Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача АТ КБ «Приватбанк» (позивач) подав до суду позов до [PERSON] (відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість у розмірі 7 942,15 (сім тисяч дев`ятсот сорок дві) грн за кредитним договором № б/н від 23.08.2011 та судові витрати у розмірі 2 481 (дві тисячі вісімсот одну) грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 23.08.2011. При укладенні договору сторони керувалися частиною 1 статті 634 ЦК України. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15 000,00 грн. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі. Відповідач порушив зобов`язання за договором та станом на 04.11.2020 наявна заборгованість у сумі 7 942,15 грн, з яких: 7 942,15 грн - заборгованість за тілом кредиту. 18.08.2021 позивачем була направлена претензія кредитора до Радехівської державної нотаріальної контори та 15.09.2021 отримана відповідь згідно якої спадкоємці померлого позичальника із заявою про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавця заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». 21.09.2021 до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, яка залишилась без відповіді та задоволення. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася, заяви про розгляд справи без її участі не надала. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у належний спосіб шляхом розміщення (оприлюднення) на веб-порталі Судової влади України оголошення про її виклик у судове засідання у якості відповідачки (а.с.95). Відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви та клопотання, подані учасниками справи Представником позивача подано: заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с.79); клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.9); клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та не заперечення проти заочного розгляду справи (а.с.6). Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 05.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.2-3). Ухвалою судового засідання від 09.08.2022 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.98). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] 23.08.2011 підписав анкету-заяву, згідно якою отримав кредитний ліміт на кредитну карту «Універсальна» та погодився з тим, що ця заява становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.31). Наявні в матеріалах справи Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг містять: розрахунок процентів на залишок особистих коштів клієнта, базову процентну ставку у місяць, розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості, штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, процентну ставку на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування, а також приклади використання кредитних засобів (а.с.32). Згідно наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку, сума заборгованих коштів станом на 23.08.2011 становить 7942,15 грн (а.с.12-21). З виписки АТ КБ «Приватбанк» по рахунках [PERSON] вбачається, що він користувався кредитними коштами, знімав їх у банкоматах, розраховувався за товари та послуги. Крім того, відповідач частково погашав наявну заборгованість та продовжував користуватися кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці (а.с.22-29). Згідно довідкок АТ КБ «Приватбанк», кредитний ліміт [PERSON] змінювався 23.08.2011, 20.09.2013, 11.03.2014, 01.01.2019, 26.01.2019, 27.03.2019, 23.08.2019, 28.12.2019, 19.03.2020, 31.03.2020, 15.04.2020, 27.04.2020, 08.05.2020, 19.05.2020, 02.06.2020, 15.06.2020, 30.06.2020, 13.07.2020, 24.07.2020, 06.08.2020, 17.08.2020, 28.08.2020, 08.09.2020, 26.10.2020 ТА 08.12.2020 (а.с.30). Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] [PERSON] помер в м. Радехів Львівська область, про що зроблений актовий запис № 111 від 05.11.2020 (а.с.65). 27.07.2021 позивачем була направлена претензія кредитора до Радехівської державної нотаріальної контори про включення кредиторської вимоги АТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу (а.с.67). Згідно відповіді Радехівської державної нотаріальної контори від 02.09.2021, спадкоємці померлого позичальника із заявою про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк» (а.с.68.). Копія спадкової справи №169/2021 засвідчує, що таку було заведено Радехівською державною нотаріальною конторою відповідно до претензії кредитора від 27.07.2021 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Станом на 02.09.2021 жодні інші спадкоємці за оформленням спадщини не звертались (а.с.86-94). Довідкою Радехівської міської ради Львівської області №747 від 08.08.2022 встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . На день його смерті за вказаною адресою був зареєстрований [PERSON] - син [INFO] (а.с.96-97). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (АТ КБ «Приватбанк») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті1218,1231 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За положеннями статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. А тому, виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Відповідно до частини 2 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позичальник [PERSON] 23.08.2018 підписав анкету-заяву, надану йому позивачем, тим самим погодившись в цілому з Умовами та Правилами надання банківських послуг та приєднавшись до них, у зв`язку з чим між ним та АТ КБ «Приватбанк» виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків. Позичальник помер [INFO] і належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, чим допустив заборгованість перед позивачем. Представник позивача в своїй позовній заяві як на підставу задоволення позову посилається на те, що відповідачка [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину і повинна нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця. Разом з тим, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. За змістом положень ст. 1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Проте, АТ КБ «Приватбанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та його вартості. Будь-які інформаційні довідки про нерухоме майно, що належали безпосередньо спадкодавцю - померлому [PERSON] і таке майно успадковане відповідачкою - в матеріалах даної справи відсутні. Таким чином, реєстрація за місцем проживання будь-якої особи зі спадкодавцем сама по собі не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого. Вказане узгоджується з правовими висновками, висловленими в постанові Верховного Суду по справі № 320/6489/16-ц від 21 серпня 2019 року. Таким чином, враховуючи наведені обставини, відсутні підстави для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, а тому позов задоволенню не підлягає. Надати оцінку аргументам відповідачки суд позбавлений можливості, оскільки такі нею не наведені. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України сплачений судовий збір у сумі 2481 грн покладається на позивача. На підставі статей 11, 1216, 1218, 1219, 1281-1282, 1268, 1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed