Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не надає, у зв`язку з чим вона з сином знаходяться у скрутному матеріальному становищі. При цьому, відповідач має постійне місце роботи, стабільні доходи, є фізично здоровим та не має інших осіб на утриманні, тому зобов`язаний та може надавати їй допомогу на утримання сина. За вищевказаних обставин позивач просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення сином повноліття. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 1000 гривень. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 11.07.2022 відкрито провадження\~у справі\~впорядку\~спрощеного позовного\~провадження та\~призначено судовий\~розгляд. В судове засідання 22.08.2022 учасники справи не з`явились, однак попередньо через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому позивач [PERSON] в своїй заяві зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а відповідач [PERSON] в своїй заяві зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Представник відповідача адвокат Савченко І.А. подала письмову заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника за наявними у справі матеріалами. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних\~обставин суд\~вважав можливим\~провести судове\~засідання 22.08.2022 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки сторін по справі, викладені у поданих до суду письмових заявах, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що сторони по справі 26 серпня 2020 року зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про що був складений актовий запис за № 376, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.08.2020 (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.03.2021 (а.с. 9). З довідки, виданої 25.06.2022 керівником Громадської організації «Садове товариство «Десенка-ВЗТА», убачається, що [PERSON] разом із сином [PERSON] , 2021 року народження, проживає за межами населеного пункту села Сосонка на території Стрижавської територіальної громади Громадська організація «Садове товариство «Десенка-ВЗТА» будинок № 192 (а.с. 11). Відповідно до довідки, виданої 25.06.2022 керівником Громадської організації «Садове товариство «Десенка-ВЗТА», син [PERSON] [PERSON] , 2021 року народження, проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 12). Також судом установлено, що добровільної згоди щодо розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сторонами по справі не досягнуто. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині другій статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.\~3\~Конвенції\~ООН\~про права\~дитини від 20.11.1989, яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 і набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці, зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її\~батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою\~вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина друга статті 6 цієї Конвенції). Також частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які\~виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Так, при визначенні розміру аліментів, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка здорова; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатного віку, відсутність будь-яких доказів, що за станом здоров`я відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Також судом враховано визнання відповідачем позовних вимог, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб. Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини 28.06.2022. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,\~суд\~вважає\~за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи той факт, що позовні вимоги судом задоволено в повному обсязі, з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн, від сплати якого позивач звільнена. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати, понесені нею на правову допомогу. Стаття 59 Конституції України закріпила право кожної людини на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 (справа № 379/1418/18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Як убачається із матеріалів справи, 21 червня 2022 року між адвокатом Байдак В.Г. та [PERSON] було укладено договір про надання правничої допомоги № 23, в якому зазначено, що сума гонорара становить 1000 грн. В якості доказів оплати надано квитанцію № 7 від 21.06.2022, відповідно до якої [PERSON] сплатила гонорар адвокату Байдак В.Г. в розмірі 1000,00 грн. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати, понесені останньою на правову допомогу, в сумі 1000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved