Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути аліменти на утримання дитини. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 08.09.2017 вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Решетилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 66. Перебуваючи у шлюбі народила доньку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. Неповнолітня донька [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не регулярно приймає участь у витратах пов`язаних з утриманням та вихованням неповнолітньої дочки [PERSON] , хоча являється здоровою та працездатною людиною має самостійний дохід. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 24.06.2022 відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Разом з позовною заявою надала заяву в якій просить провести судові засідання по суті справи за її відсутності. Позов підтримує і просить його задовольнити. Проти можливого заочного рішення не заперечує. Наслідки прийняття заочного рішення їй відомі та зрозумілі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Надав до суду клопотання в якому просить провести засідання без його участі у зв`язку із проходження військової служби. Проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. 08.09.2017 Решетилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 66, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 10.10.2017 виданого Решетилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 60. Як вбачається із довідки виданої виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області №01.10-02/183 від 17.06.2022, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та має склад сім`ї: дочка - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , [INFO] , брат - [PERSON] , [INFO] , брат - [PERSON] , [INFO] , отже донька проживають разом з матір`ю, позивачем по справі та перебуває на її утримані. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Також суд враховує, що при стягненні з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде цілком узгоджуватися з вимогами ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи надані докази у їх сукупності, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] повноліття. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Суду надано копії довідок від 17.06.2022 № 66/3/1614, від 20.06.2022 № 66/3/1631, якими підтверджується, що [PERSON] , 1990 року народження призваний на військову службу під час мобілізації. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів, а відповідач є військовослужбовцем, який виконує службові обов`язки, то суд вважає, що судовий збір слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи наведене,

Outcome: approved