Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

У липні 2022 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 12 вересня 2009 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 167. У шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини припинилися з вересня 2021 року. Подальше примирення та спільне проживання неможливе через відсутність взаєморозуміння між ними. Відповідачка часто їздить за кордон, що також впливає на відносини між ними. Позивач просить шлюб розірвати, сина [PERSON] залишити проживати з ним, так як він фактично з ним проживає, а сина [PERSON] - з матір`ю, оскільки вона має намір виїхати з дитиною за межі України на період війни. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та залишення проживання сина [PERSON] з батьком, а сина [PERSON] з нею, про що надіслала письмову заяву, просила справу розглядати за її відсутності. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що з 12 вересня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 167. У шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Сторони з вересня 2021 року разом не проживають. З позивачем фактично проживає син [PERSON] . Подальше примирення та спільне проживання неможливе через відсутність взаєморозуміння між ними. Відповідачка часто їздить за кордон, що також впливає на відносини між ними. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved