Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-23 00:00:00

До Коростишівського\~районного суду\~Житомирської області\~надійшов вказаний\~позов в\~обґрунтування якого\~позивач зазначила,\~що 27.06.1992\~року Коростишівським\~районним відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~ Коростишівського\~РУЮ Житомирської\~області зареєстровано\~шлюб між\~ [PERSON] \~та [PERSON] .\~Вказаний шлюб\~було розірвано\~відповідно до\~рішення Коростишівського\~районного суду\~Житомирської області\~суду від\~01.03.2013\~року.\~Вказує,\~що за\~період перебування\~у шлюбі\~на виділеній\~в 1999\~році [PERSON] ,\~ та\~в подальшому\~приватизованій земельній\~ділянці за\~спільні сімейні\~кошти \~було побудовано\~будинок,\~будівництво якого\~завершилось у\~2011\~році.\~На час\~подачі позову\~будинок в\~експлуатацію не\~зданий,\~право власності\~не зареєстровано,\~ відсоток\~готовності будинку\~відповідно до\~експертного висновку\~складає 57%. Вказує, що є співвласником вказаних будівельних матеріалів та просить визнати спільною сумісною власністю подружжя будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] , та в порядку поділу спільного майна подружжя, виділити будівельні матеріали, що були використані в процесі будівництва вказаного житлового будинку відповідачу [PERSON] , стягнувши з останнього \~на її користь\~,\~компенсацію в\~розмірі 1/2\~частки вартості\~будівельних матеріалів,\~ в\~розмірі 653\~600 (шістсот п`ятдесят три тисячі шістсот) грн.. 00 коп. Представник позивача адвокат Кашапова В.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з урахуванням висновку експертизи від 31.05.2022 року № 440/05-2022 яким визначено, що вартість будівельних матеріалів спірного житлового будинку становить 1694016, 00 грн, тому просила стягнути компенсацію у розмірі 1/2 від вказаної суми, що становить 847\~008, 00 грн.. Зазначила, що позовні вимоги збільшувати не будуть, та це не є необхідним оскільки помилка позивача у сумі компенсації не потребує збільшення позовних вимог в цій частині. Відповідач та його представник адвокат Маковій О.Є. в судовому засіданні позовні вимоги визнали. Вказали, що згодні на виплату компенсації згідно заявлених позовних вимог у розмірі 653600, 00 грн., заперечили щодо виплати компенсації у розмірі 847\~008, 00 грн., оскільки позовні вимоги в цій частині не збільшувались. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 01.03.2013 року, шлюб зареєстрований Коростишівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції, Житомирської області 27.06.1992 року, актовий запис №84 між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно з рішенням виконкому Коростишівської міської ради від 26.08.1999 р. №362 [PERSON] було виділено земельну ділянку під індивідуальне будівництво житлового будинку. Право власності на земельну ділянку площею 0,0726га з кадастровим номером 1822510100:01:014:0329, що за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією державного акту на право власності від 06.08.2007 року. Згідно висновку експерта від 31.05.2022 року №440/05-2022 року вартість будівельних матеріалів, виробів, конструкцій, що застосовані при будівництві незавершеного будівництвом житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані на ділянці за адресою: [ADDRESS] , виходячи із проведеного розрахунку за укрупненими показниками відновної вартості становить 1694016,00 грн. При цьому визначити перелік будівельних матеріалів їх обсяг та вартість, що були застосовані при будівництві незавершеного будівництвом житлового будинку та належних будівель і споруд не вбачається можливим, зокрема з огляду на те, що частина будівельних матеріалів застосовується при виконанні прихованих робіт, а також відсутні ідентифікаційні ознаки( маркування). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 372 ЦК України\~визначено, що майно яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі такого поділу, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено законом або домовленістю між ними. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч. 3 ст. 372 ЦК України). Статтею 60 СК України\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Частиною першою та другою статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній власності, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно ч. 3 ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Позивачем було заявлені позовні вимоги щодо виділення будівельних матеріалів, що були використані в процесі будівництва вказаного житлового будинку [PERSON] , та стягнути на її користь компенсацію в\~розмірі 653\~600 (шістсот п`ятдесят три тисячі шістсот) грн.. 00 коп. Дана позовна вимога була визначена кількісним показником, тому заявлена в судовому засіданні представником позивача вимога щодо збільшення розміру компенсації повинна була бути подана у відповідності до ст. 49 ЦПК України. Так, відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або після початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.\~У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частини третьої і четвертої цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду, частина 5 ст. 49 ЦПК України. Проте представником позивача вказаний порядок виконано не було, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило, відповідач заявлені позовні вимоги та заявлену суму компенсації у розмірі 653\~600 (шістсот п`ятдесят три тисячі шістсот) грн.. 00 коп. визнав. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог про поділ спільного майна подружжя, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки, ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, визнаються відповідачем, суд вважає позов обґрунтований, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі, саме в сумі вказаній позивачем, так як в цій частині позовні вимоги не збільшувалися. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 6536 грн. 00 коп.

Outcome: approved