Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У липні 2022 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позовна заява мотивована тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. 29 грудня 2019 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] .. Від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час досяг повноліття, є студентом 1 курсу навчально-наукового інституту електронних та інформаційних технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» денної форми навчання, проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримує дохід, а тому має можливість надавати йому таку допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення двадцяти трьох років. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 13 липня 2022 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити, зазначила, що на даний час її дохід не є стабільним, а відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, з останнім взагалі не спілкується. Після перерви в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій просила долучити до матеріалів справи копію квитанції на підтвердження понесених витрат за проживання сина в гуртожитку та завершити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] ,\~будучи належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~до суду\~надав заяву\~про розгляд\~справи без\~його участі,\~зазначив,\~що він\~не заперечує\~проти стягнення\~з нього\~аліментів на\~утримання сина\~ у\~зв`язку з\~навчанням в\~розмірі ј\~частини заробітку\~(доходу),\~щомісячно, починаючи з\~дня подачі\~позовної заяви\~до суду\~і до\~закінчення ним\~навчання,\~30\~червня 2025\~року,\~а положення ч.2 ст.182 СК України щодо стягнення з нього аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не застосовується до спірних правовідносин, оскільки останній досяг повноліття. Також посилається, що він не працює, є інвалідом 1 групи, у зв`язку з чим отримує пенсію по інвалідності та потребує лікування, зазначає, що позивачем не надано суду підтверджуючих доказів, що їх син [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, оскільки останній навчається за державним замовленням, отримує стипендію, розмір якої позивач не зазначає. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що повністю знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON] , яка несе витрати у зв`язку з його навчанням, оплати за проїзд до місця навчання, за проживання в гуртожитку, придбання навчального приладдя, батько майже не спілкується з ними, будь-якої допомоги не надає. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 липня 2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] 29 грудня 2019 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] є студентом І курсу навчально-наукового інституту електронних та інформаційних технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» денної форми навчання, строк навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року, що підтверджується довідкою №900-23/74 від 13 травня 2022 року, виданою Національним університетом «Чернігівська політехніка». [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрації їх місця проживання № 31/10-16 від 21 січня 2020 року та №21/10-16 від 17 січня 2020 року відповідно. Позивачем на підтвердження її оплати за проживання сина [PERSON] у гуртожитку в розмірі 5200 гривень надано квитанцію №0.0.2235475330.1 від 18 серпня 2021 року. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Правом звернення до суду з позовом про стягнення аліментів у цьому випадку має той з батьків, з ким проживає повнолітня дитина, а також сама дитина, яка продовжує навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що син сторін у справі [PERSON] досяг повноліття та навчається у Національному університеті «Чернігівська політехніка», форма навчання денна. Вказана обставина не спростовується відповідачем. Пред`являючи позов, позивач зазначила, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Відповідач визнає свій обов`язок щодо участі в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання, однак при ухваленні рішення просить врахувати його матеріальний стан та стан його здоров`я. Згідно наданих відповідачем [PERSON] суду доказів, вбачається, що він є інвалідом 1 групи безстроково, у зв`язку чим отримує пенсію по інвалідності. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Відповідно до частини першої ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 1 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. З огляду на викладене та враховуючи матеріальний стан позивача, сина сторін, який навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, сплачує за проживання у гуртожитку, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання (оплата проживання за місцем його знаходження, харчування, купівлю одягу та приладдя для навчання), беручи до уваги ту обставину, що відповідач є інвалідом 1 групи, отримує пенсію по інвалідності, визнає позов в частині стягнення аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на період навчання їх спільного сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) без визначення мінімального розміру аліментів, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, оскільки [PERSON] є повнолітньою особою, щомісячно, починаючи з 12 липня 2022 року і до закінчення навчання 30 червня 2025 року, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку. Пунктом 1 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.9 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] підлягає звільненню від сплати судового збору.

Outcome: approved