Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

позивач Кредитна\~спілка «Самара»\~(далі\~КС «Самара»)\~звернувся 26.04.2021\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~ [PERSON] та\~просить стягнути\~з неї\~заборгованість за\~укладеним кредитним\~договором №\~36/18\~від 23\~січня 2018\~року в\~сумі 1\~739,17\~грн.,\~посилаючись на\~неналежне виконання\~відповідачем взятих\~на себе\~зобов`язань\~за кредитним\~договором. В обґрунтування позову зазначено, що 23 січня 2018 року між КС «Самара» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 36/18, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 5\~000,00 грн. строком на 24 місяці до 22 січня 2020 року. Однак відповідач належним чином зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконує, внаслідок чого станом на дату подання позовної заяви до суду утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 1\~739,17 грн. залишок по кредиту, враховуючи 3\~260,83 грн. фактично сплачених відповідачкою сум. Тому позивач просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2021 позовну заяву передано за підсудністю до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року прийнято до розгляду справу. Ухвалою суду від 18 травня 2022 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України: відповідачі шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідач не повідомила причини неявки, відзиву на позов не подала. Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, 23 січня 2018 року між Кредитною спілкою «Самара», як кредитодавцем, та членом кредитної спілки [PERSON] , як позичальником, було укладено кредитний договір № 36/18, відповідно до якого остання на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості згідно умов договору, строком на 24 місяці до 22 січня 2020 року, отримала грошові кошти у кредит в сумі 5\~000,00 грн. з метою повернення боргів (а.с. 5-7 копія договору). Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язувалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно розділу 4 цього договору. Договір між сторонами був укладений відповідно до вимог ст. 634 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Норми статті 625 ЦК України визначають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. У зв`язку з порушеннями зобов`язань [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 36/18 від 23.01.2018 станом на 26.04.2021 (дата подання позову до суду) складає 1\~739,17 грн. (а.с. 4 розрахунок), з яких: - 1\~739,17 грн. залишок по кредиту; Відповідачці 28 січня 2020 року. 12 травня 2020 року та 04 грудня 2020 року на адресу, зазначену [PERSON] в договорі, були направлені вимоги про дострокове погашення кредиту, які до теперішнього часу не виконані (а.с. 9-11 вимоги). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не подала, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 36/18 від 23.01.2018 в сумі 1\~739,17 грн. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2\~270,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати.

Outcome: approved