Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

11 квітня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 травня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Старший син [PERSON] досяг повноліття, тому стягнення з відповідача аліментів на його утримання припинено. Зазначає, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів витрати на утримання меншого сина значно зросли, а 750\~грн, які стягнуті за рішенням суду, є недостатніми для його утримання. Їх син потребує постійного контролю за станом здоров`я у лікарів, приймання вітамінів, консультації спеціалістів, що вартує постійних фінансових затрат. Вказує, що її дохід дуже низький, вона працює продавцем продовольчих товарів. Проживають з синами в її матері, оскільки не має змоги винаймати квартиру. У свою чергу, відповідач є особою працездатного віку, їздить на заробітки за кордон, має задовільний стан здоров`я та має об`єктивну можливість виплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 травня 2015 року у справі №\~591/2524/15-ц та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј \~частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 травня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду на 14\~червня 2022 року. У відзиві на позовну заяву відповідач частково визнає позов та погоджується сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що раніше він дійсно працював у Республіці Польща, але його працевлаштування було тимчасовим з 02 жовтня 2021 року по 31\~грудня 2021 року. У період з 17 травня 2021 року по 01 серпня 2021 року до видачі візи він один раз протягом трьох місяців працював неофіційно у Республіці Польща. На даний час він не має постійного стабільного заробітку, тому об`єктивно не зможе сплачувати аліменти у розмірі ј частки від доходу щомісячно. На сьогодні джерелом його існування є продукти власного вирощування у підсобному господарстві і періодичного виконання різного виду робіт за цивільно-правовими договорами. Він має у власності житловий будинок та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,36\~га, де фактично проживає веде підсобне господарство разом із членами своєї сім`ї: дружиною [PERSON] , сином [PERSON] та доньками дружини [PERSON] та [PERSON] . Раз в рік він отримує грошовий дохід у вигляді орендної плати за пай, орендарем якого є ТОВ «Райз Північ». У 2021 році річний розмір орендної плати йому було нараховано у березні 2021 р. та він склав 5850 грн без вирахування податку з доходів фізичних осіб. Інших постійних доходів у грошовій формі не отримує. В той же час, отримані кошти використовуються для утримання сина [PERSON] та дружини, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім того, він також утримував спільного з позивачкою сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. 14 червня 2022 року розгляд справи відкладено на 02 серпня 2022 року у зв`язку з повітряною тривогою в межах Сумської області. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав частково та підтримав поданий ним відзив на позовну заяву. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 13\~вересня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Від шлюбу мають спільних синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач (а.с. 5, 6). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 травня 2015 року, яке набрало законної сили, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500\~грн, щомісячно, починаючи стягнення з 15 травня 2015 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 7). [INFO] старший син сторін [PERSON] досяг повноліття. Згідно з довідкою Комунальної установи Сумської міської ради Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 17, м. Суми, Сумської області від 07 лютого 2022 року № 4120 [PERSON] , [INFO] , навчається в 6 Б класі КУ Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №17 (а.с. 11). Згідно листа КНП «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» Сумської міської ради [PERSON] , [INFO] , знаходиться під наглядом у лікаря кардіоревматолога дитячого, лікаря отоларинголога дитячого та лікаря офтальмолога дитячого (а.с. 16-17). Позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає разом з синами [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності її матері [PERSON] (а.с. 9, 10). Відповідно до довідок про доходи ФОП [PERSON] від 26 січня 2022 року за №\~УПКЛВ000003 та №\~УПКЛВ000002 [PERSON] працювала в ФОП [PERSON] з 22\~листопада 2021 року по 11 січня 2022 року на посаді продавця продовольчих товарів. Її дохід за період з 22 листопада 2021 року по 11 січня 2022 року склав 6179 грн 41 коп. (а.с. 12, 13, 14). У свою чергу, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 січня 2009 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,36 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і ведення особистого селянського господарства що розташована у [ADDRESS] , земельна ділянка площею 1,8278 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Терешківської сільської ради, Сумського району, Сумської області та житловий будинок загальною площею 74,1 кв.м, житловою площею 50,6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 40, 41). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Садівської сільської ради Сумського району Сумської області від 30 травня 2022 року, за адресою: [ADDRESS] проживає без реєстрації [PERSON] , має такий склад сім`ї: дружина [PERSON] , син [PERSON] , 2020 року народження, доньки дружини [PERSON] та [PERSON] (а.с. 42). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Садівської сільської ради Сумського району Сумської області від 20 травня 2022 року № 58, [PERSON] не займається збутом вирощеної сільськогосподарської продукції, у нього відсутні у приватній власності сільськогосподарські тварини та відсутні у власності та користуванні сільськогосподарська техніка (а.с. 43). 15 липня 2017 року відповідач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 44), під час якого [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с. 45). Згідно з довідкою про доходи ТОВ «Райз Північ» за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року відповідач [PERSON] отримав дохід у сумі 5850 грн (а.с. 46). За повідомленням Регіонального сервісного центру ГСЦ ВМС в Сумській області від 17\~червня 2022 року № 31/18-13А3 за відповідачем [PERSON] зареєстровано автомобіль ЗАЗ Lanos, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та автомобіль Peugeot 405, 1988 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 60, 63, 64). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 липня 2022 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку, щомісячно, до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років, починаючи стягнення з 11 квітня 2022 року (а.с. 66-67). Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За правилами статті 191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зміна розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Таким чином, згідно зі статтею 181 СК України позивач, як стягувач аліментів, має право на звернення з позовом до суду про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні представник позивачки пояснила, що позивачка працює продавцем продовольчих товарів, де отримує низький дохід у сумі 6100 грн. Зазначає, що витрати на утримання молодшого сина значно зросли, дитина має ряд хронічних захворювань, а розмір аліментів, які вона отримує за рішенням суду, є недостатнім. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що допомагає дітям, дає додатково кошти. На даний час він не має постійної роботи, має підробіток, здійснюючи внутрішні ремонтні роботи, але у зв`язку з війною його доходи впали. Його дохід приблизно становить від 5000 грн до 7000-10000 грн. Його стан здоров`я задовільний. Крім того, він має на утриманні малолітнього сина від другого шлюбу, якому два роки та дружину, яка у декретній відпустці. Будинок та земельну ділянку у вигляді паю він отримав у спадщину. Що стосується машин, то Пежо 1988 року випуску на даний час розбита, а [PERSON] в робочому стані. На підставі встановлених обставин справи суд погоджується з доводами позивачки, що розмір аліментів на утримання дитини у сумі 750 грн не забезпечує утримання дитини на належному рівні. Оскільки позивач бажає стягувати аліменти в частці від доходу відповідача, що є правом позивачки, як одержувача аліментів на підставі ч. 3 ст. 181 СК України, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 травня 2015 року, і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що на утриманні у відповідача знаходиться також і малолітній син від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] , який має рівне право на його належне утримання. Крім того, за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на старшого сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку на час його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. Також на утриманні відповідача знаходиться дружина [PERSON] , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача про те, що на його утриманні перебувають дочки його теперішньої дружини від першого шлюбу, оскільки обов`язок матеріально забезпечувати дітей [PERSON] від іншого шлюбу лежить не на відповідачеві, а на батьках цих дітей. Заперечення відповідача про те, що він інколи по можливості добровільно надає допомогу дитині суд не приймає до уваги, оскільки надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину. Вказаних висновків дійшов також Верховний Суд у постанові від 27 травня 2020 року у справі №\~712/4702/19, які відповідно до частини 3 статті 264 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що новий розмір аліментів на утримання малолітнього сина буде розумним, достатнім і відповідатиме його інтересам, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб, зокрема, іншої малолітньої дитини та повнолітнього сина, який продовжує навчання. При цьому, суд враховує вимоги статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» щодо максимального розміру відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника за вимогою про стягнення аліментів. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, а саме на 68 % (1/6 * 100\~% / 1/4\~), тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 674 грн 83 коп. (2481 грн * 0,4 * 68 %), оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.\~1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 2720 грн (4000 грн * 68 %), факт понесення та розмір яких підтверджується наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами, зокрема, договором про надання послуг адвоката від 27\~січня 2022 року, актом прийняття-передачі наданих послуг від 01 березня 2022 року та квитанцією від 09 лютого 2022 року про сплату [PERSON] адвокату Безуглій К.В. гонорару за надання юридичних послуг у сумі 4000 грн (а.с. 19, 21, 21-а). Крім того, враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, а саме на 68\~%, тому вимоги відповідача [PERSON] , відповідно, задоволено на 32 % (100\~% - 68\~%). За таких обставин, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 960 грн, виходячи з розрахунку: 3000\~грн * 32\~% = 960 грн. Факт понесення та розмір витрат на професійну правничу допомогу підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги від 30 травня 2022 року, актом про отримання професійної правничої допомоги від 03 червня 2022 року, розрахунком вартості гонорару за надану професійну правничу допомогу та квитанцією від 03 червня 2022 року про сплату [PERSON] адвокату Ясинку М.М. гонорару за надання юридичних послуг у сумі 3000 грн (а.с. 51, 52, 53, 55). На підставі викладеного,

Outcome: partial