Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить виключити відомості про нього, [PERSON] , як батька дитини, з актового запису про народження [PERSON] № 18 від 18 серпня 2016 року, вчиненого виконавчим комітетом Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської областіта стягнути з [PERSON] судові витрати пов`язані з розглядом справи. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 10.11.2006 сторони перебували у шлюбі. В якому у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у подружжя не склалося та з червня 2015 року сторони спільно не проживали, не підтримували сімейних відносин та не вели спільного господарства, однак, шлюб не розірвали. [INFO] у відповідачки народилася донька [PERSON] , а оскільки, шлюб між позивачем та відповідачкою на час її народження був не розірваний, при реєстрації народження дівчинки у виконавчому комітеті Ладанської селищної ради Прилуцького району, її батьком був записаний [PERSON] 12 березня 2019 року рішенням Прилуцького міськрайонного суду шлюб між сторонами по справі був розірваний та відповідачка 26 квітня 2021 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , з яким фактично проживала з 2015 року та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », дитиною якого і являється [PERSON] , що і є підставою звернення до суду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, проте подали заяву в якій просять слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подавши заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги повністю визнає та просить провести розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Оскільки відповідач визнав, пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 березня 2019 року, яке набрало законної сили 12 квітня 2019 року вбачається, що шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрований 10 листопада 2006 року - розірвано (а.с.9). Згідно даного рішення також вбачається, що у відповідності до копій Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 13 квітня 2007 року, серії [NUMBER] від 05 серпня 2010 року у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] та її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , 26 квітня 2021 року зареєстрували шлюб (а.с.11). Відповідно до письмових пояснень свідка [PERSON] , яка є рідною тіткою позивача, остання засвідчує що [PERSON] та [PERSON] спільно не проживають з червня 2015 року. [PERSON] у влітку 2016 року народила дівчинку, проте дитину записали на її племінника, так як шлюб між ними не був розірваний. (а.с.12-14). Про народження у [PERSON] дівчинки у 2016 році не від позивача, оскільки з [PERSON] вона не проживала вже з літа 2015 року також у своїх письмових показах підтвердила [PERSON] , яка є сусідкою [PERSON] . У письмових показах [PERSON] визнає факт, що є біологічним батьком [PERSON] , оскільки з літа 2015 року проживає однією сім`єю з [PERSON] , відповідачкою по даній справі. Відповідно до копії актового запису про народження №18 від 18 серпня 2016 року вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] . Її батьками зазначено [PERSON] , [INFO] та представник [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, представивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Як роз`яснено у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Дослідивши матеріали справи, зважаючи на те, що відповідач визнала факт, що позивач не являється батьком [PERSON] та таке батьківство в письмовій заяві визнав [PERSON] , суд вважає, що викладені позивачем обставини справи знайшли своє підтвердження, та доходить висновку про задоволення позовної вимоги щодо виключення відомостей про позивача з актового запису про народження №18 від 18.08.2016. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Матеріали справи не містять жодних доказів щодо понесення позивачем витрат пов`язаних з розглядом справи, тому вимога щодо стягнення судових витрат задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. За таких обставин 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору підлягають поверненню, а решта 50 відсотків стягненню з [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved