Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

08 квітня 2021 року позивач ТОВ «Братське-Агро» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Державний реєстратор відділу адміністративно-дозвільних процедур Єланецької РДА Лісковець К.О., Державного реєстратора Виконавчого комітету Вознесенської міської ради Соколенко Д.В. про: 1) визнання угоди про припинення від 31.12.2017 року б/н щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4821483400:01:000:0190, площею 6,9004 га, на підставі якої 11.10.2019 року припинено право оренди за ТОВ «Братське Агро» недійсною; 2) скасувати рішення державного реєстратора № 49187200 від 16.10.2019 року про державну реєстрацію припинення право оренди за ТОВ «Братське Агро» та визнати за ТОВ «Братське Агро» право оренди на вищевказану земельну ділянку, що виникло на підставі договору оренди землі від 01.01.2018 року № BRA-2018-00055, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Братське Агро» строком до 02.04.2016 року; 3) визнати недійсним договір оренди землі від 18.01.2021 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо вказаної земельної ділянки; 4) скасувати рішення державного реєстратора № 56238618 від 21.01.2021 року про державну реєстрацію права оренди за [PERSON] та визнати припиненим за [PERSON] права оренди на земельну ділянку, що виникло на підставі договору оренди землі від 18.01.2021 року. 02 червня 2021 року представником позивача було надіслано клопотання в якому він просив замінити неналежного відповідача, змінено предмет позову та викладено 3 та 4 пункт позовних вимог:- визнати недійсним договір оренди землі від 26.05.2021 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4821483400:01:000:0190, площею 6,9004 га; - визнати припиненим право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4821483400:01:000:0190, площею 6,9004 га, яке зареєстроване за [PERSON] рішенням державного реєстратора Братської селищної ради Миколаївської області, індексний номер 58414115 від 28.05.2021 року, на підставі договору оренди землі від 26.05.2021 року б/н, укладеного між [PERSON] та [PERSON] строком до 26.05.2028 року. Ухвалою суду від 02.06.2021 року було замінено відповідача- [PERSON] належним відповідачем [PERSON] . Під час судового засідання представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, суду пояснив, що наразі є дійсним договір оренди укладений між [PERSON] та ТОВ «Братське Агро» укладений 2018 року, терміном на 8 років, згідно договору, смерть орендодавця не є підставою для припинення договірних відносин, ніякої угоди про припинення первісного договору оренди укладено не було. Державний реєстратор вніс запис про припинення договору оренди без відома та згоди орендаря та за відсутності письмового договору. Протягом двох років позивач, як належний орендар не користується своїм правом оренди, таким чином несе збитки та не отримує доходи, тому просить про задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] позов не визнав з підстав того, що при реєстрації договору між ним та [PERSON] не було встановлено підстав для відмови здійснення реєстраційних дій, оскільки самими позивачем було надано на реєстрацію договір про припинення договору оренди, про що державним реєстратором було внесено запис. [PERSON] після отримання свідоцтва про право на спадщину повідомила орендаря про бажання припинити орендні відносини. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Козиревич О.С. позовні вимоги не визнала, зазначила, що під час судового розгляду справи було встановлено відсутність договору про припинення орендних відносин між [PERSON] та ТОВ «Братьске Агро» тому в цій частині позов підлягає закриттю. Що стосується запису державного реєстратора про реєстрацію договору припинення, то в цій частині слід відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач повинен був оскаржити дії реєстратора в порядку ст.. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а не звертатися до суду із позовом. Вимоги щодо визнання недійсним договору оренди, укладеному між [PERSON] та [PERSON] також не підлягають задоволенню так як при реєстрації вказаного договору було встановлено відсутність інших обтяжень, тому дії реєстратора в цій частині також є законними. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. За клопотання учасників справи судом було витребувано оригінал реєстраційної справи, яка була досліджена під час судового розгляду. Так, згідно матеріалів реєстраційної справи 10 листопада 2013 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4821483400:01:000:0190 (т.2 арк. с 24). 25 листопада 2013 року між [PERSON] та ТОВ «ім. Мічуріна» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, строком дії на п`ять років, який було зареєстровано в установленому законом порядку 13.09.2014 року, реєстраційний запис15771869 (т.2 арк.с.33-36, 49-51). 01.01.2018 року між [PERSON] та ТОВ "Братське-Агро" укладено договір оренди землі на земельну ділянку, яка знаходиться на території Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, КН 4821483400:01:000:0190, площею 6,9004 га., строком на 8 років (т.2 арк.с. 63-68). 02.04.2018 внесено запис до Державного реєстру речових прав про право оренди на вказану земельну ділянку за ТОВ «Братське-Агро», номер запису про інше речове право: 25592481 (.2 арк.с.78). 20 листопада 2020 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку 4821483400:01:000:0190, площею 6,9004 га (т.1 арк.с. 26). 18 січня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, термін дії договору становить сім років (т. 1 арк.с. 21-25). 19.11.2021 внесено запис до Державного реєстру речових прав про право оренди на вказану земельну ділянку за [PERSON] , номер запису про право власності: 40198834. Згідно інформаційної довідки (т. 1 арк.с. 28) підставою для припинення договору оренди землі від 01.01.2018, укладеного між [PERSON] та ТОВ "БРАТСЬКЕ-АГРО" та зареєстрованим 04.04.2018 року. є рішення державного реєстратора Лісковець К.О. від 11.10.2019 про припинення права оренди земельної ділянки прийнятого на підставі угоди про припинення права оренди б/н від 31.12.2017 року (індексним номер 49187200). Однак, згідно дослідженими матеріалами реєстраційної справи (копія якої наявна в матеріалах цивільної справи) угоди про припинення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4821483400:01:000:0190 від 31.12.2017 року на підставі якої 11.10.2019 року державним реєстратором припинено право оренди за ТОВ «Братське Агро» (індексним номер 49187200) матеріали реєстраційної справи не містять. За заявою ТОВ «Братське-Агро Вознесенським РУП ГУНП у Миколаївській області за фактом незаконного припинення права оренди внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12021152170000017 від 17 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статі 365-2 КК України» (т. 1 арк.с. 35). Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, що регулює питання оренди землі є Закон України "Про оренду землі". За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Згідно ч. 5 ст. 6 вищевказаного Закону право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Вказане також кореспондується з нормою ст. 125 Земельного кодексу України, відповідно до якої право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Представник відповідача зазначає, що відсутність угоди про припинення договору оренди на підставі якого було проведення відповідно реєстрацію, вказує на відсутність предмета спору, а отже як наслідок слід закрити провадження у справі, однак суд з цим не погоджується з огляду на наступне. У постанові ВП ВС у справі № 638/3792/20 зазначено, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Таким чином, аналізуючи висновки ВС можна дійти висновку, що суд закриває провадження у справі лише у випадках, якщо між сторонами не залишилося неврегульованих питань або питання вирішені самими сторонами. Отже, відсутність в матеріалах реєстраційної справи та у сторін угоди про припинення договору оренди від 31.12.2017 року не вказує про відсутність предмета спору, оскільки, запис державним реєстратором вчинений нібито на підставі вказаної угоди про припинення права оренди землі ТОВ «Братське-Агро» про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав. Таким чином в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки судовому встановлено, що угода про припинення права оренди земельної ділянки від 31.12.2017 року не укладалася та не підписувалася. Згідно зі статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають право власності, речові права, похідні від права власності. Частина 3 вищезазначеної статті вказаного Закону державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і доданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав, а також права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав визначається Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25 грудня 2015 № 1127 (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2018 № 1127. Відповідно до пункту 12 Порядку розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Таким чином, аналізуючи вищевказані норми законодавства можна дійти висновку, що прямий обов`язок державного реєстратора під час розгляду заяви про реєстрацію є встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Звертаючись до суду із вимогою про визнання недійсною угоди про припинення договору оренди, позивач посилається на те, що вказану угоду підприємство на передавало на реєстрацію, її не укладало та угода не підписувалася повноважним представником підприємства. Також зазначає, що угоду про припинення підприємство не могло укладати ще з огляду на те, що вона датована нібито 31.12.2017 року, тоді як 01.01.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Братське-Агро» був укладений договір оренди землі, терміном на 8 років. Як вбачається з інформаційної довідки, 16.10.2019 державним реєстратором прийнято рішення про припинення права оренди за ТОВ «Братське- Агро», а 11.10.2019 припинено право оренди земельної ділянки від 02.04.2018, укладеного на підставі договору оренди землі від 01.01.2018 BRA-2018-00055 між [PERSON] та ТОВ "БРАТСЬКЕ-АГРО". Підставою для припинення права оренди за ТОВ «Братське-Агро» державний реєстратор зазначила угоду про припинення від 31.12.2017 (). Однак, під час судового засідання дослідженням реєстраційної справи встановлено відсутність вказаної угоди про припинення договору оренди землі від 31.12.2017 року. Таким чином, державний реєстратор вчиняючи реєстраційні дії щодо припинення права оренди всупереч вимогам ст.. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не перевірила наявність належного письмового договору, а отже його рішення (індексний номер 49187200) підлягає скасуванню з підстав порушення державним реєстратором норм законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно під час вчинення відповідних реєстраційних дій. Представника відповідача, що позивачем порушено порядок оскарження рішення державного реєстратора, однак відповідно до ст.. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено право особи оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора безпосередньо до суду. Що стосується вимог про визнання недійсним договору оренди укладеного між [PERSON] та [PERSON] та скасування його державної реєстрації, суд зазначає наступне. 20 листопада 2020 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Отже, відповідно до ст.. 148-1 ЗК України до неї перейшли права орендодавця за спірну земельну ділянку. 26 травня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди землі з кадастровим номером 4821483400:01:000:0190. Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які би перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (абзац четвертий частини другої статті 24 Закону України «Про оренду землі»). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною (пункт «в» частини третьої статті 152 ЗК України). Внаслідок укладення оскарженого договору [PERSON] отримав право оренди земельною ділянкою, що стало перешкодою для позивача у реалізації аналогічного права щодо тієї самої земельної ділянки право якого виникло на підставі договору оренди землі від 01.01.2018 року та згідно п.37 якого дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено (т.1.арк.с. 24). Одна й та ж сама земельна ділянка не може одночасно орендуватися різними особами (орендарями, землекористувачами). Укладення наступного правочину щодо користування земельною ділянкою можливе лише після припинення дії попереднього правочину- договору оренди землі. З огляду на те, що судом встановлено, що право оренди землі, яке виникло у позивача на підставі договору від 01.01.2018 року не було припинено, право позивача на оренду земельної ділянки було порушено, а отже є підстави для визнання оскарженого договору недійсним. Вказане також кореспондується з висновками Великої палати ВС у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц. Що стосується вимог позивача про визнання припиненим права оренди земельної ділянки, яке зареєстроване за [PERSON] то в цій частині позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції закону від 12.05.2022 року- у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Отже, наслідком визнання рішенням суду недійсним договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є припинення права оренди за цим договором. Таким чином, враховуючи вищевикладене позов ТОВ «Братське Агро» підлягає частковому задоволенню, а саме, суд вирішив скасувати рішення державного реєстратора відділу адміністративно-дозвільних процедур Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області Лісковець Катерини Олександрівни, індексний номер: 49187200 від 16.10.2019 про державну реєстрацію припинення права оренди за Товариством з обмеженою відповідальністю "Братське-Агро" (код ЄДРПОУ 41671498); визнати недійсним договір оренди землі від 26.05.2021 року, укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4821483400:01:000:0190, площею 6,9004 га. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, а саме 50% від сплаченої при звернення до суду суми судового збору.

Outcome: partial