Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Орган опіки та піклування Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] померла. Зазначив, що попередньо рішенням Богородчанського районного суду від 27 червня 2006 року малолітню [PERSON] відібрано у батьків без позбавлення батьківських прав відносно дочки. Починаючи з того часу батьки вихованням та утриманням дитини не займалися, дівчинка в сім`ї батьків не проживала. Згідно з розпорядженням Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 11.07.2013 року №222, неповнолітня [PERSON] перебуває під опікою бабусі [PERSON] , яка і займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дочки, не піклується про неї. Зокрема, не проживає з нею від народження, не займається її вихованням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться навчанням дочки. Крім того [PERSON] посвідчив у нотаріуса заяву, згідно з якою відмовився від виховання дочки та зазначив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, просить позбавити його батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, в матеріалах справ є заява від 11.01.2022 року про те, що він відмовляється від виховання та утримання дочки [PERSON] і просить позбавити його батьківських прав щодо неї. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , однак, він не бере ніякої участі у її вихованні, не займається її розвитком, не підтримує матеріально. Мама [PERSON] , [INFO] [PERSON] померла [INFO] . Попередньо рішенням Богородчанського районного суду від 27 червня 2006 року малолітню [PERSON] відібрано у батьків без позбавлення батьківських прав відносно дочки. Починаючи з того часу батьки вихованням та утриманням дитини не займалися, дівчинка в сім`ї батьків не проживала. Відповідно до розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 11.07.2013 року №222, неповнолітня [PERSON] перебуває під опікою бабусі [PERSON] , яка і займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов №7/13-08 від 28.01.2021 року [PERSON] продживає в [ADDRESS] з бабусею [PERSON] . Згідно з висновком щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , затвердженого рішенням виконкому Богородчанської селищної ради від 08.04.2022 року №491-21/2002 відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до письмових пояснень неповнолітня [PERSON] не заперечує щодо позбавлення її батька [PERSON] батьківських прав щодо неї. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідач життям дочки не цікавиться, не підтримує її та не допомагає. Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських щодо своєї дочки. Також, згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 2481 грн . На підставі наведеного, ст.ст.150, 164, 165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved