Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Представник позивача адвокат Абрамович О.В. у лютому 2021 року звернувся в до суду з указаним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивує тим, що позивачка є донькою [PERSON] , який помер [INFO] , а також онукою [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0191322, яка за рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 08.04.2013 року справа №588/581/13-ц визнана відумерлою та передана у власність територіальної громади Мартинівської сільської ради. Право комунальної власності за Мартинівської сільської радою зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (витяги №141908852 від 19.10.2018, №141913365 від 19.10.2018, №141911206 від 19.10.2018). Проте, постановою Сумського апеляційного суду від 16.12.2021 по справі № 588/581/13-ц за апеляційною скаргою представника позивача рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 08 квітня 2013 року та ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області, яким земельна частка (пай), що належала [PERSON] були скасовані та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви прокурора Тростянецького району Сумської області в інтересах територіальної громади Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання спадщини відумерлою - відмовлено. Указане судове рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] і вон має докази вступу у володіння спадковим майном, а тому рішення суду першої інстанції про визнання спадщини [PERSON] відумерлою, позбавляє [PERSON] можливості оформити у встановленому порядку свої права на спадкове майно, користуватись та розпоряджатись ним. Постановою державного нотаріуса Богдан К.М. від 22.02.2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Отже, з огляду на викладене, на думку представника позивача єдиними законним способом захисту прав позивача як єдиного спадкоємця за законом [PERSON] є визнання за нею права власності на указані земельні ділянки у судовому порядку. Крім того, оскільки рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 08 квітня 2013 року, на підставі якого було проведено державну реєстрацію права власності за Мартинівською сільською радою, скасовано, на думку представника позивача є підстави для скасування записів про право власності на земельні ділянки, які зареєстровані за Мартинівською сільською радою. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки адвокат Абрамович О.А., просить суд: 1) встановити факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в [ADDRESS], його онукою [PERSON] , [INFO] ; 2) скасувати державну реєстрацію права власності за Мартинівською сільською радою Тростянецького району Сумської області, код ЄДРПОУ 04391776 на земельну ділянку кадастровий номер 5925085000:00:003:0683, площею 3,7788 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, форма власності комунальна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1671100559250, номер запису про право власності - 28445884; 3) визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5925085000:00:003:0683, площею 3,7788 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1671100559250; 4) скасувати державну реєстрацію права власності за Мартинівською сільською радою Тростянецького району Сумської області, код ЄДРПОУ 04391776 на земельну ділянку кадастровий номер 5925085000:00:003:0570, площею 0,6931 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, форма власності комунальна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1671130359250, номер запису про право власності - 28446462; 5) визнати за [PERSON] , [INFO] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5925085000:00:003:0570, площею 0,6931 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1671130359250; 6) скасувати державну реєстрацію права власності за Мартинівською сільською радою Тростянецького району Сумської області, код ЄДРПОУ 04391776 на земельну ділянку кадастровий номер 5925085000:00:003:0365, площею 1,3328 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, форма власності комунальна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1671115659250, номер запису про право власності - 28446202; 7) визнати за [PERSON] , [INFO] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5925085000:00:003:0365, площею 1,3328 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1671115659250. Стислий виклад позиції відповідача Представник відповідача в судове не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Тростянецької міської ради, відзив не надіслано, щодо вирішення питання відповідач покладається на розсуд суду (а.с.101). Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний реєстратор Тростянецької міської ради Манченко Ольга Олександрівна подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, що стосовно позовних вимог покладається на розсуд суду (а.с.66). Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників У зв`язку із уведенням в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану та неможливістю здійснення правосуддя з об`єктивних причин під час воєнного стану на території м.Тростянець у п`ятиденний строк з дня надходження позову до суду не було вирішено питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 22.03.2022 № 13/0/9-22 змінено територіальну підсудність справ Тростянецького районного суду Сумської області на Гадяцький районний суд Полтавської області. З 26 травня 2022 року розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.05.2022 №32/0/9-22 відновлено територіальну підсудність судових справ Тростянецького районного суду Сумської області. Ухвалою суду від 02.06.2022 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 01.07.2022 задоволено клопотання представника позивачки про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 06.07.2022 року задоволено клопотання представника позивача та у підготовчому судовому засіданні витребувано додаткові докази, замінено первісного відповідача його правонаступником, змінено процесуальний статус державного реєстратора Манченко О.О. з відповідача на третю особу. Ухвалою суду від 21.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , який була зареєстрований і на момент смерті проживав зі своєю онукою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті заповіт у виконавчому комітеті Мартинівської сільської ради не посвідчувався (а.с.13, 14). Позивачка [PERSON] є онукою померлого [PERSON] . Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] до смерті свого батька [PERSON] (а.с.8, 9, 10, 11, 12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 5,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала діду позивачки [PERSON] на підставі Сертифікату про право на земельну частку (пай) серії СМ №0191322. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 08.04.2013 року у цивільній справі №588/581/13-ц провадження №2-о/588/32/13 спадщину у вигляді земельної частки (паю) розміром 5,36 га ріллі вартістю 28718,10 грн. на землях Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області - сертифікат серії СМ №0191322, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] визнано відумерлою та передано її територіальної громаді Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області (а.с.15, 16). Мартинівській сільській раді Тростянецького району Сумської області було видано дублікат Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0191322. Після розробки та затвердження технічної документації із землеустрою щодо установлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) стосовно земельної частки (пай), яка була визнана відумерлою спадщиною [PERSON] у Державному земельному кадастрі 11.10.2018 були зареєстровані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами: 5925085000:00:003:0683, площею 3,7788 га, 5925085000:00:003:0570, площею 0,6931 га, 5925085000:00:003:0365, площею 1,3328 га, які розташовані на території Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області (а.с.20, 24-29). Державним реєстратором прав на нерухоме майно Манченко О.О. Тростянецької міської ради Сумської області рішеннями від 19.10.2018 року за заявою [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності виданої Мартинівською сільською радою Тростянецького району Сумської області проведено державну реєстрацію права комунальної власності на указані земельні ділянки на підставі дублікату Сертифіката про право на земельну частку (пай) серії СМ №0191322, розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації від 19.09.2018 % 445-ОД, рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 08.04.2013 у справі № 588/581/13-ц (а.с.21-23, 103-106). Постановою від 16.12.2021 року Сумським апеляційним судом у справі №588/581/13-ц рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 08.04.2013 року та ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області від 06.04.2014 року в даній справі скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні заяви прокуратури Тростянецького району Сумської області в інтересах територіальної громади Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання спадщини відумерлою відмовлено (а.с.17, 18). Указаною постановою Сумського апеляційного суду від 16.12.2021 року установлено, що [PERSON] відповідно до частини 2 статті 529 ЦК УРСР має право на спадкування після смерті [PERSON] за правом представлення та прийняла спадщину після смерті діда, а доказів її відмови від спадщини діда матеріали справи не містять. Постановою державного нотаріуса Першої охтирської державної нотаріальної контори Богдан К.М. від 22.02.2022 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), оскільки відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.31). Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру станом на 27.07.2022 року інших спадкоємців, які, крім позивачки претендують на спадщину після смерті [PERSON] , немає, заповіт від імені останнього не посвідчувався. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми прав Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що державним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, представник позивачки обґрунтовано звернувся до суду. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно зі статтею 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як установлено судом [PERSON] помер [INFO] . Ураховуючи викладене, спірні правовідносини щодо спадкування спадщини після смерті діда позивачки регулюються нормами ЦК УРСР. Статтями 548, 549 ЦК Української РСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння з моменту відкриття спадщини; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені у цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5 доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Відповідно до довідки виконкому Мартинівської сільської ради від 09.11.2020 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] разом з онукою [PERSON] (а.с.14). Крім того, постановою Сумського апеляційного суду від 16.12.2021 року установлено, що позивачка забрала особисті речі діда - оригінал свідоцтва про його народження, одяг, інструменти. З урахуванням викладеного, оскільки позивачка безпосередньо перед смертю спадкодавця та на момент його смерті проживала і була зареєстрована з ним за однією адресою, нею були взяті його особисті речі, суд дійшов висновку, що [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк вступила у володіння спадковим майном [PERSON] , що є підставою для задоволення її позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини після смерті діда. Відповідно до положень статей 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Як установлено судом батько позивачки [PERSON] помер раніше свого батька і діда [PERSON] [INFO] , тому остання за правом представлення має право на спадкування всього майна, прав та обов`язків [PERSON] , які він мав на день смерті і не припинились внаслідок його смерті. За таких обставин, позивачка набула право на спадкування земельної частки (паю) розміром 5,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала діду позивачки [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0191322. Проте, на час звернення у 2022 році позивачки через свого представника адвоката Абрамовича О.В. до державного нотаріуса указаний Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0191322 у неї був відсутній. Внаслідок ухвалення і набрання законної сили рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 08.04.2013 року, яке згодом було скасовано судом апеляційної інстанції, була затверджена технічна документація із землеустрою щодо установлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано у власність територіальної громади земельні ділянки з кадастровими номерами 5925085000:00:003:0683, площею 3,7788 га, 5925085000:00:003:0570, площею 0,6931 га, 5925085000:00:003:0365, площею 1,3328 га. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). На час відкриття спадщини [PERSON] його право на земельну частку (пай) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0191322 не було припинено. Державна реєстрація спірних земельних ділянок, їх виділення в натурі і передання як відумерлої спадщини у власність територіальній громаді Мартинівської сільській раді Тростянецького району Сумської області відбулось після смерті [PERSON] . Проте ці обставини, які виникли на час оформлення позивачкою спадщини після смерті діда призвели до того, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) СМ №0191322 через виділення земельної частки в натурі (на місцевості) в силу приписів пункту 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України вважається недійсним. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачка має право у порядку спадкування за законом за правом представлення на набуття у власність трьох спірних земельних ділянок, які розташовані на території Мартинівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, оскільки такі ділянки були сформовані внаслідок виділення в натурі на місцевості земельної частки (паю), який належав [PERSON] . Таким чином, оскільки постановою Сумського апеляційного суду від 16.12.2021 року у справі №588/581/13-ц визнано безпідставним визнання відумерлою спадщини після смерті [PERSON] , а позивачка, яка прийняла спадщину після його смерті, згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлена можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на цю спадщину, яке було набуто спадкодавцем за життя у встановленому законом порядку, а тому захищаючи її охоронювані законом права, право власності на спірні земельні ділянки слід визнати за [PERSON] рішенням суду. Вирішуючи похідні вимоги про скасування державної реєстрації права власності за Мартинівською сільською радою Тростянецького району Сумської області на спірні земельні ділянки, суд виходить з таких мотивів. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе власником земельної ділянки, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права власності іншої особи. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, у розумінні положень наведеної норми права у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, належними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець застеріг, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 16 вересня 2020 року у справі № 352/1021/19. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Державний реєстратор Тростянецької міської ради Манченко Ольга Олександрівна 19.10.2018 прийняла рішення про державну реєстрацію права власності Мартинівської сільської ради на спірні земельні ділянки № 43574536, 43574201, 43574832 на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 08.04.2013 року, яке згодом після внесення відповідних записів до Реєстру було скасовано 16.12.2021 року судом апеляційної інстанції. Отже, оскільки судом апеляційної інстанції скасовано рішення суду, на підставі якого за Мартинівською сільською радою було зареєстровано право комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 5925085000:00:003:0683, площею 3,7788 га, 5925085000:00:003:0570, площею 0,6931 га, 5925085000:00:003:0365, площею 1,3328 га., представник позивача, звернувшись з вимогою про скасування державної реєстрації права власності Мартинівської сільської ради на спірні земельні ділянки, які у порядку спадкування набула у власність [PERSON] , обрав ефективний спосіб захисту прав позивачки. З огляду на викладене, ураховуючи, що цим судовим рішенням за [PERSON] визнається право приватної власності на спірні земельні ділянки, державна реєстрація права комунальної власності Мартинівської сільської ради підлягає скасуванню на підставі частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, позов адвоката Абрамовича О.В., поданий в інтересах [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved