Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

14 квітня 2022 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява [PERSON] 27 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та позивачкою [PERSON] , як споживачем банківських послуг, був укладений змішаний договір про надання споживчого кредиту та видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток для обслуговування кредиту № 2003971116, за умовами якого останній були надані грошові кошти у розмірі - 2 232,0 грн. з терміном погашення 27 травня 2015 року та встановлений кредитний ліміт для споживчого кредиту по кредитній картці у розмірі 1 000 грн. зі строком дії та погашення 3 роки з моменту підписання договору, тобто до 27 травня 2016 року (п.п. 2.4, 2.5 Договору). Згідно договору факторингу № 22/12/18 від 22.12.2018 право вимоги від ПАТ "ОТП Банк" було передано на користь TOB "Вердикт Капітал", яке стало правонаступником первинного кредитодавця (позичальника). На погашення кредиту позивачкою станом на 26 квітня 2017 року сплачено - 1 2845,00 грн. Останній платіж сплачено 26 квітня 2017 року, що підтверджується квитанцією № 229 від 26 квітня 2017 року. 22 травня 2021 року позивачка, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження № 65478883 від 18 травня 2021 року приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А. А., дізналася про відкриття щодо неї виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 87197, вчиненого 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з неї на користь відповідача TOB "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 42 084,83 грн., що підтверджується постановою виконавця від 18 травня 2021 року та постановами: про звернення стягнення на пенсію боржника від 23 червня 2021 року в розмірі - 46 562,31 грн., з них - 42 084,83 грн. борг на користь стягувача, 4 208,48 - основна винагорода та 269 грн. мінімальних витрат виконавчого провадження; про стягнення з боржника основної винагороди від 18 травня 2021 року; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. 24 листопада 2021 року на вимоги позивачки приватним виконавцем за № 17697 було надано матеріали виконавчого провадження, які пред`явив та надав виконавцю стягувач (відповідач) для стягнення заборгованості, а саме: договір про надання споживчого кредиту № 2003971116 від 27 травня 2013 року; графік платежів по кредиту; договір страхування позичальника; копію виконавчого напису нотаріуса № 87197 від 05 квітня 2021 року. Згідно виконавчого напису нотаріуса стягнення заборгованості в розмірі 42 084,83 грн. проводиться за період з 22.12.2018 по 22.03.2021. Позивачка вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням норм чинного законодавства, тому повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Вказувала, що оскаржуваний виконавчий напис суперечить правилам ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" щодо обов`язковості переліку певних документів та факту безспірності заборгованості, гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо безспірності документів, на підставі яких здійснюється стягнення, роз`ясненням п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні". Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп. 1, 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Позивачка зазначала, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення заборгованості. У з зв`язку із зазначеним вище, позивачка просила визнати виконавчий напис № 87197 від 05 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з неї та користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в сумі 42084,83 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримувала, просила його задовольнити. Представник відповідача ТОВ "Вердикт Капітал" у судове засідання не з`явився, рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення, який було надіслано на адресу, вказану у позовній заяві, повернувся до суду із зазначенням причини повернення - "адресат відсутній за вказаною адресою". Згідно довідки про доставку електронного листа від 13 червня 2022 року, судову повістку ТОВ "Вердикт Капітал" було доставлено на електронну скриньку одержувача на його електронну адресу [INFO] Також ТОВ "Вердикт Капітал" було доставлено на електронну скриньку ухвалу про призначення справи до судового розгляду від 28 червня 2022 року. Третя особа - приватний нотаріус Головкіна Я.В. у судове засідання не з`явилась, рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення, який було надіслано на адресу, вказану у позовній заяві, повернувся до суду із зазначенням причини повернення - "адресат вибув". Згідно довідки про доставку електронного листа від 13 червня 2022 року, судову повістку [PERSON] було доставлено на електронну скриньку одержувачки на її електронну адресу [INFO] Також [PERSON] було доставлено на електронну скриньку ухвалу про призначення справи до судового розгляду від 28 червня 2022 року. Третя особа - приватний виконавець Сидорчук А.А. був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв не надсилав, причин неявки не повідомляв. Судом встановлено такі обставини справи. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження, стосовно [PERSON] приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. було відкрито виконавче провадження (ВП № 65478883 від 18.05.2021). Постанова складена на підставі виконавчого напису № 87197 від 05.04.2021, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в сумі 42 084,83 грн (а.с. 6). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з п.3.2 глави 16 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік). Відповідно до п. 2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса як безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем, повинні існувати на момент звернення. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду у справі № 310/9293/15ц від 23.01.2018). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Враховуючи викладене, та аналізуючи наведені вище норми законодавства та правові позиції Верховного Суду, суд вважає, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. У зв`язку з невиконанням приватним нотаріусом Головкіною Я.В. та приватним виконавцем Сидорчуком А.А. ухвали суду від 20 травня 2022 року про витребування копій документів, на підставі яких здійснено виконавчий напис № 87197 від 05 квітня 2021 року, суд позбавлений можливості перевірити вказані документи. Згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, повно та всебічно здійснивши аналіз наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та задоволення позову [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 грн 40 коп. В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved