Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Теребовлянської міської\~ради Тернопільської\~області (ОТГ),\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~Теребовлянська державна\~нотаріальна контора, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , склав заповіт, за яким усе майно, яке належить йому на день смерті та на що за законом матиме право заповів позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами. Однак отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може через те, що на вказаний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами відсутні правовстановлюючі документи, будинок зареєстрований за колгоспним двором. Враховуючи вказані обставини, позивач звернулась до суду для визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] за рішенням суду. Ухвалою суду від 26.05.2022 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21.06.2022 після відкриття провадження позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивач у встановлений судом строк усунув недоліки позовної заяви. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у позовній заяві вказала про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Теребовлянської міської ради Тернопільської області (об`єднана територіальна громада) в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник Теребовлянської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно копії довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації за № 136 від 17.05.2022, власником житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] є [PERSON] , однак право власності не зареєстровано. Відповідно до довідок, виданих виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільської області від 25.06.2021, 04.07.2022, 08.07.2022 за №09-04/18/102, № 09-04/19/107, №09-04/19/109, станом на 15.04.1991, згідно виписки з погосподарської книги №3 будинку за адресою: [ADDRESS] за №09-02/19/47 від 04.07.2022, господарство, яке належало [PERSON] , відносилося колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , проживали і були зареєстровані голова двору [PERSON] , який помер [INFO] , член двору дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . На день смерті [PERSON] , яка проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею був зареєстрований та проживав її чоловік [PERSON] . Дітей подружжя [PERSON] не мали. На день смерті [PERSON] , який проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] і з ним проживала [PERSON] . Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] від 17.05.2022, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , вищевказаний житловий будинок має загальну площу 59,1 кв.м., з якої житлова - 45,4 кв.м. Відповідно до копії довідки про вартість майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою по [ADDRESS] , виданого оцінювачем ТОВ "ЛЕКС СТАТУС" станом на 18.05.2022 становить 117000 (сто сімнадцять тисяч) грн (а.с.13). Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК УPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно частини другої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] належав до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були [PERSON] , [PERSON] . Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відтак, [PERSON] , [PERSON] належало по 1/2 частки житлового будинку кожному. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , за життя остання заповіту не склала. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. [PERSON] прийняв спадщину, однак не встиг її оформити. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2021, виданого Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), [PERSON] помер [INFO] в селі Романівка, Теребовлянського району, Тернопільської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений старостою Романівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 30.07.2020, за яким усе майно, яке належить йому на день смерті та на що матиме право за законом заповів [PERSON] . [PERSON] прийняла у встановлений законом порядок спадкове майно, яке залишилося після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті. 08.07.2021 була заведена спадкова справа за №191, після смерті [INFO] [PERSON] . Вказане підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою за № 218/02-14 від 24.05.2022. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою за № 218/02-14 від 24.05.2022 вбачається, що при розгляді документів було встановлено, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] на ім`я померлого [PERSON] . Оскільки [PERSON] помер [INFO] , тому до правовідносин щодо спадкування після її смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) 2003 року. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до частини першої статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що право позивача має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на майно. За умовами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів частини 1 статті 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Пунктом 1 частиною 2 статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи вищенаведене, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач не може реалізувати своїх прав, її права підлягають судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved