Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 20 листопада 2020 року шлюбу з [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Протягом останнього року сімейні відносини між ними вкрай погіршилися і фактично припинені. Відповідач постійно знаходиться за кордоном, бажання зберегти подружні відносини у немає, через що постійно виникають сварки, свідками яких є дитина. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 03 серпня 2022 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 10 серпня 2022 року відповідач надіслав на електронну адресу суду заяву про визнання позову. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 2020 року у Виконавчому комітеті Вишнівської сільської ради Любомльсиого району Волинської області за актовим записом № 18. В період шлюбу в сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивачка заявила вимогу про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір прізвища після розірвання шлюбу. Отже, після розірвання шлюбу прізвище позивачки слід змінити з « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] ». Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у зв`язку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача.

Outcome: approved