Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

12.05.2022 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , за життя залишила заповіт, яким заповіла квартиру [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , який прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округа Єфіменко М.Д. №211/02-14 від 27.04.2022 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку із тим, що відсутні документи на підтвердження факту спільного проживання разом із спадкодавцем. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача Ізмаїльської міської\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~областів судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] мешкала за адресою: [ADDRESS] до вересня 2020 року. Після поїхала до Російської Федерації і там померла. Вислухавши пояснення позивача та його позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~ здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~ кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 28.11.1995 року, видане виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області, зареєстроване в реєстрі за №62б-256. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 16.10.2020 року 95200053 відділом ЗАГС радянського району м. Новий Новгород головного управління ЗАГС Ніжегородської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 24.07.2013 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р.І., зареєстрованого в реєстрі за № 3503, [PERSON] заповіла квартиру [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64038358 від 23.03.2021 року, наданого приватним нотаріусом Єфіменко М.Д., заповіт [PERSON] від 24.07.2013 року, зареєстрований за № 3503, не змінювався та не скасовувався. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку відповідно до ст. 1241 ЦК України, після смерті [PERSON] , немає. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] до вересня 2020 року проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено показами свідків в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] , крім того вказаний факт підтверджено довідкою №752, виданою 11.05.2022 року КП «Житсервіс». Відповідно до ч.1, 2 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця; якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] померла [INFO] у м. Ніжній Новгород Російської Федерації, але до вересня 2020 року проживала за адресою: [ADDRESS] , місцем відкриття спадщини є її останнє місце проживання. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджено заявою від 23.03.2021 року, посвідченою приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д., тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округа Єфіменко М.Д. №211/02-14 від 27.04.2022 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку із тим, що відсутні документи на підтвердження факту спільного проживання разом із спадкодавцем. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved