Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

26.07.2022 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Педенко С.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 761/6191/21, яким вирішити питання про судові витрати позивача в частині витрат на правову допомогу в розмірі 25000,00 грн. В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що 21.07.2022 Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 761/6191/21 за позовом [PERSON] до ПАТ «Науково-дослідний інститут радіаційного захисту академії технологічних наук» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Вказує, що з метою отримання правової допомоги щодо ведення справи позивачем було укладено Договір № 5 про надання правової допомоги від 11.02.2021 з АБ «Світлани Педенко» та наразі позивачем здійснено оплату правової допомоги, що відповідно до ст. 133 ЦПК України є судовими витратами та відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, при цьому, до закінчення судових дебатів, сторона позивача подала відповідну заяву про попереднє визначення розміру судових витрат. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.07.2022 справу передано на розгляд судді Сіромашенко Н.В. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися. За ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, наявні матеріали цивільної справи № 761/6191/21 дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1, 3 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. За ч 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, за ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Крім цього, пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Відповідно до ст. 19 цього Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Статтею 30 цього Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим про що, зокрема, зазначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України». Відповідно до правової позиції ВС/КАС, викладеної у постанові від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21.07.2021 у справі № 761/6191/21 позов [PERSON] до ПАТ «Науково-дослідний інститут радіаційного захисту академії технологічних наук» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 20000 грн., а також стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн. В іншій частині позову відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача - адвокатом Педенко С.В. до ухвалення рішення у справі № 761/6191/21, 06.08.2021 до суду було подано заяву, в порядку ст. 141 ЦПК України, про попереднє визначення суми судових витрат. Так, на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів позивача, представником позивача долучено до матеріалів справи завірені копії, а саме: Договір № 5 про надання правової допомоги від 11.02.2021, (далі - Договір), укладений між Адвокатським бюро «Світлани Педенко» та [PERSON] ; Додаткова угода № 1 від 11.02.2021 до Договору; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2813; ордер серії КВ № 30145, Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АБ «Світлани Педенко», ідентифікаційний код 43145696, дублікат квитанції № 0.0.2145588447.1 від 31.05.2021на суму 17500,00 грн; дублікат квитанції № 0.0.2618438050.1 від 22.07.2022 на суму 7500,00 грн; розрахунок витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до п. 1.1. Договору Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором та додатковими угодами до нього. Згідно п. 1.2. Бюро надає правову допомогу у вигляді, зокрема: - забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта; представництво інтересів Клієнта в будь-яких судах ( у тому числі в будь-яких інстанціях, в будь-яких судочинствах); - надання Клієнту правової інформації, консультацій, роз`яснень з правових питань. За п. 1.3. Договору перелік конкретних юридичних послуг, обсяг та умови їх надання, визначаються окремими Додатковими угодами, які оформлюються за результатами кожного звернення Клієнта. Відповідно до п. 5.1.Договору виплати за цим Договором складаються з: а) Гонорару, що виплачується Клієнтом Бюро; б) сум, що виплачуються Клієнтом Бюро як покриття фактичних видатків, пов`язаних з наданням правової допомоги за цим Договором. Пунктом 5.2. Договору визначено, що за надання правової допомоги Клієнт виплачує Бюро гонорар - винагороду за здійснення захисту, представництво інтересів Клієнта та надання йому інших видів правової/правничої допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення Бюро позитивного результату, якого бажає Клієнт. Відповідно до п. 3.1. Додаткової угоди вартість послуг (гонорар) за надання правничої допомоги пов`язаної з захистом трудових прав Клієнта, в тому числі, але не виключно щодо та представництва Клієнта в Шевченківському районному суді м. Києва щодо поновлення на роботі незаконно звільненого працівника (Клієнта) та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди у зв`язку з порушенням трудових прав тощо, складає 25 000,00 грн. За п. 4.1. Додаткової угоди оплата послуг здійснюється в наступному порядку: 70% вартості послуги сплачується не пізніше 03.06.2021, решта суми - протягом 3-х днів з дня винесення Шевченківським районним судом м. Києва рішення по справі. Згідно п. 5 Додаткової угоди сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється Клієнтом в готівковій формі або в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок Бюро, реквізити якого зазначаються у відповідному рахунку на оплату гонорару. На виконання п. п. 4.1., 5 Додаткової угоди позивачем перераховано Бюро сума коштів, що визначена п. 4.1. Додаткової угоди на розрахунковий рахунок Бюро, що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0.2145588447.1 від 31.05.2021 на суму 17500,00 грн та дублікатом квитанції № 0.0.2618438050.1 від 22.07.2022 на суму 7500,00 грн відповідно. Крім того, представником позивача надано розрахунок витрат на правничу допомогу, з якого вбачається, що витрати, пов`язані з розглядом справи на професійну правничу допомогу складають 25000,00 грн, з яких: первинна консультація з адвокатом - 1500,00 грн; консультація та узгодження правової позиції - 1500,00 грн; підготовка та подання до Шевченківського районного суду м. Києва позовної заяви - 4000,00 грн; підготовка та подання відповіді на відзив - 2000,00грн; ознайомлення з матеріалами справи - 1500,00 (кількість послуг-3) - 4500,00 грн. підготовка клопотань/заяв в процесі розгляду справи (клопотання про зменшення позовних вимог) - 1500,00 грн; представництво та захист інтересів позивача в суді (відвідування судових засідань) - 2500,00 грн (кількість послуг-4) - 10000,00 грн. Разом з тим, судом встановлено, що в матеріалах справи відповідь позивача або його представника на відзив відсутня. Крім цього, в матеріалах справи містяться заяви представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи від 09.06.2021, 12.08.2021, 18.11.2021, 19.07.2022, однак, розписки про те що представник знайомився з матеріалами справи на вказаних заявах та в матеріалах справи, відсутні. При цьому, слід звернути увагу, що у разі подання однією із сторін заяви по суті спору, сторона, при подачі відповідної заяви, додає докази її надіслання (надання) іншому учаснику справи, а тому, суд вважає, що необхідності для подачі декількох заяв про ознайомлення з матеріалами не було. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, представник позивача брала участь та представляла інтереси позивача у трьох судових засіданнях, які відбулися - 06.08.2021, 13.12.2021 та 21.07.2022. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Поряд з цим, як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також, від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також, суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката. В матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача в порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК. Таким чином, враховуючи викладене вище, виходячи із досліджених матеріалів справи та наданих доказів, з огляду на умови договору про надання правової допомоги та додатку до нього, враховуючи складність справи, обсяг наданих послуг та виконаних робіт, наданих позивачу адвокатом оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката встановленим чинним законодавством критеріям, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 761/6191/21 підлягає частковому задоволенню, а саме, беручи до уваги розрахунок витрат на правничу допомогу, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 16000,00 грн. З огляду на викладене,

Outcome: partial