Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 16 лютого 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 39, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн., але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією аліментів відповідно до закону, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що 16 лютого 2008 року вона та [PERSON] уклали шлюб, від шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років між нею та відповідачем почали виникати сварки, через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та утримання сім`ї. Між ними зникли почуття любові та поваги один до одного, їхнє подружнє життя стало нестерпним. На даний час вони та їхні діти тимчасово проживають разом в одному будинку, проте відповідач шукає собі інше житло для окремого проживання, діти залишаться проживати разом із матір`ю. Збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] не виконує належним чином свого обов`язку щодо утримання дітей, має непостійний, мінливий щомісячний дохід, за станом здоров`я може виконувати обов`язок щодо утримання дітей. Враховуючи постійне підвищення цін на споживчі товари та послуги, тому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд встановив, що 16 лютого 2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 39. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства відносини між сторонами погіршилися, зникли взаєморозуміння та повага один до одного, що призвело до припинення ними шлюбних відносин та ведення спільного господарства, примиритися вони не бажають. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні укладеного сторонами шлюбу, оскільки подальше його збереження та спільне проживання з відповідачем суперечить її інтересам, також стверджує про те, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків щодо утримання їхніх двох малолітніх дітей, які після розірвання шлюбу залишаться у подальшому проживати разом із матір`ю. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подавав, у поданій до суду заяві зазначав, що позов він визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу та стягнення з нього на користь позивача [PERSON] аліментів на двох їхніх спільних дітей: дочку [PERSON] і сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину не заперечує. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ч. 2 ст. 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. За змістом абз. 3 ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. Виходячи з наведеного, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться державним виконавцем під час виконання рішення суду про стягнення аліментів на дітей, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] належним чином своїх батьківських обов`язків не виконує, позовні вимоги визнав повністю, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню і у частині стягнення аліментів на двох дітей: дочку [PERSON] та сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів на дитину у твердій грошовій сумі, суд враховує, що встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів на дітей підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved