Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

06 травня 2022 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те що після припинення шлюбних відносин з відповідачем їх спільна дитина проживає разом з нею, окремо від батька. Відповідач не надає дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон з метою відпочинку та оздоровлення. Згідно уточнених позовних вимог позивач просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , у супроводі матері [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON] на відпочинок та оздоровлення у період з 20 квітня 2023 року по 30 вересня 2023 року до країн: Турецька Республіка, Республіка Кіпр, Грецька Республіка, Королівство Іспанія, Італійська Республіка, Республіка Чорногорія, Республіка Хорватія. У судовому засіданні представник позивача адвокат Костишена В.Л. підтримала позовні вимоги, пояснила, що сторони не проживають разом з 2012 року, шлюб між ними розірвано. Починаючи з 2013 року [PERSON] проживає у місті Києві у власній квартирі. Дитина після розірвання шлюбу весь час проживала і наразі проживає разом з матір`ю, декілька разів мати разом з дитиною виїжджали за кордон, батько не заперечував проти цього, надсилав нотаріально посвідчену згоду. Однак у 2021 році батько в усній формі відмовився надавати матері дозвіл на виїзд дитини за кордон, на письмове звернення матері з цього питання не відповів, натомість звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, що свідчить про його відмову від надання дозволу матері на виїзд дитини за кордон. Відповідач [PERSON] , остання відома адреса місця проживання якого знаходиться на тимчасово окупованій території [ADDRESS] , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений в порядку, визначеному статтею 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до положень статті 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. \~ \~ Як\~передбачено статтею\~155\~Сімейного кодексу\~України,\~здійснення батьками\~своїх прав\~та виконання\~обов`язків\~мають ґрунтуватися\~на повазі\~до прав\~дитини та\~її людської\~гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Позивач посилається на те, що з метою оздоровлення та відпочинку дитини планує здійснювати подорожі за кордон, однак відповідач не надає дозволу на виїзд дитини за кордон разом з матір`ю. \~ \~ \~Правилами перетинання\~державного кордону\~громадянами України,\~ що\~затверджені постановою\~КМУ від\~27\~січня 1995\~року №\~57\~(пункт\~4),\~встановлено,\~що виїзд\~з України\~громадян,\~ які\~не досягли\~16-річного\~віку,\~в супроводі\~одного з\~батьків або\~інших осіб,\~уповноважених одним\~з батьків\~за нотаріально\~посвідченою згодою,\~здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків можливий у разі наявності рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З доданих до позовної заяви документів видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Шлюб між батьками дитини розірвано (а.с.7). Рішенням суду від 15 квітня 2013 року у справі № 257/3059/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки доходу щомісячно до повноліття дитини (а.с.44-45). [PERSON] разом з дитиною фактично проживає у квартирі за адресою [ADDRESS] , квартира є власністю позивача (а.с.17-18). [PERSON] зверталась з письмовою заявою до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон разом з матір`ю, однак не отримала відповіді (а.с.19-20). Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень цивільна справа № 760/23744/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини перебувала у провадженні Солом`янського районного суду м.Києва, ухвалою від 21 березня 2022 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу, оскільки не було усунуто недоліки позовної заяви. Реєстраційний номер рішення 105559484. Таким чином на час розгляду справи [PERSON] , [INFO] постійно проживає разом з матір`ю [PERSON] , матір має намір здійснювати разом з дитиною закордонні подорожі з метою відпочинку та оздоровлення, однак батько не надає нотаріально посвідченої згоди на виїзд дитини за кордон у супроводі матері. Подорожі за кордон у супроводі матері нададуть дитині можливість розширити свій світогляд, отримати нові враження, що здійснюватиме позитивний вплив на розвиток дитини, стимулюватиме його подальше навчання. За таких обставин, враховуючи насамперед інтереси дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Як визначено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп, що підтверджується квитанцією № 0764-6020-3826-9973 від 01 лютого 2022 року (а.с.1). Тому у зв`язку із задоволенням позову належним чином підтверджені судові витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved