Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

31 березня 2020 року до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») покликається на ту обставину, що 11 жовтня 2016 року [PERSON] подала до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та Заяву №7171411918 від 11 жовтня 2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та Відповідачем, як позичальником, а також, що отримала примірник Кредитного договору та погодила отримати шляхом роздрукування з вебсайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. 26 червня 2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем по справі ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги №20190626, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і Боржниками (Портфель Заборгованості). Згідно з п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» (далі Реєстр Боржників) Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги №20190626 від 26 червня 2019 року (витяг з Реєстру Боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 45010,33 гривень, з яких: 16944,92 гривні сума заборгованості за основною сумою боргу; 2118,12 гривень сума заборгованості за відсотками; 13902,46 гривні сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) та 12044,83 гривні сума заборгованості за пенею. Згідно з п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, Права Вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно з п. 3.1. Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить Право Вимоги за Портфелем Заборгованості до Боржників, зазначених у Реєстрі Боржників. На виконання п. 6.6. Договору відступлення прав вимоги, відповідно до вимог ст. 512-514, 516 ЦК України, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ від імені ТОВ «ФК «ЦФР» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. У зв`язку з істотними порушеннями Відповідачем умов Кредитного договору, Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача було направлено Повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних Відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №7171411918 від 11 жовтня 2016 року в сумі 45010,33 гривень. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 18 травня 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 25 серпня 2020 року постановлено про перехід від розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 23 лютого 2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витребувано матеріали кредитної справи, заведеної за заявою [PERSON] №7171411918 від 11 жовтня 2016 року на отримання кредиту. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 11 травня 2021 року у даній справі призначено судово-почеркознавчу експертизу. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 18 червня 2021 року провадження в справі поновлено у зв`язку з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 05 серпня 2021 року задоволено клопотання експерта, надано експерту документи з вільними зразками підписів [PERSON] та її експериментальні зразки підписів. Провадження в справі зупинене до закінчення проведення експертизи та отримання висновку експертів. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 08 вересня 2021 року провадження в справі поновлено у зв`язку з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2021 року задоволено клопотання експерта, надано експерту додаткові документи з додатковими вільними зразками підпису [PERSON] . Провадження в справі зупинене до закінчення проведення експертизи та отримання висновку експертів. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 12 листопада 2021 року провадження в справі поновлено на клопотання експерта. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 28 грудня 2021 року у даній справі призначено судово-почеркознавчу експертизу. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 10 лютого 2022 року дану справу прийнято до провадження суддею Яремчук С.М. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 14 лютого 2022 року провадження в справі поновлено у зв`язку з проведенням судово-почеркознавчої експертизи. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 26 травня 2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в письмовій заяві до суду просив розгляд справи проводити у його відсутність, заявлений позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив в частині стягнення з відповідача плати за щомісячними процентами (за управління кредитом), нарахованої згідно графіку щомісячних платежів на виконання п. 3.3.2 кредитного договору в сумі 13902 гривні 46 копійок, вказавши на нікчемність кредитного договору в цій частині. При цьому зазначив, що відповідач брала кредит на споживчі цілі, а відтак, кредитування відбулось для задоволення споживчих потреб. Тому вважає, що стягнення щомісячних процентів, які не підпадають під визначення процентів в розумінні ст. 536 ЦК України та є скритою комісією за обслуговування кредитної заборгованості, заборонено ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Водночас зазначає, що встановлений в кредитному договорі розмір пені є невірним, оскільки перевищує граничний розмір такого виду неустойки, визначений п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11 жовтня 2016 року [PERSON] подала до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та Заяву №7171411918 від 11 жовтня 2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням яких підтвердила згоду на приєднання до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», (далі Умови), з якими попередньо ознайомилась. Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Умов, кредитний договір укладається шляхом приєднання позичальника до цих умов, яке здійснюється через підписання ним заяв за формами, закріпленими в додатку до цих умов. Пунктом 1.5 передбачено, що ці Умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. Вищезазначені заяви, які підписані [PERSON] , долучені позивачем до позовних матеріалів та підтверджують зазначені обставини. За вказаним кредитним договором відповідачу було надано кредит на умовах, встановлених договором. Так, строк, на який надано кредит, становить 24 місяці. Згідно п. 3.1 Умов, за надання кредиту позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю проценти (початковий процент, щомісячні, річні). Ставка кожного проценту є фіксованою та визначена заявою на отримання кредиту: початковий процент 4,50%; щомісячні проценти 2,50%; річні проценти 12,00%. Позичальнику встановлено обов`язок сплачувати проценти щомісячно в терміни, визначені згідно графіку щомісячних платежів. Згідно з п. 4 Умов, за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню у розмірі 0,3% від суми прострочення за кожен день прострочення, яка нараховується за кожен день прострочення від суми прострочення (п. 5.2 Умов). Згідно з п. 8.2 Умов, позичальник згоден з тим, що кредитодавець може відступити будь-які свої права вимоги та/або перевести будь-які свої обов`язки за кредитним договором на користь іншої (третьої) особи. Відповідач взяла на себе зобов`язання вносити щомісячну плату за кредитом шляхом перерахування її на рахунки кредитора та забезпечити своєчасне повернення кредиту, сплатити нараховані відсотки та щомісячні проценти (плата за управління кредитом), а також сплатити пеню у разі прострочення виконання зобов`язання. До матеріалів справи долучено підписаний відповідачем Графік платежів та платіжне доручення №І95106236 від 11 жовтня 2016 року про переказ на рахунок [PERSON] суми кредиту у розмірі 20000 гривень та на поточний рахунок страховика СК «Арсенал страхування» страхового платежу у розмірі 4000 гривень, чим підтверджується виконання ТОВ «ФК «ЦФР» своїх зобов`язань із видачі кредиту в повному обсязі. Як вбачається із Довідки Фінансової компанії «Центр фінансових рішень» від 16 липня 2019 року вих. №3482616-SG, яка відображає рух коштів по кредиту, станом на 26 червня 2019 року сума несплаченого боргу [PERSON] за кредитним договором №7171411918 від 11 жовтня 2016 року становить 32965,50 гривень, пеня та неустойка становить 12044,83 гривні. Загальна сума до сплати: 45010,33 гривень. 26 червня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та позивачем по справі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги №20190626, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і Боржниками (Портфель Заборгованості). Згідно з п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» (далі Реєстр Боржників) Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги №20190626 від 26 червня 2019 року (витяг з Реєстру Боржників додається), ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 45010,33 гривень, з яких: 16944,92 гривні сума заборгованості за основною сумою боргу; 2118,12 гривень сума заборгованості за відсотками; 13902,46 гривні сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), а також 12044,83 гривні сума заборгованості за пенею. Згідно з п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, Права Вимоги переходять до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно з п. 3.1. Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» гарантує, що йому належить Право Вимоги за Портфелем Заборгованості до Боржників, зазначених у Реєстрі Боржників. На виконання п. 6.6. Договору відступлення прав вимоги, згідно вимог ст. 512-514, 516 ЦК України, Відповідачу, на адресу, зазначену в Кредитному договорі, від імені ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». У зв`язку з істотними порушеннями Відповідачем умов Кредитного договору, Позивачем, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло право грошової вимоги, на адресу Відповідача було направлено Повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором та включення персональних даних Відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 26 червня 2019 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором №7171411918 від 11 жовтня 2016 року складає 45010,33 гривень, з яких: 16944,92 гривні сума заборгованості за основною сумою боргу; 2118,12 гривень сума заборгованості за відсотками; 13902,46 гривні сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) та 12044,83 гривні сума заборгованості за пенею. Спір у даній справі виник у зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язання з повернення кредитної заборгованості. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст.\~1048\~Цивільного кодексу\~України позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~611\~ЦК України,\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: сплата неустойки. Згідно з\~ст.\~549\~ЦК України\~неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача остання не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Доказів зворотнього суду не надано. Відповідно до норм ЦПК України, саме на сторону лягає обов`язок довести ті обставини на які він посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи норми закону, те, що термін повернення кредиту згідно кредитного договору настав, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу, річних процентів за кредитним договором та пені за прострочення виконання грошового зобов`язання підлягає задоволенню. Заперечення відповідача про те, що кредит не отримувала та заяв на отримання кредиту не підписувала спростовується висновком експерта. Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/114-22/55-ПЧ від 04 лютого 2022 року три досліджувані підписи у графах «позичальник: П.І.Б. [PERSON] » заяви №7171411918 від 11 жовтня 2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» виконані [PERSON] . Досліджуваний підпис у графі «позичальник: П.І.Б. [PERSON] » заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (ідентифікаційний код: 35725063) від 11 жовтня 2016 року виконаний [PERSON] . Суд враховує, що вказаний висновок судової почеркознавчої експертизи отриманий відповідно до процесуальних норм, є цілком зрозумілим, не суперечить матеріалам справи та не викликає сумнівів у його правильності, оцінений судом повно, всебічно та об`єктивно і тому відповідно до вимог ст. 77-80 ЦПК України є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом. Доводи представника відповідача в частині, що встановлений в договорі розмір пені перевищує граничний розмір такого виду неустойки, визначений п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає необґрунтованими з огляду на таке. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором є несправедливою умовою договору. Відповідно до ч. 5 цієї ж статті якщо положення договору визнано несправедливим, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Отже, зі змісту зазначеної норми закону вбачається, що розмір пені є несправедливим, якщо він перевищує 50% суми наданого кредиту. Встановлення пені у розмірі 0,3% від суми прострочення зобов`язань за кожен день прострочення саме по собі не є несправедливою умовою договору, оскільки не передбачає відповідальності позичальника у сумі понад 50% від суми кредиту. До того ж відповідач за час дії кредитного договору будь які його положення не оскаржував та у встановленому порядку вони недійсними не визнавалися. Розмір пені умовами договору не був встановлений у сумі більшій за половину суми кредиту. У разі належного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором пеня взагалі б не нараховувалася. Конкретний розмір пені залежить від суми заборгованості та від тривалості невиконання позичальником своїх зобов`язань за договором. Внаслідок тривалого невиконання відповідачем зобов`язань щодо погашення кредиту розмір пені склав суму, що перевищує 50% вартості кредиту. Відтак, відсутні підстави вважати, що зазначений пункт договору не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Водночас, представником відповідача не наведено жодних розрахунків та аргументів зменшення розміру пені та суми, яка підлягає стягненню з відповідача. Щодо стягнення щомісячних процентів, заборгованість за якими становить 13902,46 гривні, то суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині виходячи з наступного. Згідно із частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, яке містить умову про плату за управління кредитом, і це є підставою для визнання такого положення недійсним. Як встановлено судом, умовами кредитного договору, укладеного між відповідачем та ТОВ «ФК «ЦФР», передбачено плату за щомісячними процентами. Однак зі змісту кредитного договору неможливо визначити, які дії позичальника включає в себе ця плата і чи є ці дії послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів». У позовній заяві позивач покликається на Реєстр боржників за кредитними договорами Додаток №1 до Договору про відступлення права вимоги і зазначає, що набуває права вимоги до відповідача суми заборгованості за щомісячними процентами у розмірі 13902,46 гривні, які є платою за управління кредитом. Враховуючи вимоги ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та обґрунтування позивачем позовної вимоги в частині стягнення щомісячних відсотків як плати за управління кредитом, стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 13902,46 гривні суд вважає безпідставним. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1452,74 гривні.

Outcome: partial