Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

21 червня 2022 року до Рівненського міського суду надійшла на розгляд позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю госпрозрахункової фірми "КАМАЗ-ТРАНС-СЕРВІС" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 16.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірмі «Камаз-Транс-Сервіс» та [PERSON] було укладено договір про надання консультаційних послуг, згідно з яким позивач брав на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати консультаційні послуги по підвищенню його кваліфікації, як водія експедитора для здійснення міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом. 24.10.2018 між сторонами договору про надання консультаційних послуг від 16.07.2018 підписано акт здачі-приймання наданих послуг, згідно з яким позивачем надано, а відповідачем отримані консультаційні послуги по підвищенню кваліфікації останнього, як водія-експедитора для здійснення міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом. Підписанням вказаного акту [PERSON] погодився, що послуги надані позивачем і саме в обсязі, що був визначений договором від 16.07.2018, претензії до позивача відсутні. Окрім того, при підписанні вказаного акту сторонами погоджено вартість наданих позивачем послуг в сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень. Згідно з п. 4.2. договору про надання консультаційних послуг від 16.07.2018, вартість послуг становить 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень. Пунктом 4.3. договору про надання консультаційних послуг від 16.07.2018 визначено, що відповідач оплачує вартість послуг з дня підписання акту здачі-приймання наданих послуг. Пунктом 4.4. договору про надання консультаційних послуг від 16.07.2018 визначено можливість оплати відповідачем наданих послуг з відтермінуванням. Розмір щомісячної суми платежу повинен бути не менше 500 (п`ятсот) гривень. Однак, на момент звернення до суду, дебіторська заборгованість [PERSON] перед ТЗОВ «Камаз-Транс-Сервіс» становить 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 04.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду письмову заяву у якій просив провести розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Разом з тим, відповідно до інформації відділу обліку моніторингу про реєстрацію місця проживання ГУДМС УДМС України в Рівненській області, відповідач був знятий з місця реєстрації. За приписами ч. 7 ст. 128 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд зазначає, що відповідач в судові засідання не з`являлася, хоч про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать оголошення, опубліковані на офіційному веб-порталі судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. За містом ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та врахувавши обставини по справі, суд встановив таке. 16 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю госпрозрахунковою фірмою «Камаз-Транс-Сервіс» та [PERSON] було укладено договір про надання консультаційних послуг, згідно з яким позивач брав на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати консультаційні послуги по підвищенню його кваліфікації, як водія експедитора для здійснення міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом. 24 жовтня 2018 року між сторонами договору про надання консультаційних послуг від 16.07.2018 підписано акт здачі-приймання наданих послуг, згідно з яким позивачем надано, а відповідачем отримані консультаційні послуги по підвищенню кваліфікації останнього, як водія-експедитора для здійснення міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом. Підписанням вказаного акту [PERSON] погодився, що послуги надані позивачем і саме в обсязі, що був визначений договором від 16.07.2018, претензії до позивача відсутні. Згідно з п. 4.2. договору про надання консультаційних послуг від 16.07.2018, вартість послуг становить 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень. Пунктом 4.3. договору про надання консультаційних послуг від 16.07.2018 визначено, що відповідач оплачує вартість послуг з дня підписання акту здачі-приймання наданих послуг. Пунктом 4.4. договору про надання консультаційних послуг від 16.07.2018 визначено можливість оплати відповідачем наданих послуг з відтермінуванням. Розмір щомісячної суми платежу повинен бути не менше 500 (п`ятсот) гривень. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Крім того, як вказано у ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі статтею 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав. Таким чином, при зверненні до суду з відповідними вимогами саме позивач має довести: наявність відповідного права, за захистом якого він звернувся до суду, та, відповідно, порушення такого права відповідачем внаслідок невиконання свого зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач у повному обсязі заборгованість за договором про надання консультаційних послугвід 16.07.2018 позивачу не погасив. Сума заборгованості становить 12 500, 00 грн. Доказів, що спростовують викладене вище, а також доказів сплати боргу відповідач суду не надав. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2481, 00 грн.

Outcome: approved