Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] у якому просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини після померлої матері, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , надавши додатковий строк 3 (три) місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. В обґрунтування позову покликається на те, що [INFO] померла його матір [PERSON] , [INFO] , а [INFO] помер його батько. Після смерті матері він не звертався із заявою про прийняття спадщини, лише згодом він знайшов заповіт складений його матір`ю на його користь, який був нотаріально засвідчений 06.06.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мартинишин Г.Р., за №483. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Крім нього, спадкоємцем майна є його рідний брат [PERSON] , який був зареєстрований по місцю проживанню матері до дня смерті і вважається таким, що прийняв спадщину, хоча і не звертався із заявою про її прийняття. Ухвалою від 28.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне\~провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 25.10.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації ЛМР. 11.02.2022 від [PERSON] до суду поступила заява, в якій зазначив, що ним несвоєчасно було знайдено заповіт складений його померлою матір`ю. До 09.07.2021 він не вчиняв жодних дій, оскільки доглядав за хворою бабусею, 1930 р.н. Також, вирішував проблеми пов`язані із братом [PERSON] у Сихівському РВ УМВС та судах, брат хворіє психічними розладами. Весною 2021 року на його адресу почали надходити погрози про переоформлення за його рахунок квартири на брата [PERSON] із подальшим її продажем. Просить суд, надати додатковий термін на прийняття спадщини та зобов`язується, що брат [PERSON] буде проживати в цій квартирі пожиттєво. 11.07.2022 від відповідача до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, а відтак мав право на спадщину незалежно від наявності чи відсутності заповіту на його користь. Останнім не доведено жодних поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього, як спадкоємця, на подання заяви про прийняття спадщини в шестимісячний строк. 19.07.2022 від позивача [PERSON] до суду поступила відповідь на відзив, в якій зазначив, що він протягом багатьох років турбувався про відповідача, був його піклувальником, допомагав матеріально. Він один тривалий час доглядав за їхньою важкохворою матір`ю, купляв медичні препарати, піклувався про неї, фактично проживав з нею до дня її смерті, саме тому вона склала заповіт на нього. Відповідач в свою чергу не піклувався про матір, відносився до неї грубо. Зазначає, що важко переніс смерть матері, встановив пам`ятник. Після смерті матері він перебував у стресовому стані, довіряв братові і не знаючи про наявність заповіту на його ім`я, дійсно не подав своєчасно заяви про прийняття спадщини. Додатково зазначив, що незважаючи на те, що він не проживає у спірній квартирі сплатив усю заборгованість за житлово- комунальні послуги. Ухвалою від 01.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Зазначив, що строк для прийняття спадщини пропустив, оскільки йому не було відомо про складений його матір`ю заповіт. Просить позов задоволити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов заперечили. Додатково зазначили, що доказів поважності пропуску строку звернення для прийняття спадщини немає. Просять суд у задоволенні позову відмовити. Від представника третьої особи Органу опіки та піклування СРА ЛМР 22.08.2022 до суду поступило клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши вступні\~слова учасників\~справи,\~дослідивши матеріали\~справи,\~з`ясувавши\~дійсні обставини\~справи та\~перевіривши їх\~доказами,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~не підлягає\~до задоволення\~з наступних\~підстав. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , помер [INFO] , про, що зроблено актовий запис за №2053. 06.06.2012 о 11.01год. [PERSON] склала заповіт, у відповідності до якого на випадок смерті заповідає все майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було і з чого б воно не складалось взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом заповідає [PERSON] , [INFO] . Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Мартинишин Г.Р. та зареєстровано в реєстрі за №483. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , померла [INFO] , про, що зроблено актовий запис за №738. Відповідно до відповіді №36/01-6 від 13.01.20222 Першої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона була подругою покійної матері позивача та відповідача. Їй відомо, що позивач не цікавився спадщиної після смерті матері, оскільки мав багато проблем. Їх покійна матір [PERSON] повідомила її про те, що складе заповіт на [PERSON] , згодом після її смерті вона повідомила позивача про наявність такого. Відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, але бажає прийняти спадщину, у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі\~статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця. Відповідно до частин першої та третьої\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої та другої\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначав, що пропустив цей строк, оскільки йому не було відомо про наявність складеного його матір`ю заповіту. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09 листопада 2020 року у справі №466/5674/17 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Тобто не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини незнання про існування заповіту. Окрім цього, суду зазначає, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом не був позбавлений можливості в шестимісячний строк після смерті матері подати заяву про прийняття спадщини, незалежно від наявності чи відсутності заповіту. Інших достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони, що був наведений зокрема у запереченнях проти позову чи апеляції. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами про наявність поважних причин пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини, відтак у суду відсутні підстави для визначення позивачу відповідного додаткового строку, а тому у задоволенні позову слід відмовити. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати у відповідності до\~ст.141 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed