Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

У травні 2022 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 27 листопада 2013 року, дітей не мають, на цей час не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, примирення неможливе. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22\~липня 2022\~року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного\~ позовного провадження з викликом сторін, судове засідання у справі призначено на 08-30 год. 23 серпня 2022 року. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив розірвати шлюб з позивачкою. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст. 206 ЦПК України дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст.\~24\~Сімейного\~кодексу\~України (далі \~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно із ч. 3 та 4 ст.\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст.\~112\~СК\~України суд\~постановляє рішення\~про розірвання\~шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 27 листопада 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Ніжинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області за актовим записом № 162. За твердженням позивачки, що визнав відповідач, сторони не мають спільних дітей, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, проживають окремо. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачці судовий збір у сумі 496,20 грн. Разом з цим згідно зі ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 496,20 грн за подання позову до суду.

Outcome: approved