Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача шляхом визнання договору про відкриття банківського рахунку припиненим у зв`язку із закінченням строку дії платіжної картки, в якому просить суд визнати Договір №690007623 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки ВИЗА Альфа-банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента від 16.02.2008 року, що укладений між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК», припиненим 17.02.2010р. за закінченням строку дії емітованої платіжної картки МПС ВИЗА 4102441001242903. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.02.2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК", був укладений Договір №690007623 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки ВИЗА Альфа-банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента. Згідно до пункту 2.4. розділу №2 відновлювальна кредитна лінія відкривається протягом двох робочих днів з дати укладення цього договору. Строк дії відновлювальної кредитної лінії складає 730 днів з моменту її відкриття, але в будь-якому випадку закінчується в 24:00 останнього дня місяця строку дії картки. Дія кредитної лінії не припиняється в разі реалізації банком свого права на перевипуск картки у відповідності із п.3.3.10 договору. При цьому зазначає, що вона дійсно заповнила 16.02.2008 року відповідно до умов договору №690007623 в частині розділу №2 заяву про відкриття поточного рахунку в ЗАТ «АЛЬФА-БАНК» та Анкету-заяву на отримання кредиту (встановлення ліміту) при використанні картки. Проте платіжну картку МПС ВИЗА 4102441001242903 нею активовано не було, на поточний рахунок покриття картки № [NUMBER] не покладались, не перераховувались власні кошти для накопичення та розпорядження. Також зазначену платіжну картку та поточний рахунок вона не використовувала в межах розміру встановленого ліміту відновлювальної кредитної лінії на придбання товарів, сплату послуг та будь-яких інших витрат за рахунок грошових коштів банківської установи. Відповідач своїм правом не скористався, проте строк дії платіжної картки МПС ВИЗА 4102441001242903 (відповідно, і строк дії відновлювальної кредитної лінії) закінчився 17.02.2010р. Жодних зобов`язань [PERSON] перед банком за договором №690007623 від 16.02.2008 року не має, оскільки у неї не виникли зобов`язання за не активованою платіжною карткою МПС ВИЗА 4102441001242903 за поточним банківським рахунком № [NUMBER] . Відповідні обставини стали причиною звернення до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи за її відсутності заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Частиною 1\~статті 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені\~статтею 16 ЦК України. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 16.02.2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК", був укладений Договір №690007623 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки ВИЗА Альфа-банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента. (а.с. 6-16) Відповідно пункту 1 договору № 690007623, цей договір складається з двох розділів, які нерозривно пов`язані між собою. Договір вважається укладеним за умови підписання сторонами обох розділів цього договору, включаючи всі додатки до нього, додатки складають невід`ємну частину цього договору. Відповідно до пункту 4 розділу 1 договору №690007623, інші істотні умови цього договору викладені в розділі №2, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно пункту 2 розділу 1 договору №690007623 банк надає клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії для здійснення операцій із застосуванням платіжної картки, а клієнт приймає його на наступних умовах: сума відновлювальної кредитної лінії 75750 грн.; поточний рахунок покриття картки № [NUMBER] , який банк відкриває клієнту для обліку операцій з використанням платіжної картки; платіжна картка МПС ВИЗА 4102441001242903, що відповідно до цього договору випускається банком клієнту на ім`я останнього. Пунктом 6 розділу 1 вищевказаного Договору, передбачено, що підпис клієнта на цьому договорі є письмовим підтвердженням отримання ним свого примірнику цього Договору в дату його укладення та ознайомлення його у письмовій формі з інформацією про сукупну вартість Кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання Кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також іншої інформації, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство. Підпис Клієнта на цьому Договорі є письмовим підтвердженням того, що Клієнт в письмовій формі ознайомлений з умовами кредитування, які йому роз`яснені та зрозумілі. Істотні умови договору №690007623 від 16.02.2008 року викладені в Розділі №2 «Загальні умови відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки ВИЗА Альфа-банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи- резидента». Відповідно до пункту 1 розділу №2 «Терміни, що застосовуються в договорі»: 1.15. Основна картка - платіжна картка МПС ВИЗА, що відповідно до цього Договору випускається банком клієнту на ім`я останнього, та/або картки, що будуть випущені в майбутньому після припинення дії останньої випущеної основної картки та взамін її; 1.20.\~Припинення дії\~картки -\~неможливість проведення\~операцій з\~використанням картки\~внаслідок закінчення\~строку її дії чи анулювання або виникнення інших обставин, передбачених договором та/або правилами МПС; 1.23.Строк дії картки - період часу, що починається з дати випуску (перевипуску) картки і закінчується в останній день місяця, зазначеного на її лицьовій стороні як останній місяць дії картки. Відповідно до пункту 2.1.1 розділу №2, банк, на підставі отриманої анкети-заяви, Заяви про відкриття рахунку та цього Договору зобов`язується відкрити рахунок і видати клієнту основну картку та протягом строку її дії здійснювати обслуговування операцій з її використанням, надати клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії для здійснення операцій із застосуванням платіжної картки, надавати інші послуги згідно з цим Договором, а Клієнт зобов`язується сплачувати Банку проценти за користування відновлювальною кредитною лінією, винагороду за послуги, що надаються відповідно до умов цього Договору, та виконувати інші умови цього Договору. Згідно до пункту 2.4. розділу №2 відновлювальна кредитна лінія відкривається протягом двох робочих днів з дати укладення цього договору. Строк дії відновлювальної кредитної лінії складає 730 днів з моменту її відкриття, але в будь-якому випадку закінчується в 24:00 останнього дня місяця строку дії картки. Дія кредитної лінії не припиняється в разі реалізації банком свого права на перевипуск картки у відповідності із п.3.3.10 договору. Як вбачається з матеріалів справи, у суду відсутні докази щодо перевипуску картки Банком у відповідності до п. 3.3.10 Розділу № 2, а тому відсутні підстави вважати, що за спливом 730 днів (з 16.02.2008р.) кредитний договір продовжив діяти. (а.с. 8) В силу ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При цьому,\~як зазначає\~позивач у\~своєму позові,\~що платіжну картку МПС ВИЗА [NUMBER] нею активовано не було, на поточний рахунок покриття картки № [NUMBER] не покладались, не перераховувались власні кошти [PERSON] для накопичення та розпорядження. Однак відповідні твердження спростовуються наданою Випискою по рахунку з кредитною карткою, згідно якого вбачається, що позивач здійснювала активні дії з виданою кредитною карткою (зняття готівки, поповнення картки). (а.с. 59-60) Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (частини перша та друга статті 598 ЦК України). Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 "Припинення зобов`язання" ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України). Судом встановлено, що спірний договір споживчого кредиту підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови; відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; у додатках до договору споживчого кредиту «Загальна вартість кредиту» та «Графік погашення кредиту», які підписані позивачем, міститься повна інформація стосовно умов кредитування. Також було надано і інформаційний лист згідно вимог законодавства України, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів». За умовами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Окрім іншого слід зазначити, що Законом України «Про захист прав споживачів»\~передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору, проте реалізація вказаного права споживача і припинення дії кредитного договору можлива при дотриманні споживачем трьох умов, передбачених законом, а саме: подача письмового повідомлення кредитодавцю про відмову від кредитного договору в строки, встановлені законом; одночасного/разом з відкликанням згоди/ повернення виданого кредиту або отриманого товару по договору; сплати нарахованих процентів, які були нараховані банком за весь час користування грошовими коштами. Проте, позивач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з часу отримання копії примірника договору не скористалася та продовжувала користуватися кредитними коштами. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки в Договорі чітко визначено терміни дії договору та реалізацію його припинення, тому підстав для визначення судом терміну як дії так і закінчення Договору відсутні. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В силу вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Положеннями ч. 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.(ст.79 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях( ч.6 ст.81 ЦПК). Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00,§ 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed