Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 01.08.1992 вони з відповідачем уклали шлюб, від якого у них є троє дітей, які досягли повноліття. Спільне життя не склалось через різні характери, відсутність взаєморозуміння, довіри та поваги. Подружні відносини між ними припинені з січня 2011 року. Відновлення стосунків та збереження сім`ї неможливе. Тому просить позов задовольнити. 15.06.2022 у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи без виклику сторін. 02.08.2022 представник позивачки подав заяву про розгляд справи у її відсутності. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у Червоноградському міському суді Льввіської області у його відсутності, вказав, що позов визнає. Згідно із ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Шлюб між сторонами зареєстровано 01.08.1992 міським відділом ЗАГС виконавчого комітету Маріупольської міської Ради народних депутатів Донецької області, актовий запис №1285, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Під час спільного подружнього життя у сторін народилось троє дітей, які досягли повноліття. Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки, однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Виходячи з обставин справи, умов проживання сторін та взаємовідносин у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що сім`я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між ними слід розірвати. Ураховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд,

Outcome: approved