Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання заяви до суду та до досягнення ним повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він із відповідачкою являються батьками [PERSON] , [INFO] . Позивач, син та відповідачка проживають разом за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із військовою агресією відповідачка наразі проживає разом зі позивачем. Однак, всупереч спільному проживанню виникла необхідність звернутись до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки вона вже тривалий час перестала займатись вихованням їх сина, його доглядом та утриманням. Так, відповідачка перестала приймати участь у вихованні сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям, матеріальним становищем дитини, навчанням, поведінкою та розвитком. Мати дитини не цікавиться здоров`ям, способом життя, навчанням, інтересами, соціально-побутовими питаннями свого сина, а також не приймає участі у його вихованні, не надає коштів на його утримання, не купує йому продукти харчування, одягу, не забезпечує усім необхідним для навчання у школі, не цікавиться його навчанням, байдуже ставиться до його розвитку та інтересів. Зазначає, що названі дії у відповідності до ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо свого сина у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Вважає, що з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, відповідачку доцільно позбавити батьківських прав. Одночасно, вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина. Враховуючи вік неповнолітньої дитини, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, цінову політику витрат на утримання дітей, не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області 15.07.2022 провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 15.08.2022. 15.08.2022 від позивача [PERSON] надійшла заява, відповідно до якої останній просив розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Окрім того, просив не вирішувати питання розподілу судових витрат та витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав просив залишити за ним. Від відповідачки [PERSON] до початку підготовчого судового засідання надійшла заява, в якій просила справу розглянути без її участі у судових засіданнях, оскільки у серпні 2022 року має намір виїхати до Грузії, про що додала нотаріально посвідчену заяву про те, що згодна з позбавленням батьківських прав. Зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Від представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Служби у справах дітей та сім`ї Літинської селищної ради Джигун О.Л. надійшла заява, у якій просила підготовче засідання провести у її відсутність. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Згідно із ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у даному судовому засіданні за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом РАЦС Подільського РУЮ у м. Києві 29 грудня 2006 року(а.с.8). До складу сім`ї [PERSON] , мешканця: [ADDRESS] , входять: [PERSON] , 1973 р.н. - дружина; [PERSON] , 2006 р.н. - син. [PERSON] та [PERSON] проживають за вказаною адресою без реєстрації, згідно довідки №1658 від 07.07.2022 виданої Літинською селищною радою Вінницького району Вінницької області (а.с.10). Орган опіки та піклування Літинської селищної ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] , згідно Висновку органу опіки та піклування Літинської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав №05-27/869 від 21.07.2022 (а.с.24). У висновку зазначено, що в ході розмови з [PERSON] стало відомо, що остання має намір виїхати за кордон так, як має іншого чоловіка та бажає створити з ним сім`ю, наміру повертатись в Україну вона не має, жодної участі у вихованні сина [PERSON] приймати не буде. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 14.07.2022, зареєстрованої в реєстрі за №665 (а.с.26), [PERSON] дає згоду на позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , їй, нотаріусом роз`яснено зміст ст.166 Сімейного кодексу України. [PERSON] за місцем проживання характеризуюся позитивно, компрометуючих матеріалів на даного громадянина до селищної ради не надходило, до кримінальної відповідальності не притягувався, згідно характеристики виданої Літинською селищною радою за №1657 від 07.07.2022 (а.с.9). [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, згідно свідоцтва про державну реєстрацію серії В03 №514182 та виписки з єдиного державного реєстру серії ААБ №038367 (а.с.11,12). Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років . Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Наявні в матеріалах справи докази підтверджують те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини, вона не цікавиться її життям, не піклується про стан здоров`я, не проявляє батьківської турботи, не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, отримання нею освіти. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, те, що у відповідачка визнає позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] буде відповідати інтересам дитини щодо отримання належного утримання та виховання, у зв`язку із чим, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.1 ст.180, 181 Сімейного кодексу України(далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В ст.182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідачка належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, а також те, що відповідачка визнала позовні вимоги та судом задоволено вимогу про позбавлення відповідачки батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Враховуючи те, що відповідачка не надала суду доказів на підтвердження необхідності звільнення її від сплати аліментів чи визначення аліментів в меншому розмірі, ніж просить позивач, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання заяви до суду та до досягнення ним повноліття. Разом з тим, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40грн за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав, який він просить залишити за собою. А тому, витрати зі сплати судового збору за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав слід покласти на позивача. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за пред`явлення позовної вимоги до суду про стягнення аліментів на підставі пункту 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то, на підставі ст. 141 ЦПК України, такий судовий збір, у розмірі 992,40грн, слід стягнути з відповідачки у дохід держави.

Outcome: approved