Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить встановити факт, що [PERSON] постійно не проживав разом із [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину у встановлений законом строк шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса. Чоловік померлої - [PERSON] від прийняття спадщини відмовився на користь позивача. Крім того, на час смерті [PERSON] разом із нею був зареєстрований її син [PERSON] , який на час відкриття спадщини з нею постійно не проживав, тобто не прийняв спадщину, оскільки заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав. На даний час позивач не може вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування всього спадкового майна через те, що її рідний брат був зареєстрований із спадкодавцем за однією адресою на день її смерті. Реєстрація відповідача по справі - за місцем проживання спадкодавця, в даному випадку не є свідченням прийняття спадщини, оскільки останній не проживає за вказаною адресою, та місце перебування його не відоме, а отже відсутній факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Представник позивача адвокат Бойко З.С. у судове засідання не з`явилася, проте подала суду заяву про проведення розгляду справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення у справі (а.с.58). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав. \~ \~ \~ \~Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, актовий запис № 64 (а.с.5). \~ \~ \~ \~Спадщину після її смерті, як спадкоємець першої черги за законом (а.с.6 свідоцтво про народження; а.с.7 свідоцтво по шлюб) прийняла її дочка - позивач по справі [PERSON] , шляхом подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини від 18.09.2020 № 152 (а.с.21). \~ \~ \~ \~Інший спадкоємець першої черги за законом чоловік померлої [PERSON] (а.с.28 - свідоцтво про укладення шлюбу) відмовився від прийняття спадщини після смерті своєї дружини як за заповітом, так і за законом на користь доньки спадкодавця - [PERSON] , подавши нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини від 18.09.2020 за № 151 (а.с.20). \~ \~ \~ \~Також, з поданої ним заяви нотаріусу від 18.09.2020 № 153 вбачається, що він на отримання свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя не претендує, оскільки майно є виключно особистою власністю його дружини, за виділом своєї частки в праві спільної власності подружжя до суду не звертався і в подальшому звертатися наміру не має (а.с.22). \~ \~ \~ \~Згідно довідки № 1402 від 17.09.2020, виданою виконавчим комітетом Первозванівської сільської ради, [PERSON] , [INFO] , з 1983 року і до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . На день її смерті разом з нею проживали та були зареєстровані - чоловік [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований, але не проживає в цьому будинку; син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований, але не проживає в цьому будинку; дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає в цьому будинку по даний час; онук [PERSON] , [INFO] , який проживає в цьому будинку по даний час. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області не посвідчувався (а.с.9). \~ \~ \~ \~З акту про непроживання особи від 05.02.2022, який складений та підписаний жителями села Сонячне Кропивницького району Кіровоградської області, справжність підписів яких засвідчено секретарем Первозванівської сільської ради Кропивницького району, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , постійно, на час відкриття спадщини, не проживав з [PERSON] , померлою [INFO] , його місце перебування їм не відоме (а.с.57). \~ \~ \~ \~Як видно з копії спадкової справи № 39/2020 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , яка відкрита 18 вересня 2020 року, [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріуса після смерті матері не подавав, свідоцтв про право на спадщину не отримував (а.с.19-31). \~ \~ \~ \~Отже, позивач є єдиним спадкоємцем за законом, яка належним чином прийняла спадщину після смерті матері. Відповідно ст.ст.15, 16 ЦК України: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. \~ \~ \~ \~Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи,яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Верховний Суд зауважує, що, якщо особа (спадкоємець) не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено належними доказами, то сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем не може свідчити, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, про своєчасність прийняття спадщини, оскільки не є беззаперечним доказом постійного проживання особи на момент смерті із спадкодавцем за адресою реєстрації (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17-ц (провадження № 61-27212св19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452св18). Отже, відповідач у цій справі, не є таким, що прийняв спадщину, а відповідно не набув права на спадкове майно, хоча й був на час відкриття спадщини зареєстрований із спадкодавцем за однією адресою, проте не проживав за вказаною адресою. Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази, що свідчать про наявність правових підстав для встановлення факту непроживання [PERSON] зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Враховуючи позицію представника позивача, яка викладена в резолютивній частині позовної заяви, судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved