Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

Представник позивачки адвокат Сумцов Є.С. у лютому 2022 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивував тим, що у лютому 2022 року позивачка дізналася про те, що відносно неї відкрито виконавче провадження №68460205. З метою ознайомлення з матеріалами вказаного виконавчого провадження було надіслано адвокатський запит до державного виконавця Тростянецького відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Конєва О.М. На виконання вказаного запиту державним виконавцем Конєвим Олександром Миколайовичем було надано: копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2021 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості у розмірі 7293,52 грн; копію виконавчого напису від 30.01.2020 за №11013, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з позивачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості у розмірі 7293,52 грн. Також представник позивачки зазначив, що 30.03.2012 між позивачкою та ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір з обслуговуванням кредитної картки, страхуванням життя, майна та/або подовженої гарантії позичальника № 2170/1570SFPRРG7 (Страховий Практичний Майно Гарант). За договором відступлення прав вимоги № 20140522-Г від 22.03.2014 ПАТ «Платинум Банк» відступило право вимоги до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», яке у свою чергу на підставі договору факторингу №\~1706/01 від 17.06.2015 відступило право вимоги до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів», яке у свою чергу на підставі договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018 відступило право вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ». На вказані договори посилався приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису. Однак підстави стягнення заборгованості саме у сумі 7293,52 позивачці не відомі. Відповідачем на адресу позивачки жодних повідомлень з розрахунками заборгованості, у тому числі з урахуванням сум коштів, спрямованих на погашення кредитної заборгованості, не надходило. Позивачці не відомі підстави примусового стягнення заборгованості саме у сумі 7293,52 грн, з чого складається сума вказаної заборгованості. Сторона позивача вважає, що відповідачем було безпідставно здійснено нарахування заборгованості у розмірі 7293,52 грн. Ця заборгованість є оспорюваною, оскільки позивачка її не визнає, жодних письмових вимог про сам факт існування боргу саме в сумі 7293,52 грн та його сплату від відповідача позивачці не надходило, про вчинення виконавчого напису нотаріусом позивачку попередньо не повідомляли, вимог про погашення боргу, актуальні рахунки та розрахунок заборгованості до позивачки не надходило, вказаний кредитний договір не був нотаріально посвідчений, а тому у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки просить суд: 1) визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, вчинений 30.01.2020 та зареєстрований у реєстрі за №\~11013,\~про стягнення\~із [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ»\~заборгованості у розмірі 7293,52 грн таким, що не підлягає виконанню; 2) стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 1488,60 грн.; 3) стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» на користь [PERSON] витрати понесені у зв`язку із отриманням професійної правничої допомоги. Ухвалою суду від 04.02.2022 за заявою представника позивачки судом вжито заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення по виконавчому провадженню на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою суду від 07.02.2022 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду\~від 04.07.2022\~за клопотанням\~представника позивачки\~у відповідача\~та третьої\~особи приватного\~нотаріуса витребувано письмові докази. Ухвала суду залишилася не виконаною, витребувані докази не надані. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтувавши обставинами, які зазначені у позові та не заперечив проти заочного розгляду справи. Представник відповідача та третя особа приватний нотаріус у судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причину неявки. Також відповідач не подав відзив на позов, а третя особа не надала письмових пояснень. Начальник Тростянецького відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Суми) Олександр Шлімаков подав заяву у якій просив суд справу розглянути без його участі, та щодо ухвалення рішення покладається на розсуд суду. Згідно вимог\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4)\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Заслухавши пояснення представника позивачки та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом установлено,\~що 20.03.2012 між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір з обслуговуванням кредитної картки, страхуванням життя, майна та/або подовженої гарантії позичальника № 2170/1570SFPRРG7 (Страховий Практичний Майно Гарант), за яким банк надав позивачці грошові кошти (кредит) у розмірі 5078,10 грн за фіксованою процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 0,0001% річних, на строк до 30.03.2015 та з умовою сплати комісії за обслуговування кредиту в розмірі 152 грн (а.с. 6-9, 13-15). 30.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Геревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 11013, за яким нотаріусом звернено стягнення заборгованості із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №1706/01 від 17.06.2015, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» на підставі договору відступлення права вимоги № 20140522-Г від 22.05.2014 відступлено право вимоги за кредитним договором з обслуговуванням кредитної картки, страхуванням життя, майна та/або подовженої гарантії позичальника №\~2170/1570SFPRРG7 від 30.03.2012,\~укладеного між\~Публічним акціонерним\~товариством «Платинум\~Банк» та\~ [PERSON] , за період з 21.05.2014 по 27.01.2020 включно у розмірі:\~2664,10\~грн -заборгованість за тілом кредиту; 606,16 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 3873,26 грн - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею. Загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення складає 7293,52грн, у тому числі плата за вчинення виконавчого напису нотаріуса у розмірі 150 грн (а.с. 12). На підставі\~зазначеного оспорюваного\~виконавчого напису,\~зареєстрованого у\~реєстрі за\~№\~11013\~від 30.01.2020 державним виконавцем Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Суми) Конєвим Олександром Миколайовичем 02.02.2022 було відкрито виконавче провадження за №\~68460205 (а.с. 11). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012\~року № 296/5\~(далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)\~документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відтак, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Стороною відповідача\~та приватним\~нотаріусом Гуревічовим\~О.М. не надано суду, у тому числі на виконання ухвали суду від 04.07.2022, письмових доказів на підтвердження подання нотаріусу для одержання оспорюваного виконавчого напису про стягнення із [PERSON] 7293,52 грн, боргу, оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору з обслуговуванням кредитної картки, страхуванням життя, майна та/або подовженої гарантії позичальника № 2170/1570SFPRРG7 від 30.03.2012, а також доказів розміру заборгованості позивачки та її складових, що має ґрунтуватись на деталізованій виписці по рахунку боржника із даними про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань. Також відповідач не надав до суду належних письмових доказів того, що він є правонаступником прав вимоги Публічного акціонерного товариства «Платинум\~Банк», як\~первісного кредитораза кредитним договором з обслуговуванням кредитної картки, страхуванням життя, майна та/або подовженої гарантії позичальника №\~2170/1570SFPRРG7 від 30.03.2012. Надана представником позивачки копія кредитного договору з обслуговуванням кредитної картки, страхуванням життя, майна та/або подовженої гарантії позичальника №\~2170/1570SFPRРG7 від 30.03.2012, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», не є нотаріально посвідченим договором, а тому не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності усіх необхідних для вчинення такого напису документів, перелік яких передбачений пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, на підставі виконавчих написів нотаріусів. За змістом оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус Гуревічов О.М. керувався пунктом 2 Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був доповнений постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26\~листопада 2014 року, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в цій частині був визнаний нечинним та незаконним, а тому приватний нотаріус Гуревічов О.М. при вчиненні виконавчого напису 30.01.2020 не мав права керуватись цим пунктом Переліку. За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічовим Олегом\~Миколайовичем не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Крім того, кредитний договір був укладений на строк до 30.03.2015, а за виконавчим написом стягується із позивачки заборгованість за період із 21.05.2014 по 27.01.2020, тобто більше ніж за період дії кредитного договору, а доказів того, що цей кредитний договір був продовжений на інший строк матеріали справи не містять. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, неустойку, комісію, які передбачені договором, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, проценти, неустойка, комісія нараховуються в межах дії договору. Кредитор має право після закінчення строку дії картки на стягнення відповідних виплат за статтею 625 ЦК України. Указана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Таким чином, нарахування за період указаний у виконавчому написі із 31.03.2015 по 27.01.2020 відсотків та пені за кредитним договором з обслуговуванням кредитної картки, страхуванням життя, майна та/або подовженої гарантії позичальника №\~2170/1570SFPRРG7 від 30.03.2012 є безпідставним. Також суд враховує, що право вимоги кредитора до [PERSON] про повернення боргу за кредитним договором з обслуговуванням кредитної картки, страхуванням життя, майна та/або подовженої гарантії позичальника №\~2170/1570SFPRРG7 від 30.03.2012 виникло з\~моменту закінчення\~строку дії\~договору,\~а саме\~з 31.03.2015.\~Разом з\~тим,\~виконавчий напис вчинено 30.01.2020, тобто після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги, що також є підставою для визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що у судовому засіданні не було встановлено доказів на підтвердження факту отримання боржником повідомлення стягувача про порушення зобов`язання. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у сумі 1488 грн 60 коп., зокрема за вимогу немайнового характеру в розмірі 992 грн 40 коп. та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 496 грн 20 коп. Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачкою судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн, суд враховує таке. Відповідно до\~положень статті\~137\~ЦПК України\~для цілей\~розподілу судових\~витрат:\~1)\~розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою;\~2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат.\~Для визначення\~розміру витрат на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги.\~Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною\~позову та\~(або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивачки у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правової допомоги від 02.02.2022; додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 02.02.2022; ордер на надання правової допомоги адвокатом Сумцовим Є.С. від 03.02.2022; акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 03.08.2022, квитанцію від 02.08.2022 про перерахування позивачкою адвокату Сумцову Є.С. коштів за надання правової допомоги в розмірі 4500,00 грн. Указані докази підтверджують факт понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 4500 грн. Зважаючи на\~обсяг наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт,\~а також\~ціну позову,\~суд вважає,\~що розмір\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу є\~співмірним зі\~складністю справи та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок, що: «згідно з частинами п`ятою, шостою\~статті 137 ЦПК України\~у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами». Також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Стороною відповідача не було заявлено клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги представника позивача та не доведено неспівмірність таких витрат. За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню фактично понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved