Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері у розмірі 2000 гривень, щомісячно. В позовній заяві позивачка зазначила, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Київської рай адміністрації виконкому Одеської міськради актовий запис № 2340. [PERSON] є непрацездатною особою, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданим 06.09.2018 року. Сукупний розмір пенсії [PERSON] за період з 01 січня 2021 по 30 вересня 2021 р становить 28146 грн. [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Згідно відомостей № К4-217087-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та її син [PERSON] . Згідно листка розрахунків по особовому рахунку по квартирі [ADDRESS] , вартість комунальних послуг, у вигляді оплати в/с Союз 2018 та УБПТ за період з травня 2020 по вересень 2021 року становить 5233 грн. Крім того, нею сплачуються витрати по водопостачанню та водовідведенню. Також згідно квитанції сплата за теплопостачання в березні 2021 року становила 4 552,56 грн. Крім того, [PERSON] має ряд хронічних захворювань через які постійно потребує стаціонарного лікування. 18.05.2018 року їй була проведена операція у вигляді корекції переднього відділу правої стопи. Після трьох тижнів після операції було видалено спиці Кіршнера . Рекомендоване спеціальне взуття, масаж та ходи за допомогою милиць. Згідно виписки № 1629 із медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення, [PERSON] в період з 21.02.2018 по 02.03.2018 року знаходилася на стаціонарному лікуванні з діагнозом: вертеброгенний двосторонній цервікаличний синдром на фоні остеохондроза ШОП з болевим синдромом. Після проходження стаціонарного лікування їй було рекомендоване санаторно- курортне лікування. Згідно виписку № 778 із медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення [PERSON] в період з 01.03.2020 по 10.03.2020 перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: вертеброгенний двобічний цервікалгічний та люмбалгічний синдроми на тлі остеохондрозу ШВХ та ПВХ, болі в попереку, болі в правому стегні, з вираженим больовим синдромом. Рекомендоване санаторно-курортне лікування та вживання знеболювальних препаратів. Однак, позивачка не в змозі оплачувати потрібні їй ліки та санаторно-курортне лікування, а також не може проходити належне медичне лікування через брак коштів. В неї маленька пенсія, їх більшу частку вона витрачає на сплату комунальних послуг. Вона постійно звертається до свого сина, відповідача по справі, з проханням надавати їй матеріальну допомогу, так як коштів, які вона отримує від пенсії, вкрай не вистачає, однак відповідач відмовляється добровільно надавати їй таку допомогу. Інших дітей у позивачки немає. На дату розгляду справи позивачка надала до суду заяву, в якій позов підтримала, та просить розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міськради актовий запис № 2340. [PERSON] є непрацездатною особою, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданим 06.09.2018 року. Згідно з частиною першою статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Обов`язок повнолітніх дітей утримувати батьків чинним законодавством не пов`язується з працездатністю дітей і їх можливістю надавати батькам матеріальну допомогу та виникає на підставі сукупності наступних умов: -походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); -непрацездатність матері, батька (тобто вони є особами, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або особами з інвалідністю); -потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Абзац 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», де вказано, що непрацездатними громадянами є особи, які досягли встановленого ст. 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Відповідно до ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Частиною 2 ст.205 СК України, при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Враховуючи отримані судом дані щодо заробітної плати відповідача, суд вважає, що [PERSON] має змогу надавати матеріальну допомогу матері. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню

Outcome: approved