Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними припинилося через різні погляди на шлюб та сім`ю. Проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач подала до суду заяву про визнання позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 листопада 2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони не мають спільних дітей. З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при звернені до суду сплатив судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок. З урахуванням визнання заявлених вимог відповідачем, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Крім того, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 50 відсотків судового збору у розмірі 496 гривень 20 копійок. Позивач також зазначає, що остаточний розрахунок судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи буде наданий суду в подальшому, а саме витрат на правову допомогу в розмірі 10000 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься ордер від [PERSON] на адвоката Климова О.Ю, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Климова О.Ю. Вбачається, що позивачем не надано суду доказів оплати наданих послуг (квитанції про сплату), а також детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та договору про надання правової допомоги, як це передбачено статтею 137 ЦПК України. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень задоволенню не підлягає. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначила, що бажає змінити прізвище на дошлюбне у разі задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вбачається за необхідне змінити прізвище відповідача на дошлюбне.

Outcome: approved