Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. 16.02.2022 звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що [PERSON] дізнався про те, що відносно нього відкрите провадження № 62263397 за виконавчим написом від 29.04.2020 № 11255, вчиненим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, яким з позивача як з боржника стягується на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованість в розмірі 11850 грн. У виконавчому провадженні № 62263397 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною було звернуто стягнення на заробітну плату позивача. Із позивача безпідставно вже стягнуто кошти у сумі 11850 грн. на користь відповідача. Представник позивача, вважає, що вказаний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, а стягнуті з позивача кошти підлягають поверненню як безпідставно набуті. Позивач укладав 26 жовтня 2019 року з ТОВ «Алекскредит» Договір про надання кредиту №2839386. Відповідачем на адресу позивача жодних повідомлень з розрахунками заборгованості не надходило. Заборгованість у сумі 11850 грн. є оспорюваною, оскільки позивач її не визнає, про вчинення виконавчого напису нотаріусом позивача попередньо не повідомляли, вимог про порядок погашення боргу, актуальні рахунки та розрахунок заборгованості до позивача не надходило, вказаний кредитний договір не був нотаріально посвідчений, а відтак у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Представник позивача [PERSON] посилався на те, що чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, який з позивачем не укладався. Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та чинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Посилаючись на указані обставини, представник позивача [PERSON] просить суд: 1) визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, вчинений 29.04.2020 року та зареєстрований у реєстрі за №11255, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит»заборгованість у розмірі 11850 грн., таким, що не підлягає виконанню; 2) стягнути з відповідача в порядку повернення стягнутих за виконавчим написом грошових коштів на суму 11850 грн., а також понесені судові витрати. Стислий виклад позиції відповідача Представник відповідача відзив не подав, в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Від представника відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Броварського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Колейчик В.\~В.та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва\~ Дорошкевич\~В.\~Л.у судове засідання не з`явились, письмових пояснень не надали. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 18.02.2022 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У зв`язку із уведенням в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану та неможливістю здійснення правосуддя з об`єктивних причин під час воєнного стану на території м.Тростянець 15.03.2022 року судове засідання не відбулося. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 22.03.2022 № 13/0/9-22 змінено територіальну підсудність справ Тростянецького районного суду Сумської області на Гадяцький районний суд Полтавської області. З 26 травня 2022 року розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.05.2022 №32/0/9-22 відновлено територіальну підсудність судових справ Тростянецького районного суду Сумської області. Розгляд справи призначено на 08.07.2022 року, який було відкладено до 04.08.2022 року. Представник позивача [PERSON] 04.08.2022 року подав заяву про розподіл судових витрат. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 26.10.2019 [PERSON] та ТОВ «Алекскредит»уклали Договір про надання кредиту № 2839386, за умовами якого позивачу надано кредит на інші споживчі цілі у сумі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів з базовою процентною ставкою за один день користування кредитом 1.7%, акційною ставкою 1,53%, спеціальною процентною ставкою за один день користування кредитом у випадку виникнення заборгованості 3% (а.с.12-14). Приватним нотаріусом Броварського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Колейчиком В.\~В.29.04.2020 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі №11255, за яким нотаріусом звернено стягнення із [PERSON] , як боржника за кредитним договором за №2839386від 26.10.2019 року, укладеним з ТОВ «Алекскредит» тастягнуто борг за період із 26.11.2019 по 31.01.2020 у сумі 10050 грн., який складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 5000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом -5050,00 грн., а також 1800,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Загальна сума, що підлягає стягненню 11850,00 грн. (а.с.8). На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі № 11255 від 29.04.2020 року за заявою відповідача приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. постановою від 04.06.2020 було відкрито виконавче провадженні №62263397, а постановою від 22.06.2020 року було звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.7, 9). У виконавчому провадженні №62263397на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Колейчика В.В. від 29.04.2020 року № 11255 із [PERSON] стягнуто 14035 грн., з яких на рахунок стягувача ТОВ «Алекскредит»приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. було перераховано 11850 грн. (а.с.10). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~статті 87 Закону\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України\~\~ від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України\~\~від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;\~\~в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 29.04.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Укладений між позивачем та ТОВ «Алекскредит»укладено Договір про\~надання кредиту\~№2839386від 26.10.2019, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). У позові також позивач не погоджується із заборгованістю, яка указана у спірному виконавчому написі та посилається на те, що не має договірних відносин з відповідачем. Також відповідач не надав до суду належних письмових доказів та детального розрахунку розміру заборгованості позивача та її складових, періоду нарахування відсотків. Отже, указана у виконавчому написі загальна сума кредитної заборгованості 10050 грн. є спірною. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, не доведенням відповідачем наявності у [PERSON] невиконаних зобов`язань на суму 10050 грн. та безспірності указаної заборгованості, позов адвоката Сумцова Є.С. є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Вирішуючи похідну позовну вимогу про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів, суд виходить з таких мотивів. Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз\~статті 1212 Цивільного кодексу України\~дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Як установлено судом із заробітної плати [PERSON] були стягнуті 14035 грн. на підставі постанови приватного виконавця Дорошкевич В.Л. від 22.06.2020 у виконавчому провадженні № 62263397 з примусового виконання спірного виконавчого напису № 11255 від 29.04.2020, з яких на користь відповідача було перераховано 11850 грн. (а.с.9,10). Оскільки у цій справі спірний виконавчий напис, за яким стягнуто з [PERSON] 11850 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню, правова підстава для примусового стягнення спірних грошових коштів вважається такою, що відпала. Указані кошти не були сплачені [PERSON] добровільно, а їх стягнення відбувалось примусово, шляхом відрахування із заробітної плати на підставі виконавчого напису, визнаного в подальшому таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України. У разі якщо відповідач вважає, що [PERSON] має заборгованість за договором від 26.10.2019 року №2839386, він не позбавлений права звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості. Оцінка законності та обґрунтованості таких вимог буде надана судом у межах розгляду відповідної цивільної справи. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 623/363/20, від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20, від 08 вересня 2021 року у справі № 206/2212/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути 11850 грн. безпідставно набутих коштів, стягнутих за виконавчим написом приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., вчиненого 29.04.2020 за №11255. Відтак і похідна позовна вимога підлягає задоволенню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 133 ЦПК України). Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 1984 грн. 80 коп. за подання позову, а тому, ураховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого ним судового збору. Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав договір про надання правової допомоги від 07.02.2022 року (послуги оплачуються з розрахунку 1000 грн. за 1 годину, загальна сума гонорару за виконання доручення складає 6000 грн.); Акт приймання-передачі наданих послуг № 4 від 04.08.2022, фіскальний чек від 06.07.2022 про перерахування позивачем адвокату Сумцову Є.С. коштів на загальну суму 6000 грн. В Акті приймання-передачі наданих послуг № 4 від 04.08.2022 представник позивача надав детальний опис робіт (наданих послуг) з наведенням здійснених ним витрат часу по кожному із видів послуг, які узгоджуються з матеріалами справи (надання консультації щодо спору та підготовка позовної заяви, підготовка адвокатського запиту для збору письмових доказів, підготовка заяви про забезпечення позову, представництво інтересів клієнта в судовому засіданні, підготовка заяви про розподіл судових витрат). Указані докази підтверджують факт понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 6000 грн. Відповідно до статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста\~статті 137 ЦПК України). Відповідач не подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. За таких обставин, понесені позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача про пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 6000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved