Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

у січні 2022 року заявник [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою, в якій просила: видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] , поклавши на нього на строк шість місяців наступні обов?язки: - заборонити [PERSON] наближатися на відстань 500 метрів до місць проживання (перебування) [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , та за адресою: [ADDRESS] , та в будь-якому іншому місці, де б не проживала [PERSON] ; - заборонити [PERSON] наближатись на відстань 500 метрів до дитячого садочка, який відвідує [PERSON] , [INFO] ; - заборонити [PERSON] наближатись на відстань 500 метрів до школи, яку відвідують [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись із нею; - заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори, смс- та іншу переписку шляхом стільникового зв?язку із [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб; - заборонити [PERSON] використання та розповсюдження особистих даних [PERSON] та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (фото, відео, телефонні контакти). В обґрунтування вимог викладених у заяві, заявник зазначає, що у шлюб заявник та [PERSON] не перебували, спільно однією сім?єю на даний час не проживали. Мають спільних двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У період спільного проживання, заявник, [PERSON] , двоє їх спільних малолітніх дітей, та донька заявника від першого шлюбу [PERSON] , проживали за адресою: [ADDRESS] , вказана квартира належить [PERSON] . 07.10.2021 року [PERSON] вигнав заявника із зазначеної квартири, у зв?язку із чим останньою укладено договір безоплатного користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою заявник проживає разом з дітьми, які знаходяться на повному матеріальному утриманні заявника. Заявник зазначає, що [PERSON] вчиняєтся психологічне насильство відносно заявника, яке проявляється у приниженні особистості перед дітьми, погрозах, переслідуванні та залякуванні, шляхом особистих висловлювань при свідках, родичах, працівниках поліції, у дитячому садочку та школі, шляхом повідомлень через мобільні додатки для листування. Заявник зазначає, що конкретні протиправні дії [PERSON] виразились у наступному. 18.10.2021 року [PERSON] перешкоджав переміщенню заявника біля будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 22.10.2021 року [PERSON] перешкоджав спільному сину [PERSON] потрапити до школи , коли заявник супроводжувала його з молодшим сином [PERSON] . 24.10.2021 року [PERSON] прибув за адресою: [ADDRESS] , де погрожував заявнику. 29.10.2021 року [PERSON] , перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , наніс брату заявника тілесні ушкодження у період, коли заявник намагалась забрати свої речі та речі дітей із вказаного помешкання. 01.11.2021 року [PERSON] перешкоджав сину заявника [PERSON] потрапити до школи. 01.112021 року [PERSON] перешкоджав заявнику з дітьми потрапити до будинку за місцем проживання заявника. 04.11.2021 року, 05.11.2021 року та 07.11.2021 року [PERSON] ламав огорожу за місцем проживання батьків заявника. 08.11.2021 року [PERSON] переслідував заявника та її доньку [PERSON] . 17.11.2021 року [PERSON] заблокував заявника з дітьми у належному їй автомобілі, не давав змоги вийти із авто, чим налякав дітей. 24.11.2021 року та 26.11.2021 року [PERSON] перешкоджав сину [PERSON] потрапити до школи. 08.12.2021 року [PERSON] прибув до дитячого садочка, який відвідує молодший син [PERSON] , перешкоджав заявнику посадити дитину до автомобіля. перебуваючи у нетверезому стані, відштовхував заявника, хватав за руки, словесно ображав. В результаті чого заявник вимушена була сидіти в автомобілі з дитиною, допоки не приїхала поліція, заявник не мала змоги виїхати із території дитячого садочка. 17.12.2021 року [PERSON] прийшовши за місцем проживання заявника у той час, коли заявник відводила старшого сина [PERSON] до школи, увесь час по дорозі у школу переслідував заявника з дитиною, ображав, висловлювався нецензурною лайкою, залякував, не давав зайти до під?їзду будинку, внаслідок чого працівниками поліції видано терміновий заборонний припис відносно [PERSON] терміном до 27.12.2021 року. 29.12.2021 року [PERSON] прибувши за адресою: [ADDRESS] , де перебувала заявник з дітьми, почав погрожувати останній, вчинив безлад на території будинку, зламав ключі від будинку. У зв?язку із вказаними діями працівниками поліції повторно винесено терміновий заборонний припис до 08.01.2022 року. 31.12.2021 року не зважаючи на наявність заборонного припису [PERSON] знову приїхав за адресою: [ADDRESS] , де намагався вчинити протиправні дії відносно майна. Заявник вказує, що за кожним вказаним фактом вона зверталась до поліції, відносно [PERSON] неодноразово складались протоколи про адміністративні правопорушення, а також останнього було неодноразово притягнуто судом до адміністративної відповідальності. Однак, не зважаючи на викладене, [PERSON] продовжує вчиняти протиправні дії відносно заявника та дітей, у зв?язку із чим заявник звернулась до суду з даною заявою з метою захисту себе та дітей від домашнього насильства з боку [PERSON] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2022 року відкрито провадження у справі (т. 1 а.с. 71-72). 06.07.2022 року до суду надійшов відзив на подану заяву від [PERSON] в якому останній зазначив, що його колишня громадянська дружина [PERSON] постійно вчиняє психологічне насильство на ним. Чинить перешкоди у спілкуванні [PERSON] з дітьми, налаштовує дітей проти батька. Зазначає про наявність багатьох судових спорів між сторонами. Просив відмовити у задоволенні заяви [PERSON] повністю (т. а.с. 141-152). 15.07.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив (т. 2 а.с. 1-3). У судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги заяви у повному обсязі, просили заяву задовольнити. Заінтересована особа проти задоволення заяви категорично заперечував, посилаючись на те, що обставини, викладені у заяві, не відповідають дійсності. Заслухавши пояснення заявника, її представника, заінтересованої особи, суд надходить до наступного Відповідно до статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства. Відповідно до пунктів 3, 6, 7, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАПта КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами другою, третьою, четвертою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Статтею 350-6 ЦПК Українипередбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Оцінюючи письмові докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 11.1.12014 року та серії [NUMBER] від 06.12.2018 року відповідно (т. 1 а.с. 10,11). [PERSON] та малолітні [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із довідок про реєстрацію місця проживання особи (т. 1 а.с. 18-20). На підставі договору безоплатного користування від 18.10.2021 року, [PERSON] разом з малолітніми [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], та донькою від першого шлюбу [PERSON] , 2007 року народження, проживає у квартирі [ADDRESS] (т. 1 а.с. 21-23). [PERSON] , [INFO], є учнем 1-Б класу Ліцею міжнародних відносин № 51 Печерського району м. Києві, що вбачається з довідки № 01-21/125 від 21.10.2021 року (а.с. 24). [PERSON] , [INFO], відвідує з травня 2021 року приватний дитячий садок «HONEYKIDS», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Малокитаївська, б. 82 (т. 1 а.с. 25). Матеріали цивільної справи містять звернення [PERSON] до управлінь поліції з приводу протиправних дій [PERSON] (т. 1 а.с. 42, 43). Також, з матеріалів справи вбачається, що 17.12.2021 року ДОП Печерського УП ГУНП у м. Києві лейтенантом поліції Івановою Ю.В. відносно [PERSON] видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 117029, стосовно постраждалої особи - [PERSON] , згідно якого застосовано наступні обмеження: заборона на вхід та перебування у місці проживання постраждалої особи; заборона у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, терміном на 10 діб з 17.12.2021 року по 27.12.2021 року. Вказаний припис отримано [PERSON] , про що останній засвідчив підписом у приписі. Крім того, 29.12.2021 року працівниками поліції відносно [PERSON] видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 121702, стосовно постраждалої особи - [PERSON] , згідно якого застосовано наступне обмеження - заборона у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, терміном на 10 діб з 29.12.2021 року по 08.01.2022 року. Вказаний припис отримано [PERSON] , про що останній засвідчив підписом у приписі. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2021 року винесеною у справі № 752/27278/21, провадження № 3/752/12226/21, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Вказаним судовим рішенням встановлено, що [PERSON] 29.10.2021 року о 12.30 год. за адресою: [ADDRESS] , вчинив відносно [PERSON] домашнє насильство економічного характеру (т. 1 а.с. 28). Згідно висновку експерта № 87 за результатами проведення судово-психологічної експертизи, складеного судовим експертом ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров?я України», психоемоційний стан малолітньої дитини [PERSON] , [INFO], характеризується наявністю тривожно-негативістичних емоційних переживань пов?язаних з конфліктною поведінкою батька по відношенню до матері у присутності дітей на фоні розлучення (т. 1 а.с. 112). Згідно висновку експерта № 88 за результатами проведення судово-психологічної експертизи, складеного судовим експертом ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров?я України», психоемоційний стан малолітньої дитини [PERSON] , [INFO], характеризується наявністю тривожно-негативістичних емоційних переживань пов?язаних з конфліктною поведінкою батька по відношенню до матері у присутності дітей на фоні шлюбно - розлучного процесу (т. 1 а.с. 122). З листа за підписом директора Печерського районного у м. Києві центру соціальних служб № 01-40/363 від 13.07.2022 року вбачається, що з метою проходження Типової програми для кривдників [PERSON] до Печерського районного у м. Києві центру соціальних служб не звертався та таку програму не проходив (т. 2 а.с. 7). З листа за підписом директора Печерського районного у м. Києві центру соціальних служб № 01-40/362 від 13.07.2022 року вбачається, що згідно договору консультування сім?я [PERSON] отримала комплекс соціальних послуг з 18.01.2022 року по 19.04.2022 року. Згідно з договором психологом центру соціальних служб проведено 10 індивідуальних психологічних консультацій з [PERSON] , та 5 індивідуальних психологічних консультацій з [PERSON] (т. 2 а.с. 8). Суд також приймає до уваги докази, надані заінтересованою особою, зокрема, в частині численних звернень останнього до органів поліції відносно дій [PERSON] , притягнення її до адміністративної відповідальності (т. 1 а.с. 153-188), однак, на думку суду, такі докази лише підтверджують факт існування між заявником та заінтересованої особою гострих тривалих конфліктних відносин. При цьому, суд не бере до уваги докази заінтересованої особи, що стосуються його звернень до служб у справах дітей з приводу обмежень його як батька у спілкуванні з дітьми, оскільки у даному судовому провадженні суд не вирішує питання, пов?язані із встановленням порядку виховання дітей або їх місця проживання, а так само питання користування побутовими речами, майном чи житлом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Судовим розглядом достовірно встановлено, що заінтересована особа [PERSON] вчиняв домашнє насильство економічного характеру відносно заявника [PERSON] , що стверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2021 року (т. 1 а.с. 28). Крім того, суд вважає, що існує обґрунтований ризик його повторення, а тому з метою захисту прав заявника від насильства в сім`ї, а також малолітніх дітей заявника, суд надходить до висновку про можливість застосувати до [PERSON] обмежувальний припис строком на шість місяців, яким визначити такі заходи тимчасового обмеження: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та в будь-якому іншому місці, де б не проживала остання; заборонити [PERSON] наближатись на відстань менше 500 метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування [PERSON] ; заборонити [PERSON] вести телефонні розмови, переговори з постраждалою [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб; заборонити [PERSON] розшукувати особисто або через третіх осіб [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Outcome: partial