Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

У квітні 2022 року позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою вказавши, що 11.09.2013 року між її бабусею [PERSON] і ТзОВ «Оболонь Агро» укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,318 га, строком на 10 років, кадастровий номер 6825283800:04:009:0074. [INFO] [PERSON] померла, та після її смерті матір заявниці [PERSON] успадкувала вищевказану земельну ділянку. Так, [INFO] померла [PERSON] .. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом власником земельної ділянки кадастровий номер 6825283800:04:009:0074, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Зарічанської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області являється позивач - [PERSON] 22.09.2021 року ТзОВ «Оболонь Агро» припинено, як юридичну особу внаслідок реорганізації - приєднання до ТзОВ «Агрохолдинг 2012», про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесеного запис:10066991120044000307. Водночас, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТзОВ «Агрохолдинг 2012» у розділі «Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» зазначено ТзОВ «Оболонь Агро», код ЄДРПОУ 34222628. ТОВ «Оболонь Агро», а в подальшому його правонаступником ТОВ «АГРОХОЛДИНГ 2012» з 2019 року орендну плату не сплачено. Пунктом 9 Договору передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1236 гривень 04 коп. Як зазначив позивач, що станом на 2019 рік нормативно грошова оцінка земельної ділянки становила - 49669 грн., 4% від даної суми становить 3476,83 грн.. Так, за користування земельною ділянкою з 2019 р. по 2021 рік включно, відповідач станом на дату подання позовної заяви не виплатив оренду плату, чим порушив умови Договору оренди землі №б/н від 11.09.2013 року. Таким чином, сума заборгованості складає 10430, 49 гривень, яку просить стягнути та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява, відповідно до якої, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник ТзОВ «Агрохолдинг 2012» в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Крім того, 24.05.2022 року від представника ТзОВ «Агрохолдинг 2012» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якої позовні вимоги не визнає та вважає орієнтовно заявлені витрати на правничу допомогу необґрунтованими та завищеними. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.2020 року виданого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області Мартинюк С.О., вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] є її дочка [PERSON] у тому числі з урахуванням Ѕ частки, від якої відмовився чоловік спадкодавиці - [PERSON] , спадщина складається з земельної ділянки, що розташована за адресою Зарічанська сільська рада Чемеровецького району Хмельницької області, площа земельної ділянки - 1,3180 га, кадастровий номер 6825283800:04:009:0074, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення земельної ділянки - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до копії рішення Чемеровецького районного суду від 15.07.2021 року вбачається, що позовні вимоги [PERSON] задоволено, розірвано договір оренди землі б/н, укладений 18.09.2013 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» щодо земельної ділянки площею 1,318 га, кадастровий номер 6825283800:04:009:0074, що розташована на території Зарічанської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, право оренди на підставі якого 16.11.2013 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 3412028. Рішення набрало законної сили 19.08.2021 року. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. В силу ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. В силу ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Однією із загальних засад цивільного законодавства України є презумпція свободи договору, зміст якої викладено в ч. 1 ст. 627 ЦК України: відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 30.06.2022 року вбачається, що ринкова вартість земельної ділянки, отримана в результаті експертної оцінки, становить (без ПДВ) 33609 грн.. Однак суд, не бере даний висновок до уваги, оскільки оцінка земельної ділянки за кадастровим номером 6825283800:04:009:0074, проведена 30.06.2022 року і є ринковою вартістю, а позивач просить стягнути заборгованість за користування земельною ділянкою з 2019 по 2021 рік включно. Крім того, позивачем не надано до суду доказів того, що станом на 2019 рік нормативно грошова оцінка земельної ділянки становила - 49669 грн. Відповідно до п.9 Договору передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1236 гривень 04 коп. Сума заборгованості ТОВ «Оболонь Агро», а в подальшому його правонаступником ТОВ «АГРОХОЛДИНГ 2012» за 2019-2021 року складає 1236,04х3=3708,12 грн.. А тому, суд проходить до висновку, що з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» слід стягнути заборгованість по орендній платі за 2019-2021 роки у сумі 3708,12 гривень. Згідно із ст. 96 ЗК України, ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012» слід задовольнити частково. В частині заявлених вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу суд приходить до наступних висновків: У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зважаючи на принципи співмірності та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.. При цьому суд, враховує зміст позовних вимог та докази, подані стороною позивача на підтвердження обґрунтованості судових витрат на правничу допомогу адвоката, зокрема, розрахункову квитанцію серії ББАР №818609 від 05.04.2022 року. Відповідно до п.п.9 п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд рахує за необхідне звільнити позивача від сплати судового збору, оскільки [PERSON] є інвалідом другої групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] . При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 10430,49 грн., а задоволено на суму 3708,12 грн., тобто на 35,55 % (3708,12х100:10430,49). Таким чином, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 352,80 грн. (992,40х35,55:100), а решту компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial