Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

26.07.2022 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою на обгрунтування якої зазначила, що [PERSON] є її рідним братом, з яким вона проживали разом з дня його народження. У 1978 році [PERSON] залишив своє місце проживання та виїхав на заробітки до російської федерації. Протягом тривалого часу вона підтримувала зв`язоку із братом, проте починаючи з 1992 року останній перестав повідомляти її будь-які відомості про себе. З того моменту про долю [PERSON] їй нічого не відомо, попри ту обставину, що увесь цей час вона вживала заходи або знайти брати чи отримати бодай якусь інформацію про нього. Таким чином, відсутність [PERSON] за місцем свого останнього постійного місця проживання протягом тридцяти років дає підстави припустити про його загибель від певного нещасного випадку, що ймовірно стався з ним на заробітках в російській федерації. Враховуючи наведене, просить суд оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Луцьк Волинської області померлим. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала з підстав, які викладені у її заяві та просила їх задовольнити у повному обсязі. Суду пояснила, що вона та [PERSON] проживали постійно разом у хаті їх батьків, у якій по даний час зберігаються особисті речі останнього та його документи. З моменту від`їзду брата на заробітки, вони певний період часу листувалися, а тому їй було достовірно відомо, що [PERSON] перебував у архангельській області російської федерації. Однак, з 1992 року зв`язок з братом обірвався. Починаючи з 1993 року вони з сестрою вживали заходи із розшуку брата, які виявилися безрезультатними. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що [PERSON] є їх із заявницею братом, з яким вони з народження проживали за однією адресою. Останній, до від`їзду на заробітки, не працював, зловживав спиртними напоями, а також хворів на туберкульоз. Після відбуття до російської федерації, вона продовжувала проживати разом із заявницею [PERSON] за однією адресою до 2012 року. Впродовж усього часу їх брат на зв`язок не виходив. Заяву підтримує, просить її задовольнити. Заслухавши пояснення учасників провадження, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Частиною 1 ст. 308 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] та особа, щодо якої ставиться питання про оголошення її померлою [PERSON] є рідними сестрами та братом. Зазначене підтверджується зокрема, свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с. 16). Як вбачається із інформаційної довідки КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» № 3085 від 19.12.2018 року, [PERSON] та її брат [PERSON] є співвласниками житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , частка кожного з них у праві приватної спільної часткової власності на дане майно становить 16/24 та 3/24 часток відповідно (а.с. 8). Зазначений вище житловий будинок був успадкований [PERSON] та [PERSON] від своїх батьків, а також 1/3 його частка була передана заявниці у дар від її сестри заінтересованої особи [PERSON] (а.с. 9-14, 15). У своїй заяві [PERSON] зазначила, що її брат [PERSON] , який постійно проживав з нею за однією адресою, у 1978 року виїхав на заробітки за кордон, з 1992 року по даний час з ним втрачено зв`язок, будь-які відомості щодо нього відсутні. Як вбачається з листа Луцького ВП ГУНП у Волинській обл. № 3/6140 від 16.08.2018 року, в ході розгляду звернення [PERSON] було встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає протягом останніх двадцяти років (а.с. 14). 14.05.2019 року заявниця [PERSON] звернулася до правоохоронних органів із заявою про надання допомоги у встановленні місця знаходження її рідного брата [PERSON] , який з 1992 року після від`їзду на заробітки до російської федерації перестав виходити на зв`язок (а.с. 7). Як слідує із довідки Луцького РУП ГУНП у Волинській області № 16464/50/03-2022 від 03.06.2022 року, на дату її видачі місце знаходження [PERSON] , попри проведення розшукових заходів, не встановлено (а.с. 6). Також судом встановлено, що з 1978 року до 1992 року між [PERSON] та її братом [PERSON] здійснювалося листування за допомогою засобів поштового зв`язку. Надсилаючи листи за адресою заявниці [PERSON] зазначав адресу свого проживання: [ADDRESS] . За вказаною адресою [PERSON] надсилала листи своєму брату у зворотному напрямку. В ході розгляду справи заінтересована особа [PERSON] підтвердила той факт, що з 1992 року адресовані [PERSON] листи, які надсилалися заявницею, поверталися без вручення; їх брат жодним чином реагувати на них припинив. Крім того, допитана в судо вому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що вона знає заявницю та заінтересовану особу ще з дитинства, оскільки вони проживають поряд. Як їй відомо, їх рідний брат [PERSON] понад 30 років тому виїхав до російської федерації, через певний час зв`язок з ним було втрачено, останній про себе не подає будь-якої звістки. Вона неодноразово була у помешканні заявниці та жодного разу не бачила [PERSON] . Частиною 1 ст. 308 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Статтею 48 ЦК України встановлено, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником у заяві, заінтересованої особи та свідка в судовому засіданні. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки оголошення брата померлим їй необхідне для подальшого оформлення своїх спадкових прав, зокрема права власності на належну останньому частку у майні, яким він володіє на праві приватної сумісної часткової власності разом із заявницею. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та підставною. Оскільки, день вірогідної смерті [PERSON] у точності встановити неможливо, а тому його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили з врахуванням приписів ч. 3 ст. 46 ЦК України. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved