Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, вимоги якого в подальшому уточнив, про зобов`язання не перешкоджати у вихованні дитини, визначення способу участі батька у вихованні дитини, посилаючись на те, що позивач з відповідачем по справі перебували у шлюбі, який рішенням суду розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з відповідачкою. 15 липня 2019 року Арцизьким районним судом видано наказ про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дитини. З травня 2021 року відповідачка почала перешкоджати позивачу у спілкуванні з дитиною, за допомогою телефонного зв`язку, а також побачитися з дитиною, проводити з дитиною разом час, вихідні, в тому числі за місцем проживання позивача, внаслідок чого позивач позбавлений можливості навіть бачитись з дитиною, у зв`язку з чим позивач просить зобов`язати відповідачку не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, визначити спосіб участі позивача у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною шляхом призначення систематичних побачень за місцем проживання батька два рази на місяць у першу та третю суботу з 10 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. та можливість спільного відпочинку під час канікул дитини з 01 липня по 15 липня щороку. Ухвалою судді від 07 грудня 2021 року провадження у зазначеній справі відкрито, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року витребувано від виконавчого комітету Арцизької міської ради, як органу опіки та піклування, висновок щодо розв`язання спору щодо участі у вихованні дитини позивача [PERSON] , як батька відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 12 квітня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але надали до суду заяви, в яких просили суд про розгляд справи у їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явились, але від представника відповідачки надійшла до суду заява, в якій просив суд про розгляд справи у його та відповідачки відсутність, уточненні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Представниця третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явилась, але від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що позов [PERSON] , підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з рівністю прав та обов`язків матері та батька щодо дитини, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] (а.с. 5-6), позивачем по справі, та [PERSON] , відповідачкою по справі, 27 січня 2018 року було укладено шлюб, зареєстрований Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 7). Шлюб між сторонами було розірвано на підставі заочного рішення Арцизького районного суду Одеської області від 22 жовтня 2019 року (а.с. 12-13). [PERSON] , народилася [INFO] , її батьком у свідоцтві про народження зазначений [PERSON] , позивач по справі, матір`ю зазначена [PERSON] , відповідачка по справі (а.с. 10). Згідно судового наказу Арцизького районного суду Одеської області від 15 липня 2019 року стягнуто з [PERSON] , позивача по справі, на користь [PERSON] , відповідачки по справі, аліменти на утримання дитини (а.с. 11). Станом на 30 червня 2021 року у [PERSON] , позивача по справі, перед [PERSON] , відповідачкою по справі, заборгованість по сплаті аліментів відсутня, переплата 9336,82грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 17-18). Згідно з довідкою про склад сім`ї № 541 від 06 липня 2021 року, виданої Надрічненським старостинським округом Бородінської селищної ради [PERSON] , позивач по справі, зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). З акту обстеження умов проживання від 06 липня 2021 року, вбачається, що в будинку [ADDRESS] , в якому проживає [PERSON] , позивач по справі, створені належні матеріально-побутові умови для проживання, виховання та розвитку дитини (а.с. 15). Згідно характеристики № 511 від 06 липня 2021 року, за місцем проживання [PERSON] , позивач по справі, характеризується з позитивної сторони, працелюбний, ввічливий, доброзичливий, громадських порядок не порушує, по характеру спокійний, врівноважений, тактовний, шкідливих звичок не має (а.с. 16). Як вбачається з довідок від 28 травня 2021 року, від 01 червня 2021 року дитина [PERSON] хворіла з 21 травня 2021 року по 28 травня 2021 року та з 28 травня 2021 року по 01 червня 2021 року (а.с. 39, 40). Згідно довідки № 1 від 24 січня 2022 року, виданої Арцизьким закладом дошкільної освіти ясла-садок № 7 «Вербиченька» вихованка [PERSON] , [INFO] , не відвідувала заклад дошкільної освіти з 19 травня 2021 року по 31 травня 2021 року, у зв`язку з хворобою (а.с. 41). Як вбачається з акту обстеження умов проживання служби у справах дітей Арцизької міської ради, в квартирі [ADDRESS] , в якій проживає [PERSON] , відповідачка по справі, дитині [PERSON] створені умови для повноцінного розвитку та проживання, дитина забезпечена усім необхідним, зокрема дитина має окрему кімнату, місце для навчання, окреме ліжко, місце для власних речей, іграшки, предмети особистої гігієни, одяг за сезоном (а.с. 42). Відповідно до протоколу бесіди від 21 січня 2022 року мати дитини [PERSON] , відповідачка по справі, не заперечує проти спілкування дитини [PERSON] з батьком [PERSON] , позивачем по справі (а.с. 43). Судом встановлено та не заперечувалося сторонами у справі, що дитина проживає разом із матір`ю [PERSON] , відповідачою по справі. Рішенням виконавчого комітету Арцизької міської ради Одеської області № 46 від 18 березня 2022 року затверджено висновок виконавчого комітету Арцизької міської ради Одеської області, як органу опіки та піклування (а.с. 56). Згідно висновку № 46 від 18 березня 2022 року виконавчого комітету Арцизької міської ради Одеської області, як органу опіки та піклування, доцільно встановити участь батька [PERSON] , позивача у справі, у вихованні малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , яка проживає окремо від батька, визначено місце та час їх спілкування наступним чином: 2 рази на місяць, у першу та третю суботу, з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. та один раз на рік з 01 по 15 липня під час канікул дитини за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS] (а.с.57-58). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд першої інстанції при вирішенні справи виносить рішення на підставі належних та допустимих доказів, досліджених в судовому засіданні відповідно до глави 3 ЦПК України. Стаття 81 ЦПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами згідно зі ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у статтях 77-80 ЦПК України. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України, ст. 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Згідно положень ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно вимог ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно із ст. 18, ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з п. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно положень ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Згідно роз`яснень, що викладені у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» судам роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Під час розгляду справи [PERSON] , відповідачкою по справі, не спростовано наявність у позивача права на особисте спілкування з дитиною, передбачене положеннями ч. 2 ст. 157 СК України, не доведено неспроможність батька спілкуватися та доглядати за дитиною самостійно, що могло б перешкоджати нормальному його розвитку. Судом встановлено, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють можливості [PERSON] , позивача у справі, спілкуватися з дитиною, суд, врахувавши право та бажання батька, позивача по справі, брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю малолітньою дитиною, недосягнення між батьками згоди щодо порядку участі у вихованні дитини, а також зважаючи на розпорядок дня та необхідність забезпечення дитині права на відпочинок, дійшов висновку про доцільність встановити конкретний спосіб та час участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, у тому числі без присутності матері [PERSON] , відповідачки по справі. Зазначений у висновку № 46 від 18 березня 2022 року виконавчого комітету Арцизької міської ради Одеської області, як органу опіки та піклування, порядок та час спілкування батька [PERSON] , позивача у справі, з дитиною відповідає інтересам дитини, забезпечує справедливу рівновагу між інтересами дитини та батьків, а також рівність прав батьків щодо дитини, не має нав`язливого та обтяжливого характеру для дитини, та сприяє налагодженню довірливих відносин батька із донькою. Враховуючи викладене, суд, проаналізувавши вищевикладені докази, оцінивши в сукупності всі добуті в судовому засіданні докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , позивача у справі, про зобов`язання не перешкоджати у вихованні дитини, визначення способу участі батька у вихованні дитини підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд не приймає до уваги, надане позивачем відео, що містяться у відеофайлах, розміщених на CD-R диску, оскільки вказані відео не містять ані відомостей про осіб, які зображені, ані дати та часу проведення зйомки, ані місця події, ані посилання, чи це оригінал відео чи його копія (адже у разі надання копії, вона згідно ч. 2 ст. 100 ЦПК України повинна бути засвідчена електронним підписом), жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснювалась відеофіксація, жодні інші ідентифікуючі ознаки цифрового носія чи цифрового файлу не зазначені. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 4 ст. 159 СК України, у разі ухилення від виконання рішення суду [PERSON] , відповідачкою по справі, з якою проживає дитина, суд за заявою позивача, який проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. На підставі ст. ст. 7, 19, 141, 150, 151, 153, 155, 157, 159 СК України,

Outcome: approved