Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

У січні 2022 року позивач [PERSON] звернулась із позовом до ТОВ «Фінпром Маркет», в якому просить суд визнати виконавчий напис №199329, вчинений 22.06.2021 приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. про стягнення невиплачених в строк грошових коштів за кредитним договором №007-12123-311212 укладеним 21.12.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] у розмірі 6 996,40 грн., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначає наступне, 09.12.2021 із застосунку «ДІЯ» дізналась про відкриття Головним державним виконавцем Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Машко М.І. виконавчого провадження, щодо примусового виконання виконавчого напису № 199329 вчиненого приватним виконавцем КМНО Остапенком Є.М. Вважає, що вказаний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню оскільки позивач не укладала жодних договорів з ТОВ «Фінпром Маркет», в тому числі нотаріально посвідчених, відтак у неї відсутні зобов`язання перед відповідачем. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.01.2022 у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 20.01.2022 в рамках вжиття заходів забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №199329 від 22.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, що здійснюється головним державним виконавцем Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Машко Маргаритою Ігорівною в межах виконавчого провадження ВП №67813129 з примусового стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет». В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав до суду заяву, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, матеріали справи містять заяву про визнання позовних вимог. Інші учасники в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. З урахуванням заяв, які надійшли від учасників процесу, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності усіх учасників процесу. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. З виконавчого напису від 22.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. убачається що його вчинено внаслідок невиплати в строк грошових коштів за кредитним договором №007-12123-311212 укладеним 21.12.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] у розмірі 6 996,06 за період 03.06.2020 по 22.06.2021, та зареєстровано в реєстрі за №199329. При вчиненні нотаріальної дії нотаріус керувався статтями 87Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (а.с.26). Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, п.2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п.2 взагалі не передбачено в діючому Переліку. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. керувався визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». За таких обставин, а також враховуючи визнання позовних вимог стороною відповідача, позовні вимоги про визнання вищезазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved