Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Виконавчий комітет Житомирської міської ради звернувся до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; - cтягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за нею. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачка по справі [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якої записані відповідно до частини першої ст.1 ст.135 Сімейного кодексу України. З 2018 року [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки, не створює їй належні умови проживання, не забезпечує належного догляду, систематично зловживає алкогольними напоями. З [PERSON] неодноразово проводилась профілактично-роз`яснювальна робота щодо належного виконання батьківських обов`язків, також її було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, однак змін в поведінці відповідачки не відбулось. За місцем проживання [PERSON] відсутні умови для проживання малолітньої дитини, у зв`язку з чим [PERSON] вилучено з родини та поміщено до комунального підприємства "Дитяча лікарня ім.В.Й.Башека". Враховуючи вищевикладене у сукупності, позивач просить в судовому порядку позбавити відповідачку батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 27 січня 2022 року у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 19 травня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача Баб`як В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, позов просив задовольнити. Вказав, що [PERSON] на даний час продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов`язків, життям доньки не цікавиться, веде асоціальний спосіб життя. Представник третьої особи Кур`ята В.Ц. в судовому засіданні вважав за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. В судовому засіданні 08.06.2022 просила надати їй час, щоб змінити спосіб життя, і в звя`зку із цим не позбавляти батьківських прав. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та наявні докази у ній, суд дійшов наступного висновку. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] є матір`ю малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00034338842 від 22.12.2021 вбачається, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, зі слів матері: [PERSON] . Відповідно до листів - звернень Житомирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №22 імені Василя Михайловича Кавуна від 27.11.2019, від 27.01.2021, від 18.02.2021, від 30.11.2021, адресованих начальнику служби у справах дітей Житомирської міської ради, управлінню освіти Житомирської міської ради, Директору ЖМЦСССДМ, начальнику Житомирського відділу ГУНП, [PERSON] , періодично не відвідує школу, переважно голодна, неохайна, недоглянута, медсестрою школи в дитини неодноразово виявлявся педикульоз. При спробах обстеження житлово-побутових умов проживання та утримання дитини, мати не впустила працівників школи до квартири, однак через відчинені двері було видно антисанітарні умови проживання, відчувався бридкий запах. В звязку із вказаним в.о.директора школи просила втрутитись у вирішення проблеми, притягнути до відповідальності [PERSON] за безвідповідальне ставлення та неналежне виконання батьківських обов`язків щодо дитини [PERSON] . У відповідності до актів, складених працівниками служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради та Житомирського міського центру соціальних служб міської ради, про обстеження (спроби обстеження) умов проживання [PERSON] по [ADDRESS] , від 29.11.2019, від 05.12.2019, від 11.02.2021, від 15.02.2021, від 16.03.2021, від 01.12.2021, від 06.12.2021, від 16.12.2021, від 20.12.2021, [PERSON] під час обстежень неодноразово перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння, з квартири відчувався неприємний запах та присутні сторонні особи, умови проживання незадовільні, наявна антисанітарія, у дитини відсутнє спальне місце та місце для підготовки уроків, речі брудні та не випрані, продукти харчування та готові страви відсутні. Вважаючи, що відповідачка самоусунулась від виховання доньки, позивач звернувся до суду із вимогами позбавити її батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини. Вирішуючи спірні правовідносини, суд зважає на наступне. Відповідно до статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статей 18, 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Згідно частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За змістом статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої та частини третьої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. В пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати (батько) можуть вважатися такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, якщо вона (він) не проявляють про неї батьківської турботи, хоча мають таку можливість. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Так, з матеріалів справи вбачається, що наказом служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради від 17 грудня 2021 року №104-П, [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, як дитину, яка проживає в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї, складеного 20.12.2021, [PERSON] вживає алкогольні напої, не працює, у помешканні порушено санітарно-гігієнічні норми та періодично збираються сторонні особи і розпивають спиртні напої, свідком чого є дитина [PERSON] , остання не відвідує школу через педикульоз. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 22.12.2021 №1525 [PERSON] було відібрано у [PERSON] . Зі змісту висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням від 22.12.2021 №1525 вбачається, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків з виховання та утримання дитини, зловживає спиртними напоями, проживає в антісанітарних умовах, не забезпечує відвідування дитиною навчального закладу, за місцем проживання дитини систематично збираються сторонні особи з асоціальною поведінку, тому подальше проживання [PERSON] в сім`ї становить загрозу її життю та здоров`ю. Відтак, орган опіки та піклування зазначає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , є доцільним. Суд приймає до уваги те, що мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] не з`являється до навчального закладу, де навчається її донька, яка школу практично не відвідує, а також відповідачка не з`являється на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Житомирської області, веде асоціальний спосіб життя, у житті, навчанні, вихованні дитини [PERSON] жодної участі не приймає. Як вбачається із акту обстеження умов проживання [PERSON] по [ADDRESS] , від 13.06.2022, складеного працівниками служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради та Житомирського міського центру соціальних служб міської ради, відповідачка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. У квартирі також перебували сторонні особи, які поводили себе агресивно і вживали алкогольні напої, у помешканні відчувався різкий неприємний запах та було накурено. Умови для проживання дитини відсутні, спального місця немає, продукти харчування відсутні, одяг та взуття по сезону для дитини відсутній. Також працівниками вказаних служб було вчинено спроби обстеження помешкання [PERSON] , по що свідчать акти від 12.07.2022 та від 02.08.2022, проте двері відповідачка не відчиняла. Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує належний медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що стало підставою для відібрання дитини у матері. Докази на підтвердження того, що [PERSON] намагається належним чином виконувати покладені на неї батьківські обов`язки та покращити умови проживання дитини в матеріалах справи відсутні, та відповідачкою в ході розгляду справи не надані. З огляду на вищевикладене, враховуючи наявність факту ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно її доньки [PERSON] , [INFO] . Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) платника аліментів, яка має стягуватись на утримання малолітньої дитини, суд враховує те, що відповідачка є особою працездатного віку, відомості про наявність обставин, які унеможливлюють стягнення з неї аліментів в матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на користь особи або закладу, де буде перебувати дитина, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Положеннями статті 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Позивач у справі про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, відтак, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в загальному розмірі 1 816,00 грн (908,00 грн - за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав, та 908,00 грн - за позовну вимогу про стягнення аліментів).

Outcome: approved