Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області та просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 46,12 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Кунисівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області в порядку спадкування. Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 46,12 умовних кадастрових гектарів на території Кунисівської сільської ради згідно сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ 04 № 10-0599. [PERSON] померла [INFO] , не залишивши заповіту. Відповідно до ч.2 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р. онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем. Батько позивачки та, відповідно, син [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , отже, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її онука - позивачка, яка проживала та була зареєстрована з померлою на час її смерті. Позивачка, як спадкоємець за законом, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на право на вищезгадану земельну частку (пай). Проте, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу належного зразка. Нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю), яка розташована на території Кунисівської сільської ради, розміром 46,12 в умовних кадастрових гектарах становить 38540 грн. Сторони та їх представники у судове засідання 09.08.2022 не з`явилися. Позивачка цього ж дня подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позов підтримує повністю. Чернелицька селищна рада Івано-Франківської областіна електронну адресу суду 19.07.2022 надіслала заяву про розгляд справи без представника селищної ради. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст.5 Цивільного кодексу України (у редакції 2003 року) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. [PERSON] була включена в список роздержавлення землі за № 578, що підтверджується довідкою № 35, виданою 14.04.2021 виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Кунисівського старостинського округу № 4 Коломийського району Івано-Франківської області. Із копії Сертифіката на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-04 реєстраційний № 10-0599, виданого 06.02.1996 Кунисівською сільською радою народних депутатів, вбачається, що [PERSON] , жителька [ADDRESS], на підставі рішення Кунисівської с/Ради народних депутатів від 2.12.95 р. № 52 отримала у приватну власність земельну ділянку у розмірі 46,12 умовних кадастрових гектарів на території Кунисівської с/Ради в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості; сертифікат зареєстрований у книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 599. Копією витягу із книги реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки по с.Кунисівці Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що [PERSON] 06.02.96 отримала Сертифікат серії ІФ-04 № 10-0599 на земельну частку (пай) розміром 46,12 умовних кадастрових гектарів. Вищезгаданий сертифікат підлягав заміні на державний акт, що посвідчує право власності на землю при виділенні меж ділянки на місцевості, у встановленому законом порядку. Довідкою Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 25.05.2022 стверджується, що державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифіката на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-04 № 10-0599, виданого [PERSON] , не видавався. [PERSON] померла [INFO] у [ADDRESS], актовий запис № 3 від 11 травня 1999 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кунисівською сільською радою Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 01.01.2004, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На день смерті [PERSON] ( [INFO] ) разом з нею проживали і були зареєстровані за адресою [ADDRESS] : онука [PERSON] , [INFO] зять [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , правнука [PERSON] , [INFO] , правнука [PERSON] , [INFO] , правнук [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією довідки № 34, виданої 14.04.2021 виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Кунисівського старостинського округу № 4 Коломийського району Івано-Франківської області. Родинні відносини позивачки [PERSON] , [INFO] , та спадкодавиці [PERSON] підтверджують копії: свідоцтва про укладення шлюбу позивачки серії [NUMBER] , виданого Кунисівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, згідно якого позивачка після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 17 від 13.09.1987 в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу; свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] , виданого 11.07.1966 Кунисівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, де зазначено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , запис за № 30 від 11 липня 1966 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження; свідоцтва про народження батька позивачки серії [NUMBER] , виданого 20.05.1956, де зазначено, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] у с.Кунисівці Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 23 від 18 листопада 1988 р. в книзі реєстрації актів про смерть, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кунисівською сільською радою Городенківського району. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.2 ст. 529 ЦК УРСР онуки i правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час вiдкриття спадщини немає в живих того з їх батькiв, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порiвну в тiй частцi, яка належала б при спадкоємствi за законом їх померлому родителю. Враховуючи те, що батько позивачки [PERSON] був би спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , однак не був живим на час відкриття спадщини, тому, відповідно до ч.2 ст. 529 ЦК УРСР, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її онука - позивачка [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на земельну частку (пай) в розмірі 46,12 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Нормативно грошова оцінка вищезгаданої земельної ділянки становить 38540 грн, що стверджується повідомленням Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 25.05.2022. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 152/2022, наданої суду державним нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори, вбачається, що позивачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом згідно ч.2 ст. 529 ЦК УРСР, яка прийняла спадщину, 05.05.2022 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну частку (пай), що знаходиться на території Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Однак, постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області № 416/02-31 від 10 травня 2022 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , на належну їй земельну частку (пай), що розташована на території Кунисівської сільської ради Городенківсьткого району Івано-Франківської області розміром 46,12 умовних кадастрових гектарів, що належала померлій на підставі сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки з посиланням на те, що спадкоємець не надала правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) встановленого законодавством України зразка, що стало підставою звернення позивачки до суду. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Статтею другою вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Згідно з пунктом 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифіката на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Досліджені судом докази підтверджують, що спадкодавцю [PERSON] 06.02.1996 Кунисівською сільською радою народних депутатів був виданий сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-04 реєстраційний № 10-0599, згідно якого вона отримала в приватну власність земельну ділянку в розмірі 46,12 умовних кадастрових гектарів на території Кунисівської с/Ради в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. Однак, даний документ не відповідає встановленому законодавством України зразку. Підстав неправомірності набуття позивачкою права на земельну частку (пай) розміром 43,12 в умовних кадастрових гектарах за сертифікатом на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-04 реєстраційний № 10-0599, виданим 06.02.1996 Кунисівською сільською радою на ім`я [PERSON] , судом не встановлено. Враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, встановлені обставини справи, те, що спадкодавець [PERSON] за життя отримала правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай), тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved