Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

13.01.2022 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09 квітня 2019 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою судді від 27.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 15.02.2022. 15.02.2022 розгляд справи відкладений на 03.03.2022 у зв`язку з неявкою сторін. 03.03.2022 розгляд справи не відбувся у зв`язку із запровадженням воєнного стану Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», а також веденням бойових дій на території м. Чернігова та Чернігівської області. 07.06.2022 розгляд справи відкладений на 01.07.2022 у зв`язку з неявкою відповідача. 01.07.2022 розгляд справи відкладений на 22.07.2022 у зв`язку з неявкою сторін. 22.07.2022 розгляд справи відкладений на 25.08.2022 у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання, призначене на 25.08.2022, позивач не з`явилася, 13.01.2022 подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи оповіщався у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. Згідно вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.04.2019, актовий запис № 404 (а.с. 6-7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Подружні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому згідно з частиною шостою статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Таким чином, зміна прізвищ громадян України знаходиться поза компетенцією суду, а тому вимога позивача про зміну її прізвища не підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: partial