Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 13.07.2013 року у Бердичівському міському відділі державної реєстрації актів сімейного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 291 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Під час перебування у шлюбі у сторін [INFO] в подружжя народився син [PERSON] . 24.04.2018 року рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 24042018 між сторонами було розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] проживає з відповідачем [PERSON] . Вказав, що починаючи з 2018 року та після розірвання шлюбу він прагнув та намагався продовжити спілкування з дитиною, займатися її вихованням, однак відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з сином, не дає бачитися з дитиною та уникає контакту. У зв`язку з цим позивач в лютому 2019 року звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської державної адміністрації Київської області з проханням встановити порядок участі в житті дитини та графік зустрічей. За результатами розгляду, 27.02.2019 року Службою у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської державної адміністрації Київської області було винесено розпорядження про встановлення способу участі батька у вихованні малолітнього [PERSON] та спілкуванні з ним, згідно з яким встановлено наступний графік спілкування з дитиною:перша, третя субота та неділя щомісяця з 10 години до 13 години , будні дні за домовленістю з матір`ю дитини. Незважаючи на розпорядження відповідач і надалі продовжує чинити перешкоди в спілкуванні з дитиною та участі позивача у вихованні дитини. Вважає, що встановлений органом опіки і піклування режим спілкування порушує принцип рівності прав та обов`язків батьків. Враховуючи викладене просив суд зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у спілкуванні з сином - [PERSON] та його вихованні; Встановити такі способи участі [PERSON] у вихованні сина - [PERSON] та спілкуванні з ним: -систематичні побачення щотижня у понеділок, середу з 17:00 до 20:00 (без присутності матері); -систематичні побачення з 17:00 кожної п`ятниці до 20:00 кожної суботи (без присутності матері) з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -систематичні побачення щорічно у день народження дитини ([INFO]) з 12:00 до 16:00; -систематичні побачення щорічно 02 січня з 10:00 до 21:00 (без присутності матері) з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -систематичні побачення щорічно у день народження батька ([INFO]) з 10:00 до 20:00 (без присутності матері) з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -спільне перебування щорічно 14 календарних днів поспіль у будь-якому місяці для спільного відпочинку та оздоровлення дитини (без присутності матері) в Україні та за її межами; -побачення у святкові дні з 10:00 до 15:00; -у дні державних свят з 10:00 до 15:00. З часу досягнення дитиною п`ятирічного віку (з [INFO] року) і до досягнення дитиною 14-річного віку (до [INFO] ): -систематичні побачення щотижня у понеділок, середу з 17:00 до 21:00 (без присутності матері); -систематичні побачення з 17:00 кожної п`ятниці до 21:00 кожної суботи (без присутності матері) з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -систематичні побачення щорічно у день народження дитини ([INFO]) з 12:00 до 15:00; -систематичні побачення щорічно 02 січня з 10:00 до 22:00 (без присутності матері) з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -систематичні побачення щорічно у день народження батька ([INFO]) з 10:00 до 22:00 (без присутності матері) з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -спільне перебування щорічно три дні поспіль в період шкільних весняних канікул (без присутності матері) з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -спільне перебування щорічно три дні поспіль в період шкільних осінніх канікул (без присутності матері) з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -спільне перебування щорічно три дні поспіль в період зимових канікул (без присутності матері) з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -спільне перебування щорічно три дні поспіль в період шкільних літніх канікул щороку сумарно 24 календарних днів для організації літнього відпочинку дитини з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -спільне перебування щорічно 14 календарних днів поспіль у будь-якому місяці для спільного відпочинку та оздоровлення дитини (без присутності матері) в Україні та за її межами; -побачення у святкові дні з 10:00 до 16:00; -у дні державних свят з 10:00 до 16:00. Ухвалою Києво-Святошиського районного суду Київської області від 23.09.2019 року відкрито провадження у справі. 26.11.2019 року на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідачка вказала, що позивач самостійно відмовився виховувати сина, й надалі не піклується про його матеріальне забезпечення, і про розвиток фізичного та духовного стану. Дитина знаходиться на обліку у закладі охорони здоров`я за місцем проживання, у зв`язку з чим планові огляди у лікарів та лікування у разі необхідності здійснюються виключно нею, за її кошти та кошти її батьків. Також, син відвідує дитячий садочок, послуги якого та усіх додаткових кружків, які розвивають фізичний та інтелектуальний стан сина сплачує виключно вона та її батьки. Станом на 31.10.2019 року у позивача існує заборгованість по сплаті аліментів у сумі 18478,52 грн. Крім того, позивач не сплачує додаткові платежі витрати на фізичний, духовний, інтелектуальний розвиток сина. Вважає, що вона жодним чином не перешкоджає позивачеві у спілкуванні з сином. Новий спосіб спілкування, який просить позивач у позовній заяві повністю є не прийнятним, тому вважає, що спілкування позивача з сином повинно відбуватися згідно розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 128 від 27.02.2019 року. Дане розпорядження позивач не оскаржував, тому його посилання у позовній заяві про порушення його прав як батька вказаним розпорядженням вважає безглуздим та безпідставним, оскільки саме він просив встановити такий спосіб спілкування з сином. Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що з боку неї чиняться перешкоди щодо спілкування позивача з дитиною. Вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Просить суд у задоволенні позову позивача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною відмовити повністю. 25.02.2020 року на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якому позивач вказав, що вважає відзив необґрунтованим, а доводи та посилання відповідача такими, що не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на чинному законодавстві. Крім того, відповідач подала відзив з пропущенням процесуальних строків. Просив суд подальший розгляд справи здійснювати без врахування відзиву відповідача та доданих до нього документів. 26.02.2020 року до суду надійшов висновок Києво-Святошинської районного державної адміністрації Київської області про доцільність встановлення участі батька гр.. [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та спілкування з ним. А саме визначили участь батька у вихованні малолітнього дитини [PERSON] , [INFO] , та встановили йому наступний графік спілкування з дитиною: перша, третя субота та неділя щомісяця з 10 години до 16 години, 50% канікулярного періоду, в інші дні за домовленістю з матір`ю [PERSON] . 25.05.2020 року винесено ухвалу суду про призначення судово психологічної експертизи. 14.04.2021 року винесено ухвалу суду про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду. 12.04.2021 року на адресу суду надійшла заява позивача про зміну предмета позову, згідно якої позивач просив суд змінити предмет позову у справу шляхом викладення позовних вимог у такій редакції: Зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у спілкуванні з сином - [PERSON] та його вихованні; Встановити такі способи участі [PERSON] у вихованні сина - [PERSON] та спілкуванні з ним: -протягом двох місяців адаптивного періоду систематичні побаченні щотижня у понеділок, середу з 17.00 до 21.00 год. з поступовим збільшенням часу особистого спілкування без присутності матері на 0,5 години щотижня у такому порядку: побачення без присутності матері у перший тиждень адаптивного періоду 0,5 годин, у другий тиждень - 1 година, у третій тиждень - 1,5 години, у четвертий тиждень - 2 години, у п`ятий тиждень - 2,5 години, у шостий тиждень - 3 години, у сьомий тиждень -3,5 години, у восьмий тиждень - 4 години. Після адаптивного періоду та до досягнення дитиною 14-річного віку (до [INFO] ): -систематичні побачення щотижня у понеділок, середу з 17:00 до 21:00 (без присутності матері); -систематичні побачення з 17:00 кожної п`ятниці до 21:00 кожної суботи (без присутності матері) з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -систематичні побачення щорічно у день народження дитини ([INFO]) з 12:00 до 15:00; -систематичні побачення щорічно 02 січня з 10:00 до 22:00 (без присутності матері) з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -систематичні побачення щорічно у день народження батька ([INFO]) з 10:00 до 22:00 (без присутності матері) з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -спільне перебування щорічно три дні поспіль в період шкільних весняних канікул (без присутності матері) з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -спільне перебування щорічно три дні поспіль в період шкільних осінніх канікул (без присутності матері) з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -спільне перебування щорічно три дні поспіль в період зимових канікул (без присутності матері) з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -спільне перебування щорічно три дні поспіль в період шкільних літніх канікул щороку сумарно 24 календарних днів для організації літнього відпочинку дитини з відвідуванням дитиною місця проживання батька; -спільне перебування щорічно 14 календарних днів поспіль у будь-якому місяці для спільного відпочинку та оздоровлення дитини (без присутності матері) в Україні та за її межами; -побачення у святкові дні та дні державних свят. 21.04.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на подану заяву про зміну предмета позову, згідно якого відповідач просила суд встановити наступний порядок спілкування і зустрічей [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] : перша, третя субота та неділя щомісяця з 10 години до 13 години, в інші дні - за домовленістю з матір`ю [PERSON] . В задоволенні решти позову - відмовити. 11.05.2021 року на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких остання просила суд встановити наступний порядок спілкування і зустрічей [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] : перша, третя субота та неділя щомісяця з 10 години до 13 години, в інші дні - за домовленістю з матір`ю [PERSON] 04.01.2022 року до суду надійшов висновок виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про участь батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] . А саме визначили участь батька у вихованні малолітнього дитини [PERSON] , [INFO] , та встановили йому наступний графік спілкування з дитиною: Перший та третій тиждень місяця, субота та неділя з 10.00 год. до 18.00 год. враховуючи бажання та графік занять дитини, без присутності матері дитини. Другий та четвертий тиждень місяця, в будь-які два дні (3 години), без присутності матері дитини. Кожний зимовий канікулярний період кожного року (п`ять днів) для оздоровлення та лікування дитини, за домовленістю з матір`ю дитини та бажання дитини. Кожний літній канікулярний період кожного року два тижні (чотирнадцять днів), для оздоровлення та лікування дитини, за домовленістю з матір`ю дитини та бажання дитини. 09 грудня, 02 січня, 18 лютого, 12 липня з 10.00 год. до 18.00 год. без присутності матері дитини. Зустрічі проводити з урахуванням бажання дитини, за домашньою адресою батька та/або за домашньою адресою дитини, в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дитини, без присутності матері дитини, із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що у період 2017 - 2018 вона два рази була присутня на зустрічах свого брата та дитини, такі зустрічі були відразу після розлучення та у період сумісного проживання подружжя, вважає що брат постійно бореться з відповідачем за право бачитись з дитиною без [PERSON] . У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є другом позивача зі студентських часів, згодом він став хрещеним батьком [PERSON] , який є спільною дитиною позивача та відповідача. Повідомив, що коли відповідач та позивач проживали разом, він бачив, що позивач зі своєю дитиною поводився як люблячий батько, він постійно проводив час з дитиною. В двокімнатній квартирі позивача є всі умови для проведення часу з дитиною. Йому відомо, що є домовленість між позивачем та відповідачем, що вони мають зустрічатися по суботам та неділям. Він був присутній на єдиній зустрічі позивача з дитиною після розлучення з відповідачем, зустріч відбувалась приблизно 20 хвилин, дитина поводилась добре з батьком. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з позивачем познайомилась під час весілля позивача та відповідача, була сусідкою відповідача у [ADDRESS] . Повідомила, що бачила неодноразово позивача разом з відповідачем та дитиною, коли позивач приїжджав до м. Бердичів. Характеризувала їх відношення, як безконфліктні, сказала, що разом бачила їх у період 2017-2018. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він проживає в одному ЖК з відповідачем з 2018 року, познайомився з нею на дитячому майданчику, де разом з дитиною перебувала відповідач, а він гуляв з племінником. Повідомив, що він неодноразово бачив позивача разом з дитиною, декілька разів бачив одного з дитиною на дитячому майданчику, без відповідача. Вказав, що [PERSON] запрошував його погуляти разом, хоча поруч був батько дитини. Також повідомив, що дитина дуже по товариські поводиться з ним, розповідав, що [PERSON] казав йому, що батько запрошував його до себе, але без мами він йти не хоче. У судовому засіданні 25 січня 2022 року позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні 25 січня 2022 року відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували. У судове засідання представник Бучанська районна державна адміністрація Київської області не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просив вирішити спір за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи. У судове засідання представник Служби у справах дітей та сім`ї Софіївсько Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. У судове засідання 14 лютого 2022 року у судові дебати сторони не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені під розписку під час попереднього судового засідання, представник позивача подала до суду письмову промову у судових дебатах. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 2 СК України, сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання врегульовано Сімейним кодексом України. Згідно із ч. 6 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який розірвано на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області справа № 24042018 від 24 квітня 2018 року. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 07 грудня 2018 року № 871 «Про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] » місце проживання малолітньої дитина [PERSON] , [INFO] , визначено разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач, як батько, намагається приймати участь в житті та вихованні сина, однак вважає, що через перешкоди, які чинить відповідачка, він не в повному обсязі реалізує своє право на участь в житті та вихованні сина, тому просить встановити чіткий регламент його зустрічей з дитиною. Судом встановлено, що відповідачка не заперечує проти зустрічей позивача з дитиною, однак не погоджується з графіком, вказаним позивачем в позові, оскільки вважає його некоректним. Вважає надання можливості позивачу в спілкуванні з дитиною виключно без її участі недоцільним через вік дитини, особливості дитини. Заявила, що готова надавити можливість батьку спілкуватись з дитиною відповідно до графіку спілкування з дитиною, визначеному у розпорядженні Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 27.02.2019 року № 128. Оскільки батьки не можуть прийти до взаємної згоди в порядку участі у вихованні дитини, то дане питання може бути вирішене в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене. Згідно положень ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини У відповідності до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. За змістом ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної 20.11.1959 р. Генеральною Асамблеєю ООН, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції, дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Відповідно до висновку виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області визначено участь батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та встановлено йому наступний графік спілкування з дитиною: Перший та третій тиждень місяця, субота та неділя з 10.00 год. до 18.00 год. враховуючи бажання та графік занять дитини, без присутності матері дитини. Другий та четвертий тиждень місяця, в будь-які два дні (3 години), без присутності матері дитини. Кожний зимовий канікулярний період кожного року (п`ять днів) для оздоровлення та лікування дитини, за домовленістю з матір`ю дитини та бажання дитини. Кожний літній канікулярний період кожного року два тижні (чотирнадцять днів), для оздоровлення та лікування дитини, за домовленістю з матір`ю дитини та бажання дитини. 09 грудня, 02 січня, 18 лютого, 12 липня з 10.00 год. до 18.00 год. без присутності матері дитини. Зустрічі проводити з урахуванням бажання дитини, за домашньою адресою батька та/або за домашньою адресою дитини, в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дитини, без присутності матері дитини, із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини. Відповідно до висновку експерта про проведення судової психологічної експертизи від 25.01.2021 року № СЕ-19-20/25640-ПС відношення дитини [PERSON] , [INFO] , до матері [PERSON] характеризується позитивною емоційною та вербальною оцінкою, а також наявністю прихильності до неї. Відношення дитини до батька [PERSON] характеризується позитивною емоційною та вербальною оцінкою. Особливості сприйняття дитиною [PERSON] , [INFO] , виховного впливу матері [PERSON] та виховного впливу [PERSON] є позитивним. Згідно з висновком експерта про проведення судової психологічної експертизи від 10.03.2021 року № СЕ-19-20/26446-ПС відповідно до результатів психодіагностичного дослідження, індивідуально-психологічні особливості [PERSON] та [PERSON] позитивно впливають на психологічний стан та розвиток дитини. Сприйняття дитиною сімейної ситуації дитини залежить від найближчого оточення, за результатами психодіагностичного дослідження малолітньої дитини [PERSON] не було ознак прямого або опосередкованого впливу з боку матері [PERSON] або її батьків на думку дитини. Обмеження спілкування дитини із значимим для осіб, які приймають участь у вихованні, не можуть мати позитивний внесок для її розвитку та благополуччя. Враховуючи індивідуально-психологічні особливості, а також бажання дитини проводити час із батьком для психологічного благополуччя, є необхідним спілкування дитини [PERSON] із батьком [PERSON] . З урахуванням психологічного портрету батька [PERSON] та індивідуально-психологічних особливостей дитини [PERSON] необхідно забезпечити адаптивний період зустрічей дитини з батьком. Адаптивний період передбачає поступове збільшення тривалості часу дитини з батьком і при цьому зменшення присутності часу матері під час цих зустрічей. Будь-які конфлікти між батьками під час спільних зустрічей із малолітньою дитиною [PERSON] , будуть негативно впливати на його психоемоційний стан. Суд вважає, що сторонам слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дітей та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості спілкування позивача з дітьми, а позивачу слід дослухатись до побажань матері дітей щодо необхідності як фізичного, так і духовного розвитку дітей, спільно приймати рішення щодо всіх питань, що в першу чергу матиме позитивний приклад для дітей, їх розвитку, впевненості та спокою. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що судом встановлено, що сторони на даний час не можуть дійти спільної згоди, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню частково, а саме в частині встановленні певного графіку побачень дітей з батьком. В ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати нормальному розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із дитиною буде сприяти повноцінному вихованню, його розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить його виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання, зокрема, батьківських прав позивача, а насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини. Тому поданий висновок виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області суд приймає до уваги, та погоджується з доводами позивача щодо проведення більше часу з дитиною. Разом з тим, суд враховує вік дитини, необхідність дитини у відчутті безпеки, власного куточку. Тому обраний позивачем бажаний графік суд вважає на даний час передчасним. Сторони по справі, як батьки малолітньої дитини бажають забезпечити йому належне виховання, однак, в той же час, належного компромісу щодо часу проведення батька з дитиною досягнуто не було, конфліктні ситуації спричинені виключно на ґрунті неприязних стосунків батьків між собою. Суд вважає за необхідне зазначити про те, що саме батьки, як матір, так і батько, несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їхньої дитини виникало прагнення бути як із мамою, так і з татом. При цьому, варто відзначити, що на обох батьках лежить відповідальність за збереження психічної рівноваги дитини, що досягається шляхом уникнення конфліктних, напружених стосунків між батьками, та в родині в цілому, оскільки, саме це в подальшому може бути причиною початку емоційних розладів у дитини. Важливо підтримувати позитивні, неконфліктні взаємини, зберігати незгоду між собою у таємниці від дитини, досягти співробітництва в інтересах дитини. З урахуванням вище викладеного, на підставі зібраних доказів, приймаючи до уваги те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування позивача з дитиною, суд дійшов висновку про необхідність встановити графік спілкування з дитиною наступним чином: Протягом двох місяців адаптивного періоду систематичні побаченні щотижня у понеділок, середу з 17.00 до 21.00 год. з поступовим збільшенням часу особистого спілкування без присутності матері на 0,5 години щотижня у такому порядку: побачення без присутності матері у перший тиждень адаптивного періоду 0,5 годин, у другий тиждень - 1 година, у третій тиждень - 1,5 години, у четвертий тиждень - 2 години, у п`ятий тиждень - 2,5 години, у шостий тиждень - 3 години, у сьомий тиждень -3,5 години, у восьмий тиждень - 4 години. Після адаптивного періоду та до досягнення дитиною 14-річного віку (до [INFO] ): Перший та третій тиждень місяця, субота та неділя з 10.00 год. до 18.00 год. враховуючи бажання та графік занять дитини, без присутності матері дитини. Другий та четвертий тиждень місяця, в будь-які два дні (3 години), без присутності матері дитини. Кожний зимовий канікулярний період кожного року (п`ять днів) для оздоровлення та лікування дитини, за домовленістю з матір`ю дитини та бажання дитини. Кожний літній канікулярний період кожного року два тижні (чотирнадцять днів), для оздоровлення та лікування дитини, за домовленістю з матір`ю дитини та бажання дитини. 09 грудня, 02 січня, 18 лютого, 12 липня з 10.00 год. до 18.00 год. без присутності матері. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: partial