Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Смілянської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивований тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинковолодіння [ADDRESS] . Після його смерті спадщину прийняв він, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Однак із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався та на час смерті із спадкодавицею не проживав, у нього відсутні докази прийняття спадщини, тому вимушений звернутись до суду із даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Пояснив, що він є племінником [PERSON] , яка постійно проживала по [ADDRESS] одиноко. Він часто навідувався до неї, допомогав по господарству, приносив продукти харчування, а після смерті здійснив її поховання. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на будинковолодіння [ADDRESS] . Він вступив в управління спадковим майном, заволодів документами на будинковолодіння, обробляв земельну ділянку, однак до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, тому не може оформити спадщину поза судовим шляхом. Просив суд задовільнити його позовну заяву, встановити факт прийняття ним спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] та визнати за ним право власності на будинковолодіння [ADDRESS] . Представник Смілянської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява від представника міської ради, в якій вона просить провести розгляд справи у відсутність їх представника та винести рішення у відповідності до законодавства. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, врахувавши думку відповідача, викладену письмово, заслухавши пояснення свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню,\~ виходячи з наступного. Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 грудня 1994 року. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з: будинковолодіння [ADDRESS] . Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні суду пояснили, що вони були особисто знайомі із [PERSON] , їм відомо, що [PERSON] піклувався про неї та приходив до неї. Пояснили, що після смерті [PERSON] продовжив піклуватись про будинок в якому проживала [PERSON] , обробляв там земельну ділянку та здійснював поточний ремонт. З відповіді Смілянської державної нотаріальної контори № 509/01-16 від 15 липня 2022 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова спрва не заводилась. Судом встановлено і це об`єктивно підтверджується показами свідків, що позивач [PERSON] , прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) вказує на те, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК України (1963 р.), що діяв на момент відкриття спадщини на момент смерті [PERSON] , для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємецьїїприйняв.\~ Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з\~ моменту відкриття спадщини. Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Згідно п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] вступив в право користування та володіння спадковим майном після смерті [PERSON] , що підтверджується показами свідків та наявністю у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно - свідоцтва про право власності на спадщину по закону. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкодавцеві з часу відкриття. Отже, фактично з моменту смерті [PERSON] позивач по справі [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину. [PERSON] , на момент смерті, була власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на спадщину по закону від 04 вересня 1986 року. Таким чином судом встановлено, і підтверджується дослідженими доказами, що [PERSON] ,\~ є єдиним\~ спадкоємцем по закону після смерті [PERSON] , фактично\~ прийняв спадщину та набув право власності на будинковолодіння [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З метою усунення обставини, яка перешкоджає оформленню права власності на спадкове майно, суд вважає, що за [PERSON] належить визнати право власності на будинковолодіння [ADDRESS] . На підставі ст. 548, 549, 554 ЦК 1960 року (який діяв на момет смерті спадкодавця), ст. 392, 1261, 1268, 1273 ЦК України,

Outcome: approved