Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

25 липня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , який загину під час ведення бойових дій, що підтверджується актом про настання смерті від 05.05.2022 року. Метою звернення заявниці до суду є забезпечення соціального захисту їх спільних неповнолітніх дітей, відповідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». В зв`язку з чим заявниця звернулася до суду з зазначеною заявою. 27.07.2022 року заява прийнята судом до розгляду, по справі відкрито провадження, а також витребувано додаткові докази. 31.07.2022 року до суду надійшли витребувані докази з військової частини [NUMBER] . Заявник, повідомлена належним чином, до суду не з`явилася, надала заяву, згідно якої\~ заяву підтримала та просила розглядати справу в її відсутність. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином,\~ надала заяву, згідно якої не заперечувала проти задоволення заяви та просила розглядати справу у її відсутності. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про завершення судового розгляду без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 09.12.2015 року укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 74 /а.с. 6/. В шлюбі народилися діти: донька - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] /а.с.7,8/. Відповідно до довідки №333 від 29.07.2022 року [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . /а.с.20/. Згідно з копією витягу з наказу Командира військової частини [NUMBER] № 206 від 07.11.2018 року, старший матрос [PERSON] призначений на посаду баталера боцманської команди військової частини [NUMBER] -Г та зараховано до списків особового складу частини. /а.с. 32/. Як вбачається зі сповіщення сім`ї № 1 від 05.03.2022 року № 689, та сповіщення про смерть (загибель) від 03.03.2022 року № 542, старшина 1 статті [PERSON] баталер боцманської команди патрульного катера «Слов`янськ», військової частини [NUMBER] , виконуючи бойове завдання зник безвісті 03.03.2022 року. /а.с.30,34/. Відповідно до витягу з наказу Командира військової частини [NUMBER] № 25-РС від 06.04.2022 року, старшину 1 статті [PERSON] увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини [NUMBER] з 03.03.2022 року /а.с. 35/. Крім того, згідно до копії акту про настання смерті від 05.05.2022 року, 03.03.2022 року о 02.00 год. катер здійснював розвідку в районі Кімбурської коси. Близько 12.30 год. 03.03.2022 року в правий борт, в районі машинного відділення влучила ракета, яка була випущена з ворожого літака збройних сил РФ. Внаслідок ракетного удару пропало безвісті 11 членів екіпажу. /а.с.9/. Як вбачаєтсья з витягу з наказу Командира військової частини [NUMBER] № 82 від 08.04.2022 року, [PERSON] з 03 березня 2022 року увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини [NUMBER] із залишенням у списках та на всіх видах забезпечення військової частини [NUMBER] /а.с. 33/. Заявниця після отримання сповіщення про смерть та акту про настання смерті звернулася з відповідною заявою до Окнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), але 15.06.2022 року отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті, так як Акт про настання смерті не може бути документом на підставі якого можна провести державну реєстрацію смерті людини та було рекомендовано звернутися до суду із відповідною заявою /а.с.10/. В ході розгляду справи також був допитаний як свідок [PERSON] , котрий пояснив, що разом з [PERSON] , 03.03.2022 року виконував бойове завдання в районі Кінбурської коси. Близько 12 години 30 хвилин їх катер був обстріляний ворожим літаком ЗС РФ та випущена ракета попала в правий борт, катер після цього почав тонути. Вони розпочали екстрену евакуацію та попливли до рятувального плоту, котрий був скинутий на воду. На той час температура води була приблизно +4-5 градусів. Члени екіпажу мали лише рятувальні жилети. Після того як вони добралися до плоту - виявилося, що 11 членів екіпажу відсутні. Крім того, на думку свідка, з урахуванням пори року, температури води, відсутності спеціального спорядження, неможливо було протриматися більш ніж 15 хвилин, тому на його думку, нажаль, [PERSON] немає серед живих. Свідок також зазначив, що після подій 03.03.2022 року [PERSON] більше николи не бачив. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч.2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі статті 122 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України, а також на те, що відповідно до ст. 26 цього Закону скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р., суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Пунктом 8 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно з приписами ст.17 вказаного Закону державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до приписів «Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть», затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. Частинами 1, 2, 4 ст.10 ЦПК України визначено, що\~\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.\~\~Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Таким чином, відсутність медичних документів про смерть [PERSON] позбавляє заявницю можливості провести державну реєстрацію смерті в органах РАЦУ так і оформити відповідні соціальні пільги як дружини загиблого військовослужбовця, передбачені діючим законодавством. При цьому керівник військової частини, де проходив службу [PERSON] , вказаний факт підтвердив, надіславши відповідне сповіщення про смерть та Акт про настання смерті, однак вказаний документ не є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть органами державної реєстрації актів цивільного стану, тому судовий розгляд в даній справі відповідає інтересам заявниці, оскільки іншого, крім судового, способу захисту свого права вона не має. Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] в районі Кінбурської коси, за координатами Ш=46°28', 327 N; Д= 31°25', 564 Е. При цьому встановлення факту смерті необхідно заявниці саме для проведення державної реєстрації смерті. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Судові витрати в цій справі слід компенсувати за рахунок держави, оскільки заявниця була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду відповідно до вимог закону.

Outcome: approved