Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

Позивач звернулась до Баришівського районного суду Київської області з позовом до відповідача про поділ майна та визнання права власності. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що у відповідності із Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВМВ № 282452, яке було видано 13.01.2009 року Баришівською районною державною нотаріальною конторою я, [PERSON] , є власницею 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які належали померлому [PERSON] . Інша 1/2 частина вказаного майна належить рідній сестрі позивача - [PERSON] . Враховуючи те, що відповідач відмовилась продовжувати процес поділу вказаного нерухомого майна в натурі, позивач звернулась до суду. Ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області від 23.12.2021 прийнято справу до провадження судді Червонописького В.С. У зв`язку з неявкою позивача справа неодноразово відкладалась. 10.08.2022 від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач просив слухати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків з огляду на наступне. Судом встановлено, що у відповідності із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВМВ № 282452, яке було видано 13.01.2009 Баришівською районною державною нотаріальною конторою, позивач є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належав померлому [PERSON] . Інша 1/2 частина вказаного майна належить сестрі позивача - [PERSON] , що підтверджується копією технічного паспорта від 14.01.2019 (а.с. 20 24) . Також у відповідності з Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 981361 та серії ЯМ № 981360, позивач та відповідач є співвласниками земельних ділянок, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2333 га. та ведення особистого селянського господарства площею 0,0124га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується додатком до державного акта на право власнсоті на земельну ділянку серія ЯМ №981361 (а.с. 13). Після вступу в права спадкоємців, позивач та відповідач умовно розділили будинок на дві частини. Земельні ділянки також нами були розділені умовно на дві частини. В 2012 році позивач реконструювала свою частину будинку. 17.07.2019 виконавчий комітет Баришівської селищної ради постановив рішення №92.1, яким впорядкував адресу житлового будинку в [ADDRESS] , який належить [PERSON] присвоївши адресу: [ADDRESS] (а.с. 11). Позивач стверджує, що було замовлено технічну документацію щодо розподілу в натурі та в подальшому оформлення права власності на спадкове майно. Однак, після виконаних робіт, [PERSON] категорично відмовилась продовжувати процес поділу вищезгаданого нерухомого майна в натурі. Через таку позицію відповідача замовлений проект поділу земельної ділянки у фірми-підрядника позивач отримати не може, здійснити добровільно спільний розподіл майна та отримати відповідні правовстановлюючі документи відповідач відмовляється, що примусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав та захисту порушених прав на нерухоме майно - частку спірного будинку та частку земельної ділянки, майнові права на який оформлені згідно діючого законодавства. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 356, ст.ст. 358, 364 Цивільного кодексу України- власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. З огляду на той факт, що сторони по справі є співвласниками спірного будинку з належною частиною надвірних будівель та земельної ділянки, вони мають право вимагати його поділу відповідно до часток у праві спільної часткової власності на належну кожному частку. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до статті 358 Цивільного\~кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою, та кожен з співвласників має право на надання йому у користування та володіння тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 364\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Відповідно до ст. 365 Цивільного кодексу України припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників 1. Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Згідно зі статтею 367 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як вбачається із висновків Верховного Суду України, викладених у постанові №6-68цс14 від 02.07.2014, припинення права особи на частку спільного майна необхідно встановити наявність обставин, передбачених у п.4 ч.1 ст. 365 Цивільного кодексу України, а саме, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №6-37цс13 від 15.05.2013. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належними доказами, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved