Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю її з [PERSON] з 01.01.1991 року до 24.04.2005 року за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту необхідне для оформлення спадщини. Заяву обґрунтувала тим, що [PERSON] проживала одиноко, а тому її батьки, а згодом і вона дбали про неї, вели спільне господарство та проживала у її будинку та доглядала її до дня смерті. Після смерті [PERSON] , заявниця взяла на себе всі витрати та всі клопоти пов`язані з похованням померлої. Однак у передбачений чинним законодавством шестимісячний термін не звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, так як не було документів, якими вона б змогла підтвердити їхні родинні стосунки. На підставі викладеного просила заяву задовольнити. Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали повністю та просили суд її задоволити. Представник заінтересованої особи Тальнівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був завчасно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Допитані в судовому засіданні свідки пояснили: Свідок [PERSON] підтвердила факт проживання однією сім`єю заявниці з померлою [PERSON] з 1991 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що дійсно заявниця разом проживала з [PERSON] в її будинку до її дня смерті, здійснила її поховання, організувала поминальні обіди. Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін, свідків, встановив наступні фактичні обставини справи. Відповідно до копії паспорта [PERSON] народилася [INFO] в с. Заліське Тальнівського району Черкаської області /а.с. 5-6/. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] в с. Заліське Тальнівського району Черкаської області /а.с. 7/. Згідно копії довідки виданої Заліською сільською радою № 13 від 01.02.2021 року про те, що померла [PERSON] постійно та безвиїздно проживала в с. Заліське Тальнівського району Черкаської області з 1916 року до дня смерті [INFO] /а.с. 4/. Згідно копії довідки виданої Заліською сільською радою № 12 від 01.02.2021 року про те, що [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] в с. Заліське Тальнівського району Черкаської області з листопада 2004 року до дня смерті [INFO] , яка разом з нею вела спільне господарство, доглянула до дня смерті та здійснила її поховання /а.с. 3/. Згідно копії заповіту складеного в с. Заліське Черкаської області від 11.08.2004 року вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, які знаходяться в с. Заліське Тальнівського району Черкаської області - [PERSON] /а.с. 9/. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років необхідне заявниці для оформлення спадщини. Частиною 1 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Вказані вище докази суд вважає достатніми для встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці та покійної [PERSON] однією сім`єю з 1991 року. Частинами 1, 2, 4 с. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд вважає, що заявником доведено факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем понад п`ять років, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved