Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

У травні\~2022\~року [PERSON] \~звернулася до\~Приморського районного\~суду м.\~Одеси з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на дитину - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4 000 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 4 000 грн щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що сторони у справі перебувають у шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] . На даний час відповідач не бере участі в утриманні дитини та усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. На сьогоднішній день лише позивач займається вихованням дитини та фактично вона та дитина перебувають на утриманні її батьків. При цьому відповідач має постійне місце роботи та стабільно отримує високий дохід, інших утриманців не має, а тому, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також з урахуванням потреб матерi, з якою проживає дитина, яка не досягла трирічного віку, позивач вважає за доцільне стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі 4 000 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 4 000 грн щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2022 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що усвідомлює свій обов`язок по утриманню дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, проте стягнення з нього аліментів в розмірі, заявленому позивачем стане для нього надмірним тягарем. Зазначив, що працює неофіційно на ринку "7км", отримує дохід в розмірі приблизно 12 000 грн на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 березня 2021 року. Дитина проживає з позивачем, що не заперечувалося відповідачем. Положеннями частини другої статті 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до частин першої та другої статті 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 4 000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів на малолітню дитину, ураховуючи принцип розумності і справедливості, зважаючи на те, що відповідач за віком є працездатним, має задовільний стан здоров`я, не має на утриманні інших осіб, має стабільний заробіток, зважаючи на те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дитину та стягувати аліменти на дитину в розмірі 3 000 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, що встановить справедливий баланс між захистом прав дитини та обов`язком відповідача по сплаті аліментів. Частиною першою статті 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до положень ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За змістом ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Суд вважає, ураховуючи наявність у позивача обов`язку по сплаті аліментів на дитину, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на позивача у розмірі 2 000 грн щомісячно до досягнення дитиною трьох років, такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, що визначений згідно з принципами справедливості та розумності, враховуючи матеріальне становище відповідача та обставини справи. Відповідач не обґрунтовував та не надав доказів на спростування можливості надання ним матеріальної допомоги матері дитини у визначеному судом розмірі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial