Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що вона, [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), народилася [INFO] , про що 07 лютого 1938 року складено актовий запис про народження № 246; батьком [PERSON] записано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 17 липня 2020 року. 03 січня 1959 року між нею, [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після укладення якого дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 19 травня 2020 року. Її рідним братом є [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з архівної довідки, виданої Державним архівом Черкаської області №Ш-6/05-08 від 14 лютого 2020 року, у книзі реєстрації актів про народження Василицької сільради Черкаського району Київської області (нині - м. Черкаси Черкаської області) є такі відомості: ПІБ народженого [PERSON] ; ПІБ батьків та їх національність: батько - [PERSON] , українець; мати - [PERSON] , українка; дата народження: [INFO] ; актовий запис №12 складено 12 червня 1941 року народження. Її брат - [PERSON] проживав за межами України, а саме: Російська Федерація, Приморський край, Хасанський район, поселення Слав`янка. Востаннє [PERSON] приїжджав на Україну у 2011 році. В подальшому, зв`язок між нею, [PERSON] та її братом - [PERSON] втратився. У зв`язку з існуючим конфліктом між Російською Федерацією та Україною, вона розуміла, що її брат [PERSON] не має можливості перетнути кордон України. У січні 2020 року, вона, [PERSON] , звернулася до Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з письмовою заявою, у якій повідомила, що втратила родинний зв`язок з рідним братом [PERSON] . Дані обставини підтверджуються талоном-повідомленням Єдиного обліку №348 про прийняття та реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14 вересня 2020 року. Згідно з листом Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області №12595/46/01-2020 від 15 вересня 2020 року повідомлення зареєстровано в єдиному обліку заяв і повідомлень про вчинені правопорушення та інші події Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за №348 від 03 січня 2020 року та за результатами перевірки по вищевказаному повідомленню прийнято рішення про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових рішень №12020251010000048 від 04 січня 2020 року за ч. 1 ст. 115 ККУ. У серпні 2020 року до неї зателефонувала далека родичка [PERSON] , яка проживає в Краснодарському краї Російської Федерації та повідомила, що її рідний брат [PERSON] помер. В подальшому [PERSON] надіслала на її адресу свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 20 травня 2020 року, видане 92500036 Отделом записи актов гражданского состояния администрации Хасанского муниципального района Приморского края, згідно з яким [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , місце смерті: Россия, Приморский край, Хасанский район, п. Славянка. Таким чином, [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] , зокрема у вигляді 13/25 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Соснівського райнарсуду м. Черкаси від 13 лютого 1987 року визнано за [PERSON] право власності на 11/20 частину домоволодіння по [ADDRESS] . Рішенням Соснівського райнарсуду м. Черкаси від 13 березня 1989 року вирішено: « [ADDRESS] , выделить [PERSON] в пользование в жилом доме помещение [ADDRESS] , пл. 7,3 кв.м., № 1-2 пл. 10,9 кв.м., № 1-3 пл. 10,7 кв.м., №1-4 пл. 16 кв.м., общей полезной пл. 44,9 кв.м., что составляет 62,9 % дома стоимостью 3588 руб., крыльцо лит «е» 100% стоим. 65 руб., сарай лит. «д» 100%) стоим. 98 руб., уборная № 3 стоим. 209 руб., забор №4 100% стоим. 31 руб., общая действительная стоим. выделенной части 4169 руб., что составляет 51,7%о или 13/25 части домовладения; [PERSON] выделить в жилом доме № 2-1 пл. 15,3 кв.м., №2, пл. 11 кв.м., полезной пл. 28,5 кв.м., что составляет 37,1% к дому действит. стоим. 2117-руб., гараж 100% стоим. 1515 руб., уборная лит. «в» - 100% стоим. 29 руб., 30% забора №3 стоим. 89 руб., общая действит. стоимость выделенной части 3891 руб., что составляет 48,3% или 12/25 части домовладения; разделить земельный участок, согласно схемы и заключению судебно-технической экспертизы, выделив [PERSON] земельный участок пл. 286 кв.м., [PERSON] выделить земельный участок пл. 234 кв.м..». Відповідно до довідки Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації № 501 від 28 січня 1999 року будинок, який розміщений за адресою: [ADDRESS] зареєстрований на праві власності за [PERSON] - 12/25 частки (на підставі договору дарування від 28.11.1985 р., р1-7035 та рішення суду від 13.03.1989 р.) та [PERSON] - 13/25 частки, (на підставі рішення суду від 13.02.1987 р. та рішення суду від 13.03.1989 р.). 04 вересня 2020 року її син [PERSON] , діючи в її інтересах на підставі довіреності звернувся до державного нотаріуса Першої черкаської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] після померлого [INFO] брата [PERSON] . Постановою від 07 вересня 2020 року державний нотаріус Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Юлія Вадимівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що вона вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини, а отже її не прийняла, а тому у нотаріуса немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину. Після отримання постанови державного нотаріуса Першої - черкаської державної нотаріальної контори Починок Юлії Вадимівни від 07 вересня 2020 року, вона не мала можливості звернутися до суду, оскільки є юридично необізнаною людиною та їй потрібна була юридична допомога у вирішенні ситуації, яка склалася. Окрім того, вона, [PERSON] , є людиною пенсійного віку, єдиним її доходом є мізерна пенсія, а тому у неї на той час не вистачало коштів на сплату судового збору за подання до суду відповідної позовної заяви, оскільки на той час розпочинався опалювальний сезон і її пенсії вистачало лише на оплату комунальних послуг у зимовий період та забезпечення себе лише найнеобхіднішими засобами для існування. По закінченню опалювального сезону, який закінчується 15 квітня 2020 року та отримавши чергову пенсію, вона, [PERSON] , мала намір звернутися до адвоката за юридичною консультацією, однак у березні 2020 року відчула погіршення стану свого здоров`я, яке виражалося у слабкості організму, головних болях, підвищення температури до 38,2 С, сухому кашлі та тяжкості дихання. 05 березня 2020 року, [PERSON] , була госпіталізована до КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» з діагнозом: двобічна полісегментарна позагоспітальна пневмонія, результат аналізу ПЛР на СОVID № 030175 - позитивний. Дані обставини підтверджуються випискою КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-210101/907. 23 березня 2021 року, [PERSON] , виписана з КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня», однак почувала себе недобре, вищевказані симтоми пригальмувалися, однак слабкість, головні болі та тяжкість дихання зберігалися. 29 квітня 2021 року, [PERSON] , знову здала аналіз на СОVID -19. Відповідно до результату серологічного дослідження № 15169 від 29 квітня 2021 року при дослідженні сироватки крові методом ІФА ІgМ до SARS-CoV-2 виявлено позитивний результат. У період з 30 квітня 2021 року по 13 травня 2021 року, [PERSON] , лікувалася вдома, знаходилась на вимушеній самоізоляції та за рекомендаціями сімейного лікаря не покидала місце свого проживання. 13 травня 2021 року у неї підвищився тиск до позначки 160/100 та 14 травня 2021 року, [PERSON] , госпіталізована до КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради» та перебувала на стаціонарному лікуванні у даному медичному закладі до 28 травня 2021 року. Дані обставини підтверджуються випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 483. Маючи невеличкі заощадження, з урахуванням того, що опалювальний сезон у 2021 році припинився значно раніше, ніж 15 квітня 2021 року, та не знаючи точної дати її виписки з медичного закладу, [PERSON] , попросила свого сина [PERSON] , оскільки у нього була наявна довіреність діяти від її імені ще на час звернення до нотаріуса, звернутися за юридичною консультацією до адвоката та пред`явити йому для юридичного аналізу ситуації, яка склалася, всі необхідні документи. 17 травня 2021 року адвокатом було направлено до нотаріуса Бурлакової Олени Миколаївни, яка здійснює свою діяльність на території поселення [PERSON] району Приморського краю адвокатський запит з проханням надати інформацію щодо того, чи здійснювалися нотаріусом заходи по заведенню спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , якщо так, то надати копію спадкової справи, а у разі неможливості надати копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , надати інформацію щодо того, хто саме із спадкоємців і коли звертався з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . 17 червня 2021 року на адресу адвоката надійшов лист нотаріуса Бурлакової Олени Миколаївни №261 від 03 червня 2021 року, відповідно до якого нотаріус повідомила, що видача нотаріусами будь-яких довідок чи інформації по запитах адвокатів, як Російської Федерації, так і інших держав, законодавством Російської Федерації не передбачено та є порушенням нотаріальної таємниці. З огляду на вищезазначені обставини, пропущення строку на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] відбулося з незалежних від її волі поважних причин, а об`єктивна можливість для звернення до суду з метою відновлення її порушених прав у мене з`явилася лише зараз, у зв`язку з чим, вона, [PERSON] , звертається до суду з даною позовною заявою. Враховуючи норми ст. 1262 ЦК України, [PERSON] , є спадкоємицею другої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку, встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановити підтверджується вищезазначеними доказами, а тому єдиним вірним способом захисту її прав є встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним братом [PERSON] , [INFO] . Факт про встановлення якого вона просить суд, має юридичне значення, а метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин є реалізація її права на юридичне оформлення спадкових прав на спадкове майно після померлого [INFO] [PERSON] . Обґрунтовуючи свій позов позивачем зазначено, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є те, що [PERSON] , не знала про смерть свого брата [PERSON] , який помер [INFO] у поселенні Слав`янка, Хасанського району. Приморського краю у Російській Федерації. Доказом її необізнаності про смерть брата [PERSON] є звернення до правоохоронних органів з повідомленням щодо втрати родинного зв`язку з рідним братом. Звернення до суду лише у 2021 року обґрунтовано вище та зазначено про неможливість звернення до суду раніше з даною позовною зайвою у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та проблемами зі здоров`ям, які підтверджуються медичною документацією, доданою до даної позовної заяви. Таким чином, єдиним способом захисту та відновлення її порушеного права є визначення їй, [PERSON] , додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відмова суду у визначенні їй додаткового строку для прийняття спадщини позбавить її права на майно, на яке вона має право за законом та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини. Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним братом [PERSON] , [INFO] . Визначити [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) додатковий строк, тривалістю 2 (два) місяці з дня набрання рішення законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 липня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2022 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Черкаської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог. Представником відповідача відзиву суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. [PERSON] в судове засідання не викликалася, оскільки зареєстрована та проживає на території російської федерації. Згідно зі ст. 498 ЦПК України, яка кореспондує з ч. 1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається в порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами. Крім того, відповідно до ч. 8 ст.130 ЦПК України, особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - в порядку, встановленому ст. 502 ЦПК України. Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України №133/22 від 14 березня 2022 року, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» частково змінено статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України №341/22 від 17 травня 2022 року, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» частково змінено статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 21 березня 2022 року № 25814/12.1.1/32-22, яким надано роз`яснення щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України в період воєнного стану. Мінюстом зазначено, що з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, міжрегіональне управління юстиції не здійснює будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції росії і білорусі на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних та кримінальних справах, та у галузі міжнародного приватного права, крім випадків передачі судам та громадянам на території України документів, одержаних за результатами виконання запитів, доручень і клопотань. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч. 4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), народилася [INFO] , про що 07 лютого 1938 року складено актовий запис про народження № 246; батьком [PERSON] записано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 17 липня 2020 року. 03 січня 1959 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після укладення якого дружині присвоєно прізвище - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 19 травня 2020 року. Рідним братом [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) є [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з архівної довідки, виданої Державним архівом Черкаської області №Ш-6/05-08 від 14 лютого 2020 року, у книзі реєстрації актів про народження Василицької сільради Черкаського району Київської області (нині - м. Черкаси Черкаської області) є такі відомості: ПІБ народженого [PERSON] ; ПІБ батьків та їх національність: батько - [PERSON] , українець; мати - [PERSON] , українка; дата народження: [INFO] ; актовий запис №12 складено 12 червня 1941 року народження. Брат позивача, [PERSON] , проживав за межами України, а саме: Російська Федерація, Приморський край, Хасанський район, поселення Слав`янка. Востаннє [PERSON] приїжджав на Україну у 2011 році. В подальшому, зв`язок між [PERSON] та її братом - [PERSON] втратився. У січні 2020 року, [PERSON] , звернулася до Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з письмовою заявою, у якій повідомила, що втратила родинний зв`язок з рідним братом [PERSON] . Дані обставини підтверджуються талоном-повідомленням Єдиного обліку №348 про прийняття та реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14 вересня 2020 року. Згідно з листом Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області №12595/46/01-2020 від 15 вересня 2020 року повідомлення зареєстровано в єдиному обліку заяв і повідомлень про вчинені правопорушення та інші події Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за №348 від 03 січня 2020 року та за результатами перевірки по вищевказаному повідомленню прийнято рішення про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових рішень №12020251010000048 від 04 січня 2020 року за ч. 1 ст. 115 КК України. У серпні 2020 року позивачу стало відомо, що її рідний брат [PERSON] помер. Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 20 травня 2020 року, видане 92500036 Отделом записи актов гражданского состояния администрации Хасанского муниципального района Приморского края, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , місце смерті: Россия, Приморский край, Хасанский район, п. Славянка. Таким чином, [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] , зокрема у вигляді 13/25 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Соснівського райнарсуду м. Черкаси від 13 лютого 1987 року визнано за [PERSON] право власності на 11/20 частину домоволодіння по [ADDRESS] . Рішенням Соснівського райнарсуду м. Черкаси від 13 березня 1989 року вирішено: « [ADDRESS] , выделить [PERSON] в пользование в жилом доме помещение [ADDRESS] , пл. 7,3 кв.м., № 1-2 пл. 10,9 кв.м., № 1-3 пл. 10,7 кв.м., №1-4 пл. 16 кв.м., общей полезной пл. 44,9 кв.м., что составляет 62,9 % дома стоимостью 3588 руб., крыльцо лит «е» 100% стоим. 65 руб., сарай лит. «д» 100%) стоим. 98 руб., уборная № 3 стоим. 209 руб., забор №4 100% стоим. 31 руб., общая действительная стоим. выделенной части 4169 руб., что составляет 51,7%о или 13/25 части домовладения; [PERSON] выделить в жилом доме № 2-1 пл. 15,3 кв.м., №2, пл. 11 кв.м., полезной пл. 28,5 кв.м., что составляет 37,1% к дому действит. стоим. 2117-руб., гараж 100% стоим. 1515 руб., уборная лит. «в» - 100% стоим. 29 руб., 30% забора №3 стоим. 89 руб., общая действит. стоимость выделенной части 3891 руб., что составляет 48,3% или 12/25 части домовладения; разделить земельный участок, согласно схемы и заключению судебно-технической экспертизы, выделив [PERSON] земельный участок пл. 286 кв.м., [PERSON] выделить земельный участок пл. 234 кв.м..». Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що покійний [PERSON] не являється рідним братом позивача [PERSON] , оскільки в них не одна і таж мати, оскільки в рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 1987 року зазначено, що [PERSON] є рідним сином « [PERSON] », прізвище матері зазначено російською мовою. В свідоцтві про народження [PERSON] в графі мати зазначено « [PERSON] ». Таким чином, імя та по батькові матері позивача [PERSON] та покійного [PERSON] повністю співпадають, що підтверджує факт їхнього кровного споріднення. Відповідно до довідки Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації № 501 від 28 січня 1999 року будинок, який розміщений за адресою: [ADDRESS] зареєстрований на праві власності за [PERSON] - 12/25 частки (на підставі договору дарування від 28.11.1985 р., р1-7035 та рішення суду від 13.03.1989 р.) та [PERSON] - 13/25 частки, (на підставі рішення суду від 13.02.1987 р. та рішення суду від 13.03.1989 р.). 04 вересня 2020 року син позивача [PERSON] , діючи в її інтересах на підставі довіреності звернувся до державного нотаріуса Першої черкаської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] після померлого [INFO] брата [PERSON] . Постановою від 07 вересня 2020 року державний нотаріус Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Юлія Вадимівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що вона вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини, а отже її не прийняла, а тому у нотаріуса немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину. 17 травня 2021 року адвокатом було направлено до нотаріуса Бурлакової Олени Миколаївни, яка здійснює свою діяльність на території поселення [PERSON] району Приморського краю адвокатський запит з проханням надати інформацію щодо того, чи здійснювалися нотаріусом заходи по заведенню спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , якщо так, то надати копію спадкової справи, а у разі неможливості надати копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , надати інформацію щодо того, хто саме із спадкоємців і коли звертався з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . 17 червня 2021 року на адресу адвоката надійшов лист нотаріуса Бурлакової Олени Миколаївни №261 від 03 червня 2021 року, відповідно до якого нотаріус повідомила, що видача нотаріусами будь-яких довідок чи інформації по запитах адвокатів, як Російської Федерації, так і інших держав, законодавством Російської Федерації не передбачено та є порушенням нотаріальної таємниці. В позовній заяві позивач зазначає, що пропущення строку на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] відбулося з незалежних від її волі поважних причин, а об`єктивна можливість для звернення до суду з метою відновлення її порушених прав у неї з`явилася лише зараз. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини є те, що [PERSON] , не знала про смерть свого брата [PERSON] , який помер [INFO] у поселенні Слав`янка, Хасанського району, Приморського краю у Російській Федерації. Звернення до суду лише у 2021 року обґрунтовано вище та зазначено про неможливість звернення до суду раніше з даною позовною зайвою у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та проблемами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Положеннями п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Враховуючи норми ст. 1262 ЦК України, [PERSON] , є спадкоємицею другої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані за наявності сукупності обставин коли у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 04.11.2015 року № 6-1486цс15. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2018 року по справі № 136/200/17 хвороба спадкоємця розглядається як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини. В рамках справи № 315/714/19 у постанові від 23 листопада 2020 року Верховний Суд визнав перебування спадкодавця на амбулаторному лікуванні достатньою підставою для надання додаткового строку для прийняття спадщини. ВС визнав, що вказана обставина пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою незначний пропуск строку для прийняття спадщини. В ході судового розгляду встановлено, що позивачем пропущений строк для прийняття спадщини, у зв`язку з скрутним матеріальним становищем та проблемами із здоров`ям, що підтверджується медичною документацією, що свідчить про поважність причин пропуску такого строку та наявність підстав для застосування ч. 3 ст. 1272 ЦК України, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved