Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі Відповідач), третя особа (без самостійних вимог): Служба у справа дітей та сім`ї Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області про позбавлення батьківських прав. У своєму позові позивач посилається на те, що [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. У січні місяці 2019 року сторони розійшлися і стали проживати окремо. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 26 лютого 2021 року було присуджено стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини. На даний час дитина проживає з матір`ю, знаходиться на повному її утриманні та вихованні. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не слідкує за її розвитком, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, що негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток, як складову виховання, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному до нормального самоусвідомлення та фактично не бажає навіть зустрічатися з нею. За час окремого проживання, відповідач надавав аліменти не регулярно, що свідчить про відсутність бажання підтримувати будь-які стосунки з позивачем та своєю донькою. Дані обставини свідчать про злісне ухилення від виховання дитини батьком, без поважних на те причин, свідомого нехтування відповідачем своїх обов`язків. У зв`язку з наведеними обставинами позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно його дитини, [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на 21 лютого 2022 року /а.с. 20/. 21 лютого 2022 року розгляд підготовчого судового засідання не відбувся, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному /а.с. 26/. 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України, рішенням зборів суддів Іванківського районного суду Київської області № 3 було тимчасово зупинено здійснення судочинства /а.с. 30/. 06.03.2022 року розпорядженням Голови Верховного суду України № 1/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Іванківського районного суду до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області. 22.04.2022 року підсудність судових справ Іванківського районного суду було відновлено на підставі розпорядження Голови Верховного суду України № 18/0/9-22 від 21.04.2022 року /а.с. 31/. Після відновлено судочинства, розгляд підготовчого судового засідання призначено на 13 липня 2022 року. У зв`язку з неявкою відповідача, розгляд підготовчого судового засідання відкладено на 10 серпня 2022 року. У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, повернувся конверт з відміткою «за зазначеною адресою не проживає», тому у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення. Враховуючи вимоги частини 11 статті 128 ЦПК України «з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Однак, [PERSON] відзив, заяв та клопотань не надіслав. Представник третьої особи (без самостійних вимог) Служби у справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради Київської області Ярмак М. звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника служби, висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини підтримали. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] /а.с. 5/. Згідно судового наказу від 26.02.2021 року, виданого Іванківським районним судом Київської області, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с. 6/. Відповідно до довідки-розрахунку за № 64949804 від 08.11.2021 року, виданої головним державним виконавцем Іванківської ВДВС у Вишгородському районі Київської області Чалим В.П., заборгованість із сплати аліментів боржником [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] станом на 01.11.2021 року становить 4664 грн. 92 коп. /а.с. 7/, Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за № 1514 від 08.11.2021 року, [PERSON] проживає в будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та який належить [PERSON] (співмешканець [PERSON] ). [PERSON] одна займається вихованням своїх малолітніх дітей /а.с. 8-9/. Відповідно до Довідки № 1515 від 08.11.2021 року, виданої Поліською селищною радою Київської області, [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом із [PERSON] (співмешканець), [PERSON] (син) та [PERSON] (донька) /а.с. 10/. З Довідки № 1513 від 08.11.2021 року, виданої Поліською селищною радою Київської області, слідує, що [PERSON] та [PERSON] проживають та знаходяться на повному утриманні [PERSON] /а.с. 11/. Згідно характеристики, виданої Поліською селищною радою Київської області, [PERSON] , за місцем проживання характеризується позитивно /а.с. 12/. Відповідно до характеристики, виданої директором ОНЗ Красятицьке навчально-виховне об`єднання «ЗОШ І-ІІІ ступенів-дитячий садок» Поліської селищної ради Марченко І.І., [PERSON] відвідує дитячий садок. Вихованням дитини займається матір [PERSON] . Батько [PERSON] , що проживає в с. Вовчків, участі у вихованні дитини участі не приймає /а.с. 13/. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідач [PERSON] не виконує покладених на нього законом обов`язків щодо виховання своєї дитини, а саме: безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків, не піклується про свою дитину, не цікавиться її життям, що свідчить про дійсне ухилення його від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, у т.ч. ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У зв`язку з викладеними обставинами, 09 серпня 2022 року Служба у справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради Київської області прийняла рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо його дитини. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд погоджується з таким висновком, який є обґрунтований та відповідає іншим матеріалам справи. У справі встановлено, що відповідач від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини ухилився. Відтак, пред`явлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи слідує, що позивач при подачі позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень). Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень). На підставі ст.ст.164 ч.1 п.2, 166 ч.2, 167 СК України,

Outcome: approved