн. 73 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до виписки АТ «ПриватБанк» від 23 червня 2022 року, на картковий рахунок [PERSON] 01 червня 2022 року зараховано 77004 грн. 17 коп. /а.с.8/. Згідно зі статтею 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку. У пункті 20 Постанови Пленуму ВСУ №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Середній заробіток працівника судом розраховується відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Відповідно до представленого позивачем розрахунку середній заробіток позивача з дня ухвалення судового рішенняпо справі № 462/7641/21, тобто з 16 лютого 2022 року по 01 червня 2022 року /день фактичного розрахунку/ складає 33492 грн. 83 коп. (471 грн. 73 коп. середньоденної заробітної плати ?71 день). Таким чином, середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати становить: 471,73 грн. х 71 = 33492,83 грн. Суд вважає, що з урахуванням висновків Великої палати Верховного суду викладених в постанові від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц, враховуючи принцип розумності, справедливості та пропорційності, те, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан в Україні, а ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» є державним підприємством військово-оборонної галузі, доцільним стягнути розмір середнього заробітку в сумі 15000,00 грн., що буде достатньою компенсацію майнових втрат, які поніс позивач через несвоєчасний розрахунок при звільнені, співмірним із розміром заборгованості, та не призведе до надмірного фінансового тягаря для відповідача. За таких обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі статтею 141 ЦПК України, суд враховує, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 992,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі наведеного та

Outcome: partial