Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суд з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.11.2021 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гладій М. О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно, яке належало його матері [PERSON] , яка померла [INFO] на Ѕ (одну другу) частку земельної ділянки, площею - 0,0654 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка № [NUMBER] , с/т « Архітектор », наданої для ведення садівництва, кадастровий номер 8000000000:91:461:0038 та розміщений на ній садовий будинок [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім`я померлої [PERSON] на вищевказаний садовий будинок та у зв`язку з наявними розбіжностями у правовстановлюючих документах на земельну ділянку та на садовий будинок. Нотаріус вказала на наявність зареєстрованого права власності на садовий будинок не на спадкодавицю, а на її покійного чоловіка - [PERSON] та зазначила, що вказаний садовий будинок належить на праві власності іншій особі, а саме батьку позивача, який помер [INFO] (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації смерті у місті Києві [INFO] ), тобто правовстановлюючий документ видано на ім`я померлої особи після її смерті». Відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ земельної ділянки, на яку правовстановлюючий документ на ім`я Спадкодавиці наявний, нотаріус пояснює розбіжностями у правовстановлюючих документах на земельну ділянку та садовий будинок. Нотаріус зазначила, що «у написанні прізвища померлого [PERSON] та [PERSON] містяться розбіжності». За таких обставин Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив: Встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є сином [PERSON] ; Встановити факт прийняття спадщини на час її відкриття [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме Ѕ садового будинку [ADDRESS] ; Встановити факт прийняття спадщини на час її відкриття [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме Ѕ садового будинку [ADDRESS] ; Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею - 0,0654 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка № [NUMBER] , с/т « Архітектор », наданої для ведення садівництва, кадастровий номер 8000000000:91:461:0038, та на садовий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Представник Позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, просив їх задовольнити, з підстав, зазначених у позовній заяві. Київська міська рада не забезпечила явку свого представника в судове засідання. Про розгляд справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що стверджується Свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 07 жовтня 1960 року. У свідоцтві про народження позивача прізвище Позивача та його батька зазначено російською мовою однаково - « [PERSON] ». Однак у паспорті Позивача та інших його документах прізвище зазначено українською мовою « [PERSON] », а прізвище батька у його документах було записано українською мовою як « [PERSON] ». Суд погоджується, що зазначені розбіжності у написанні прізвища батька Позивача та самого Позивача можна трактувати як переклад з російської на українську мову, що не є перешкодою для встановлення факту родинних відносин. Разом з тим, наявність родинних зв`язків між Позивачем та його батьками - [PERSON] та [PERSON] також було встановлено у спадковій справі №1170 після смерті батька [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Враховуючи викладене, судом встановлено, що Позивач є сином [PERSON] . Також судом встановлено, що [INFO] помер батько Позивача - [PERSON] . 19.02.2004 р. державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори Марущак С. В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яким встановлено, що «спадкоємцями майна [PERSON] є в рівних частках кожен: дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON] (Позивач). Спадкове майно складається з земельної ділянки, переданої для ведення садівництва, площею 0,0654 гектарів, розташованої на території [ADDRESS] , с/т « Архітектор »». На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом Позивачу видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії КВ№122680, який підтверджує його право власності на Ѕ земельної ділянки площею 0,0654 гектарів, розташованої на території [ADDRESS] , с/т « Архітектор », кадастровий номер 8000000000:91:461:0038, а [PERSON] - Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії КВ№122681, що підтверджує її право власності на Ѕ цієї ж земельної ділянки. Водночас на зазначеній земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна: садовий (дачний) будинок [ADDRESS] (далі - Садовий будинок). Згідно довідки СТ «Архітектор» від 21.09.2009р. №68 «гр. [PERSON] (переклад з російської мови: [PERSON] ) є членом СТ «Архітектор», є власником садового будинку [ADDRESS] . Рішення ВК Київміськради про відведення земельної ділянки для будівництва СБ (ДБ) від 21 серпня 1956 р. №1280. Садовий (дачний) будинок [ADDRESS] побудований господарчим способом в 1966 році та введений в експлуатацію в 1966 році». В подальшому 26.01.2010р. в результаті розгляду заяви Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на ім`я [PERSON] видано Свідоцтво про право власності на садовий будинок [ADDRESS] , серія САС №855346. 10.02.2010 р. на підставі даного свідоцтва право власності на Садовий будинок зареєстровано у КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» у книзі №47-68 за реєстровим №10038. Таким чином, Садовий будинок знаходився на Земельній ділянці ще з 1966 року. Однак, на момент смерті батька Позивача у 2000 році право власності на нього не було зареєстровано. Відтак, у Позивача та Спадкодавиці відсутні свідоцтва про право на спадщину на Садовий будинок. Крім того, після отримання свідоцтва та реєстрації права власності на садовий будинок на ім`я [PERSON] Позивач та його мати не отримали свідоцтва про право на спадщину та не оформили на себе право власності на Садовий будинок (1/2 частину Садового будинку на кожного). Тим не менше, суд погоджується з доводами позивача, що після смерті [PERSON] Позивач та [PERSON] успадкували не лише Земельну ділянку, як зазначено у свідоцтві про право на спадщину, але і Садовий будинок, право власності на який не було оформлено [PERSON] за життя, однак було оформлено у подальшому. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та строк її прийняття закінчився до 1 січня 2004 року, до спадкових відносин, які виникли після смерті батька Позивача, застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Згідно з ст. 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Стаття 549 ЦК Української РСР 1963 року, передбачає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] , його син (Позивач) - та дружина ( [PERSON] ) прийняли спадщину у рівних частках, що було встановлено державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори та підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 13 квітня 2020 року по справі № 347/1000/16-ц вказав, що «Відповідно до частини другої статті 548, пункту 1 частини першої статті 549 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Виходячи з встановлених судами обставин справи та враховуючи особливості оформлення права власності на житлові, садові, дачні будинки та господарські будівлі, які побудовані до 05 серпня 1992 року, суди дійшли правильного висновку, що спірний будинок з надвірними спорудами належав матері сторін та після її смерті ввійшов до складу спадкової маси». Із матеріалів справи вбачається, що садовий (дачний) будинок [ADDRESS] належав [PERSON] та після його смерті мав увійти до складу спадкової маси. Суд враховує, що спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв всю спадщину. За таких обставин після смерті [PERSON] , Позивач та його мати - [PERSON] прийняли у спадщину по Ѕ садового будинку [ADDRESS] . В подальшому після смерті матері Позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гладій М. О. із заявою №2 про прийняття спадщини за законом у зв`язку зі смертю [INFO] своєї матері [PERSON] . На підставі заяви нотаріусом було заведено спадкову справу №1/2021. Таким чином, Позивач своєчасно у 6-місячний строк з моменту відкриття спадщини звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] заповіту не залишила, а тому спадкування має здійснюватися за законом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Оскільки Позивач після смерті батька успадкував Ѕ Земельної ділянки та Ѕ [PERSON] будинку, а після смерті матері також успадкував Ѕ Земельної ділянки та Ѕ [PERSON] будинку є правові підстави визнати за Позивачем право власності на земельну ділянку площею - 0,0654 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка № [NUMBER] , с/т « Архітектор », наданої для ведення садівництва, кадастровий номер 8000000000:91:461:0038, та на садовий будинок [ADDRESS] . З огляду на це, суд вважає що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved