Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

В червні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] , про визнання батьківства. Позовна заява мотивована тим, що позивачка з 2015 року до 16 квітня 2022 року перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем який зареєструвала 16 квітня 2022 року у Томашпільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбних відносинах у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 червня 2020 року та вони спільно виховують дочку [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 січня 2016 року. До укладення шлюбу позивачка проживала із відповідачем однією сім`єю вела спільне господарство разом утримували та виховували дітей та відповідач виконував всі обов`язки батька дітей. У зв`язку з чим позивач просить визнати відповідача батьком дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 22 червня 2022 року справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12 липня 2022 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] - адвокат Семко В.М. позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження доньок серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] батьком дитини зазначено - [PERSON] та серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] , батьком дитини зазначений - [PERSON] а матір`ю дітей - [PERSON] (а.с. 6-7). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивачка 16 квітня 2022 року зареєструвала шлюб із відповідачем про, що було вчинено актовий запис № 35 (а.с.8). Відповідно довідки виконавчого комітету Вапнярської селищної ради від 06 червня 2022 року № 967 про склад сім`ї встановлено що за адресою в [ADDRESS] спільно проживають позивач, відповідач та двоє дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Із копії довідки Вапнярської селищної ради від 08 червня 2022 року встановлено позивач та відповідач до реєстрації шлюбу проживали однією сімє`ю та вели спільне господарство (а.с.11). Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Сімейним Кодексом України. Згідно з ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно з ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно вимог до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно вимог ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. За таких обставин, з урахуванням викладеного, зважаючи на зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачки, оскільки нею в повній мірі не доведені ті обставини на які вона посилається у позовній заяві, які доводять факт батьківства відповідача по відношенню до доньки [PERSON] [INFO] та з метою не порушення її прав, суд визнає батьківство відповідача по відношенню лише до однієї доньки [PERSON] , [INFO] , за обставин які є повністю доведеними в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial