Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 28 березня 2021 року об 00 годині 46 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем Ford Focus р.н. [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по вул.Почаївській в м.Радивилів Рівненської області, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, допустив зіткнення з автомобілем Opel Combo, д.н. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Радивилівського районного суду Рівненської області від 17.05.2021 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності на ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП. Згідно експертного автотоварознавчого дослідження №46 від 17 квітня 2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Opel Combo, д.н. [NUMBER] , в наслідок його пошкодження в результаті ДТП становить 126367,73 гривень, що перевищує вартість досліджувального автомобіля на момент ДТП без врахування аварійних пошкоджень. За таких обставин проводити відновлювальний ремонт економічно недоцільно. Відповідач добровільно відшкодувати завдані збитки відмовився, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду в вказаним позовом. Відповідно до вказаного експертного дослідження вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору, позивачу як власнику автомобіля становить 93644,00 гривень. Окрім того, позивач поніс витрати щодо оплати вартості експертного авто товарознавчого дослідження в розмірі 1700 грн., витрати, пов`язані з транспортування транспортного засобу, із залученням евакуатора в розмірі 1200 грн. З врахуванням вказаних обставин, розмір шкоди, завданої дорожньо-транспортної пригоди становить 96664,00 гривень. За заявою позивача про страхове відшкодування, ПрАТ «Страхова група ТАС» сплатила страхове відшкодування в розмірі 41464,00 грн з вирахуванням франшизи, яка згідно умов договору становить 2500 грн. За таких обставин просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром завданої шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та страховою виплатою в розмірі 65600 грн. Також просить стягнути з відповідача на його користь 8000 тисяч гривень у відшкодування завданої моральної шкоди. Ухвалою суду від 27 липня 2021 року позовна заява прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає повністю, просить відмовити в задоволенні позовних вимог та визнати звіт №46 автотоварознавчого дослідження, складений 17.04.2021 року неналежним та недопустимим доказам та виключити із числа доказів у вказаній справі. Вказує, що про дату, час та місце огляду транспортного засобу оцінювачем [PERSON] , [PERSON] не був повідомлений. Також у вказаному дослідженні не було проведено розрахунку проценту зносу деталей, а при визначення вартості аварійного пошкодження до розрахунку було включено усі нові деталі по завищеній ринковій вартості. Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху, оскільки судом було встановлено, що позовну заяву було подано без додержання вимог ст..175, 177 ЦПК України, а саме доплати судового збору за вимогу майного характеру. 20 грудня 2021 року недоліки вказані в ухвалі суду від 20.12.2021 року позивачем усунуто. Ухвалою суду від 22 червня 2022 року справу підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Сацик І.Т. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Вказує, що внаслідок ДТП автомобіль Opel Combo, д.н. [NUMBER] , належний [PERSON] зазнав механічних пошкоджень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує його фактичну вартість на момент дорожньо-транспортної пригоди. а тому проводити відновлювальний ремонт його економічно не доцільно. Оскільки, страховою компанією здійснено страхове відшкодування в розмірі 41464,00 грн, а розмір завданих збитків, внаслідок ДТП, перевищує в казану суму на 57600,00 грн, то вказану суму просить стягнути з відповідача, як особи, винної в ДТП. Також, вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 8000 гривень. Пошкоджений автомобіль, він не ремонтував, а продав за запчастини. Просить позовні вимоги задоволити повністю та стягнути з відповідача 65600,00 гривень. Представник відповідача адвокат Бернацький П.В. в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав повністю. Просить визнати звіт №46 про автотоварознавче дослідження недопустимим доказом, оскільки про час та місце проведення вказаного дослідження не було повідомлено відповідача. Окрім того, вказує, що за заявою [PERSON] ПрАТ «Страхова група ТАС» сплатила страхове відшкодування в розмірі 41464,00 грн. з вирахуванням франшизи, яка згідно умов договору становить 2500 грн. З вказаним розміром збитків [PERSON] погодився, про що свідчить його підпис, та не наполягав на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. З врахуванням вказаної інформації, яка була отримана за адвокатських запит, [PERSON] замовив судову авто товарознавчу експертизу т експерт Картавов Ю.В. склав висновок, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля Opel Combo, д.н. [NUMBER] , 2008 року випуску, з врахуванням пошкоджень наявних після ДТП 28.03.2021 року, станом на момент ДТП становить 44790,00 грн. Окрім того. в судовому засіданні було встановлено, що пошкоджений автомобіль [PERSON] продав, з його слів за 1500 доларів США, що з врахуванням страхового відшкодування, повністю покриває завдану шкоду. Від так просить в задоволенні позову відмовити. Також вважає, що не підлягає до задоволення вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди, як необґрунтована, оскільки жодних доказів щодо заподіяння такої шкоди позивачем не подано. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що був присутній на місці ДТП. Також в день, коли експерт оглядав автомобіль, при ньому [PERSON] телефонував до [PERSON] , та повідомляв, що експертом буде оглянуто автомобіль з метою проведення експертного дослідження та казав, що він під`їхав. [PERSON] відмовився. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, заслухавши пояснення свідка, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 травня 2021 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. (а.с.33) За змістом вказаної постанови, 28 березня 2021 року о 00 годині 46 хвилин в м.Радивилів по вул.Почаївській Рівненської області [PERSON] , керував автомобілем Ford Focus р.н. [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] , керуючи вказаним автомобілем 28 березня 2021 року о 00 годині 46 хвилин в м.Радивилів по вул.Почаївській Рівненської області, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, скоїв зіткнення з автомобілем Opel Combo, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до частини 6\~статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. В пункті 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~роз`яснено, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Наведене свідчить, що розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом. Отже, суд вважає встановленими та доведеними ті обставини, що саме між винними діями відповідача [PERSON] , водія автомобіля Ford Focus р.н. [NUMBER] , та заподіянню шкоди автомобілю Opel Combo, д.н. [NUMBER] , що належить позивачу [PERSON] , існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Автомобіль Opel Combo, д.н. [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] . (а.с.11) Суб`єктом оціночної діяльності ПП [PERSON] 05.04.2021 року складено акт технічного огляду автомобіля Opel Combo, д.н. [NUMBER] , яким встановлено пошкодження вказаного автомобіля. (а.с.12) Суб`єктом оціночної діяльності ПП [PERSON] 17.04.2021 складено звіт №46 автотоварознавчого дослідження по заяві [PERSON] щодо визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Opel Combo, д.н. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження в результаті ДТП. За висновками вказаного автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору, власнику Opel Combo, д.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження в цінах на момент обстеження становить 93664,00 гривень. (а.с.16-20) [PERSON] 08 червня 2021 року до АТ «Страхова група «ТАС» звернувся із заявою про страхове відшкодування шкоди, завданої в результаті пошкодження транспортного засобу Opel Combo, д.н. [NUMBER] під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.03.2021 року в м.Радивилів Рівненської області з вини [PERSON] , водія транспортного засобу Ford Focus р.н. [NUMBER] , відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, серія АР №9793532. Відповідно до вказаної заяви [PERSON] погодився з тим, що розмір страхового відшкодування складає 41464,00 гривень з вирахуванням франшищи 2500,00 грн. та не наполягає на проведенні оцінки. експертизи пошкодженого майна. (а.с.15) Позивач, отримавши виплату від страхової компанії відповідача, з будь-якими заявами, в т.ч. про її перерахунок, до страхової компанії не звертався, фактично погодившись з її розміром, та доказів зворотному матеріали справи не містять. Звертаючись з позовними вимогами та вказуючи на наявність невідшкодованих збитків, позивач посилається на звіт суб`єкта оціночної діяльності ПП [PERSON] №46 від 17.04.2021 року , який було виготовлено на замовлення позивача [PERSON] . Так, відповідно до висновків зазначеного звіту, було встановлено, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Opel Combo, д.н. [NUMBER] складає 93644,00 грн., при цьому із мотивувальної частини звіту вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 126367,72 грн. Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля перевищує вартість досліджуваного автомобіля на момент ДТП без врахування аварійних пошкоджень, тому проводити відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля економічно недоцільно. Доказів того, що зазначений звіт було подано до страхової компанії відповідача після подачі заяви про виплату страхового відшкодування та фактичного виготовлення зазначеного звіту, матеріали справи не містять, як і не містять доказів висловлення позивачем незгоди із сумою страхового відшкодування, визначеного страховою компанією. Сторона позивача вважає, що позивачу було завдано збитків (вартість відновлювального ремонту автомобіля) на суму 93644,00 грн., та після виплати страхового відшкодування в сумі 41464,00 грн. невідшкодованою залишилась сума в розмірі 52180,00 грн., яка підлягає стягненню із відповідача, як винної особи, на користь позивача. Заперечуючи проти позовних вимог, сторона відповідача вказувала, що вартість фактичних збитків (фактичного відновлювального ремонту), в т.ч. і на суму 93644,00 грн. позивачем не доведена, страховою компанією було виплачено страхове відшкодування, в розмірі 41464,00 грн, з якою позивач погодився та на проведенні оцінки (експертизи) не наполягав. Також позивач просит стягнути з відповідача понесені витрати, які полягають в сплаті послуг з наданням експертного авто товарознавчого дослідження в розмірі 1700 грн, що підтверджується актом про надані послуги від 17.04.2021 року (а.с.13), послуги евакуатора пошкодженого автомобіля з місця ДТП в розмірі 1200 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № «-К-00000000000003» від 28.03.2021 року (а.с.14) та відшкодування франшизи в розмірі 2500 грн. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що за змістом\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.\~\~Збитками є\~\~втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стаття 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачає, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Ford Focus р.н. [NUMBER] , на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ТАС», поліс АР 9793532 від 27.02.2021 року (а.с.83) На підставі поданих документів, огляду пошкодженого автомобіля, страховик та потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування в сумі 41464,00 грн. Вказана сума страхового відшкодування в розмірі 41464,00 грн., з вирахуванням франшизи, була перерахована на реквізити, вказані у заяві на виплату страхового відшкодування. Стаття 29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачає, що в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. (п. 36.2\~ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~) Відповідно до п. 36.7\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. Тобто, в разі незгоди з розміром відшкодування потерпіла особа вправі оскаржити в судовому порядку рішення страховика про здійснення страхового відшкодування. Позивач в порядку вказаної статті рішення ПрАТ «СК «ТАС» про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) в розмірі 41464,00 грн. не оскаржував, та позивачем не надано суду відповідних доказів про звернення з претензією або вимогою в судовому порядку до ПрАТ «СК «ТАС» щодо не згоди з рішенням про виплату страхового відшкодування в зазначеному розмірі. З огляду на викладене, суд вважає, що матеріальний збиток страховою компанією винної особи було виплачено позивачу належним чином. Поруч з цим, варто вказати на те, що страховим відшкодуванням покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону). За змістом ст.1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно зі ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. На підставі аналізу вищевказаних норм матеріального права вбачається, що відшкодування шкоди винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можлива за умови, якщо розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Отже, володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, після настання страхового випадку, страховиком було виплачено позивачу суму страхового відшкодування, а саме 41464,00 грн. Із вказаним розміром завданої матеріальної шкоди позивач погодився. Разом з тим, на замовлення позивача було складено звіт №46 про оцінку матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля, внаслідок ДТП, відповідно до якого вартість матеріального збитку та відновлювального ремонту перевищує вартість шкоди, встановлену страховою компанією. Суд критично оцінює звіт, на який посилається позивач, враховуючи те, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ним фактично було відремонтовано транспортний засіб та витрачення значно більше коштів ніж було виплачено страховою компанією, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог за наведених позивачем підстав. Окрім того, в судовому засіданні позивач підтвердив, що отримав від страхової компанії суму страхового відшкодування у вказаному у заяві про стразове відшкодування розмірі 41464,00 грн. Також підтверджено, що ремонт пошкодженого автомобіля не проводився, а при продажі вказаного автомобіля, ним погоджено залишкову його вартість в розмірі 1500 доларів США. яку він отримав від покупця. Щодо позовних вимог про відшкодування понесених витрат по сплаті послуг з наданням експертного авто товарознавчого дослідження в розмірі 1700 грн,, послуг евакуатора пошкодженого автомобіля з місця ДТП в розмірі 1200 грн., то понесені витрати не підтверджені жодними належними доказами, оскільки акт про виконання роботів та акт про надані послуги, не підтверджують сплату вказаних сум. Крім того, варто вказати на те, що згідно із ч.ч 1-4\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В свою чергу приписами ч.ч. 1,2 ст.13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім цього, в постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування, з розміром якого, останній, погодився, та в ході розгляду справи не було надано суду доказів фактичного відновлення автомобіля позивача, та доказів того, що вартість фактичного відновлювального ремонту автомобіля перевищила суму виплаченого страхового відшкодування, а відтак підстав для стягнення із відповідача на користь позивача різниці між фактичним розміром шкоди (відновлювальним ремонтом) та страховою виплатою відсутні, в зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 52180,00 грн., витрат, пов`язаних із експертною оцінкою, послуг евакуатора, та відшкодування франшизи в розмірі 5400,00 грн., - слід відмовити. В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Статтями 23, 1167 ЦК України\~визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може проявлятися, зокрема: в моральних переживаннях в зв`язку з порушенням права власності. Як зазначено у п.9 вказаної Постанови, Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У відповідності до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ч. ч.1-3 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Разом з тим, вимога щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 8000,00 грн. не підтверджена достатніми доказами в розрізі положень ст.ст.76-81 ЦПК України, як щодо наявності такої шкоди, так і щодо саме такого розміру завданої моральної шкоди, яка пред`явлена до стягнення, а відтак в задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди слід також відмовити. Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог про відшкодування матеріальних збитків (різниці між вартістю матеріального збитку та страховою виплатою), а також відшкодування завданих моральних страждань, їх розмір, в ході розгляду справи не знайшли свого об`єктивного підтвердження, не були доведені стороною позивача належними та допустимими доказами, а відтак підстав для задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд не вбачає, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати, що полягають у сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed