Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, щовідповідно до Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] , виданого 26.03.1970 року виконкомом Володарськ-Волинської селищної ради, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №292134265 від 23.12.2021 він є власником 50/100 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] . В даному будинку він проживає з дня побудови, а саме з 1968 року, по даний час. 23.12.2021 року державним реєстратором відділу «Центр надання адміністративних послуг Хорошівської селищної ради» Житомирської області йому надано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №292134598, відповідно до якого встановлено наявність обтяження, заборони відчуження об`єкта нерухомого майна - житлового будинку по [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження: 3023233, 28.03.2006 11:21:04, накладений реєстратором: Черняхівською державною нотаріальною конторою, Житомирського нотаріального округу. Підставою державної реєстрації обтяження було: повідомлення, серія та номер: б/н, видавник: Рудник «Волинський», номер запису про обтяження 45868322. Окрім вказаного, особою, майно/права якої обтяжуються, зазначено [PERSON] . В даному будинку особа з таким ім`ям ніколи не проживала та відношення до його нерухомого майна не мала. Право власності на інші 50/100 ідеальних частин спільної часткової власності житлового будинку по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] , виданого 26.03.1970 року виконкомом Володарськ-Волинської селищної ради, що підтверджується Довідкою про наявність (відсутність) зареєстрованого майна №220 від 23.10.2019 року, виданою Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради. [PERSON] помер [INFO] . У Хорошівській державній нотаріальній конторі до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис щодо реєстрації 04.10.2019 за №64847143 спадкової справи. Спадщина спадкоємцями не оформлена у зв`язку з наявним обтяженням, а саме забороною на нерухоме майно. Зареєстроване обтяження, заборона на нерухоме майно, порушує його право на власність, що виражається у вільному та повноцінному здійсненню ним права володіння, користування та розпорядження його майном. Позивач просить суд припинити (скасувати) обтяження, а саме заборону на нерухоме майно - житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , номер запису про обтяження 45868322, реєстраційний номер обтяження 3023233, 28.03.2006 11:21:04. реєстратор: Черняхівська державна нотаріальна контора, Житомирський районний нотаріальний округ; підстава державної реєстрації: повідомлення, серія та номер: б/н, видавник: Рудник «Волинський»; виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; стягнути з відповідача витрати, понесені за сплату судового збору. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 30 грудня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 11 лютого 2022 року на підставі заяви представника відповідача уточнено найменування відповідача в ухвалі про відкриття провадження на Акціонерне товариство, оскільки ПАТ «Кварцсамоцвіти» у 2018 році змінило організаційно-правову форму на АТ «Кварцсамоцвіти». Сторони після отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками, відзив на позов не подали. Інших заяв та клопотань, крім клопотання представника відповідача про уточнення найменування відповідача, сторонами до суду не подано. Згідно частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом досліджено наступні правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] , виданого 26.03.1970 року виконкомом Володарськ-Волинської селищної ради, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №292134265 від 23.12.2021, позивач [PERSON] є власником 50/100 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] (а.сп.6-7). Відповідно до довідки № 01-401 від 03.12.2021, наданої Акціонерним товариством «Кварцсамоцвіти», які є правонаступником прав та обов`язків Рудник «Волинський», ідентифікаційний код 05396155, станом на 01.12.2021 року відсутня будь-яка заборгованість [PERSON] перед товариством (а.сп.10). Згідно до довідки № 02-409 від 03.12.2021, наданої Акціонерним товариством «Кварцсамоцвіти», які є правонаступником прав та обов`язків Рудник «Волинський», ідентифікаційний код 05396155, станом на 01.12.2021 року відсутня будь-яка заборгованість [PERSON] перед товариством (а.сп.11). Відповідно до наданої довідки № 01-402 від 03.12.2021, Акціонерним товариством «Кварцсамоцвіти», які є правонаступником прав та обов`язків Рудник «Волинський», ідентифікаційний код 05396155, станом на 01.12.2021 року відсутня будь-яка заборгованість [PERSON] перед товариством, за якою вчинено заборону на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , накладене з повідомлення б/н, Рудник «Волинський» та зареєстроване 28.03.2006 за №3023233 Черняхівською державною нотаріальною конторою (а.сп.17). Згідно з Постановою Верховної Ради України № 984-У11І від 04.02.2016 «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» селище міського типу Володарськ-Волинський Володарсько-Волинського району перейменовано на селище міського типу Хорошів. Відповідно до Постанови Верховної Ради України № 1353-УІІІ від 12.05.2016 «Про перейменування деяких населених пунктів» Володарсько-Волинський район перейменовано на Хорошівський район. Згідно з Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ, від 17.07.2020 «Про утворення та ліквідацію районів» утворено Житомирський район (з адміністративним центром у місті Житомир) у складі територій Андрушківської сільської, Березівської сільської, Брусилівської селищної, Високівської сільської, Вишевицької сільської, Вільшанської сільської, Волицької сільської, Глибочицької сільської, Городоцької селищної, Житомирської міської, Квітневої сільської, Корнинської селищної, Коростишівської міської, Курненської сільської, Любарської селищної, Миропільської селищної, Новоборівської селищної, Новогуйвинської селищної, Оліївської сільської, Попільнянської селищної, Потіївської сільської, Пулинської селищної, Радомишльської міської, Романівської селищної, Станишівської сільської, Старосілецької сільської, Тетерівської сільської, Харитонівської сільської, Хорошівської селищної, Черняхівської селищної, Чуднівської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Суд враховує, що згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з пунктом 1, абзацом першим пункту 5 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. Відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно покладена на державних реєстраторів, як спеціальних суб`єктів. Державний реєстратор у відповідності до ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Також, відповідно до ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором, зокрема, є нотаріус. На сьогоднішній день, порядок та підстави зняття заборони з майна регулюються, зокрема, статтею 74 Закону України «Про нотаріат», з якої вбачається, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Враховуючи, що АТ «Кварцсамоцвіти» не надає доказів щодо обґрунтованості продовження дії обтяження на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою по [ADDRESS] у виді заборони, внаслідок наявного обтяження позивач не має можливості здійснювати всі повноваження власника, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та припинити обтяження №45868322, реєстраційний номер обтяження 3023233, 28.03.2006 11:21:04, щодо вказаного вище нерухомого майна. Разом з тим, абзацом першим частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Таким чином позовна вимога [PERSON] про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону на нерухоме майно, яке йому належить, суперечить наведеній у попередньому абзаці нормі, а тому вказана вимога позивача до задоволення не підлягає. Відтак, суд задовольняє позовні вимоги частково, та приходить до висновку, що за наведених обставин, позивачу з метою захисту його прав як власника, буде достатнім припинити обтяження (номер запису про обтяження 45868322, реєстраційний номер обтяження 3023233, 28.03.2006 11:21:04) щодо вказаного вище нерухомого майна. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved