Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

20 травня 2022 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача- [PERSON] , яка після смерті залишила спадщину у вигляді житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Позивач зазначає, що прийняв спадщину за фактом спільного проживання із спадкодавцем на момент її відкриття. Інший спадкоємець за законом брат позивача [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині. Наразі брат помер. Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 30 травня 2017 року за позивачем визнано право власності на будинок. Але, в подальшому з`ясувалося, що спадкодавцю також належала земельна ділянка з кадастровим номером 0722885200:04:000:0084, стосовно якої нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування. Представник позивача у судове засідання не прибула, але у письмовій заяві просить суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач відзиву на позов не подав, а в судове засідання його представник не прибув. Третя особа у судове засідання не прибула, пояснень на позов не надала. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, але не подав письмового відзиву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю позивача. За життя спадкодавець склала заповіт, в якому розпорядилася, зокрема земельну ділянку, яка належить їй згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ВЛ №035090 заповісти в рівних частинах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Копія вищенаведеного державного акту наявна в матеріалах справи, кадастровий номер земельної ділянки 0722885200:04:000:0084. Позивач прийняв спадщину після смерті матері за фактом спільного проживання з нею на час відкриття спадщини, що встановлено рішенням Апеляційного суду Волинської області від 30 травня 2017 року №161/3751/17. З матеріалами спадкової справи слідує, що інший спадкоємець брат позивач [PERSON] 25 серпня 2008 року зробив письмову заяву, яка посвідчена уповноваженою службовою особою сільської ради, про відмову від спадщини. Наразі ця особа померла. [PERSON] , який є зведеним братом позивача, заяву про прийняття спадщини не подавав, в матеріалах спадкової справи відсутні відомості про прийняття ним спадщини за фактом спільного проживання зі спадкоємцем, відсутні судові спори стосовно надання додаткового строку на прийняття спадщини. Будь-яких заперечень стосовно цього суду надано не було. Отже, єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є саме позивач. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи той факт, що нотаріус відмовляється видати позивачу свідоцтво про право власності на спадкове майно, позовні вимоги слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спірну земельну ділянку.

Outcome: approved