Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що в Городенківській РДНК заведена спадкова справа згідно заяви позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабки [PERSON] , померлої [INFO] . 18.08.2021 на її ім`я державним нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкове будинковолодіння відносилося до типу - колгоспний двір, що позбавляє можливості визначити конкретну частку спадкодавця. До спадщини входить господарство по [ADDRESS] , побудоване бабою і дідом в 1964 році на земельній ділянці площею 0,30 га. На підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 12.08.1988 вищевказаний будинок належав колгоспному двору, головою якого є [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] фактично в управління спадковим майном вступила його дружина (бабка позивачки) [PERSON] , яка померла [INFO] . При житті, 20.07.1998 [PERSON] зробила письмове розпорядження на випадок смерті, згідно з яким все своє майно заповіла позивачці, своїй онучці [PERSON] , тобто позивачц.і Позивачка бажає реалізувати своє право на спадщину за заповітом і фактично прийняла її, так як з часу свого народження й по сьогодні проживає у спадковому господарстві, виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти. Самостійно обробляє земельну ділянку та сплачує земельний податок, доглядає господарку. Однак, не може належним чином реалізувати своє спадкове право через обставини, вказані в Постанові нотаріуса. Ухвалою суду від 25 травня 2022 року залучено до участі в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач та представник позивача не прибули. Представник позивача-адвокат Бундзяк У.М., через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судові засідання призначені по справі не прибула з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі через сайт "Судова влада". Однак, до суду повернулися поштові конверти без вручення із відмітками укрпошти «адресат за кордоном». Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідачки не надійшло. Клопотання про відкладення розгляду справи 25.08.2022 до суду теж не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] в судові засідання призначені по справі не прибув з невідомих суду причин. про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 12.08.1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 148 від 10.08.1988 посвідчено, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд, які розташовані в [ADDRESS] - дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Виписка з інвентаризаційних матеріалів № 9794 видана 21.07.2021 ОКП «Коломийське МБТІ» свідчить проте, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському МБТІ право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності виданого Городенківським РВК 12.08.1988 на підставі рішення цього ж виконкому № 148 від 10.08.1988. Із довідки № 18/200 виданої 09.09.2021 Слобідським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що нумерація житлового будинку та назва вулиці на якій знаходиться житловий будинок в [ADDRESS] - не змінювались. Згідно по господарської книги № 3 за 1991-1995 рр, о/р № [NUMBER] станом на 15.04.1991 в господарстві по [ADDRESS] проживали: [PERSON] , 1917 р.н., [PERSON] , 1927 р.н., [PERSON] , 1953 р.н., [PERSON] , 1952 р.н., [PERSON] , 1974 р.н., [PERSON] , 1981 р.н., що стверджується довідкою № 18/159 виданою 09.07.2021 Слобідським старостинським округом Городенківської міської ради. Голова двору [PERSON] помер [INFO] у віці 81 рік в с. Слобідка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 07.06.1998 Слобідською сільською радою Городенківського району. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. На час смерті ( [INFO] ) [PERSON] в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані: дружина померлого [PERSON] , 1927 р.н., внука [PERSON] , 1974 р.н., правнук [PERSON] , 1994 р.н., що підтверджується довідкою № 18/202 виданою 09.09.2021 Слобідським старостинським округом Городенківської міської ради. Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 11.06.1974 Слобідською с/Радою Городенківського району доводиться, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 11 червня 1977 року, актовий запис № 21. Із повідомлення державного нотаріуса Городенківської РДНК Капріян С.В. № 49/01-16 від 12.01.2022 слідує, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 68059250 від 11.01.2022, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заведена. З наведеного слідує, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , фактично прийняла спадщину після його смерті проте юридично не оформила. За заповітом від 20.07.1998 року посвідченого секретарем Слобідської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області Гелеван Анастасія Олексіївна, що мешкає в с. Слобідка Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за Законом матиме право заповіла своїй внуці [PERSON] , 1974 р.н., проживає в с. Слобідка Городенківського району Івано-Франківської області. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 59. [PERSON] померла [INFO] у віці 76 років в с. Слобідка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 від. 04.03.2004, що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04.03.2004 Слобідською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З довідки № 18/203, виданої 09.09.2021 Слобідським старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що на час смерті ( [INFO] ) [PERSON] в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані: внука [PERSON] , 1974 р.н., та правнук [PERSON] , 1994 р.н. Із копії свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] виданого 16.11.1974 Слобідською сільською радою депутатів трудящих Городенківського району слідує, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 21.12.1995 року із [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] , актовий запис № 39, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 95 від 06.10.2009, прізвище дружини - [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Мама позивачки, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Держанвого реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00035289016 від 22.03.2022. після реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] , прізвище дружини [PERSON] було змінено з [PERSON] на [PERSON] , що доводиться копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00035289102 від 22.03.2022. Із копії спадкової справи № 352/2004, яка надана суду державним нотаріусом Городенківської РДНК, слідує, що позивач [PERSON] 20 квітня 2004 року звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Копією свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 22.06.2005 посвідченого державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1495 та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.09.2021 (додаткове до свідоцтва виданого 22.06.2005) посвідченого державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1302, доводиться, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка складається із грошового вкладу з процентами та відповідною індексацією у ощадбанку 6342/018 с-ще Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області та права на земельну частку (пай) у землі. Яка перебуває у спілці селян « [INFO] », що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 233156. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66527295 виданий 21.09.2021 Городенківською РДНК свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 3424278, номер у нотаріуса 352. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. № 936/02-31 від 18.08.2021 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. Крім того, згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Городенківської районної ради 12.08.1988, вищезгадане господарство, головою якого був [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] встановлено, що вищевказаний житловий будинок споруджений в 1964 році, інші господарські будівлі збудовані в 1983, 1984 роках. Як вбачається із Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" складеного на підставі договору № 415 від 10.08.2021, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] на дату оцінки - 11.08.2021, - становить 75 900 грн. Розмір земельної ділянки для будівництв, обслуговування житлового будинку, господарських будівель становить 0,30 га, що підтверджується довідкою № 18/199 виданою 09.09.2021 Слобідським старостинським округом Городенківської міської ради. Згідно з отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 305734769 формованого 25.07.2022 відомості щодо права власності на будинок [ADDRESS] - відсутні. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Як вбачається із вищенаведеного, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] . Станом на 15.04.1991 в даному господарстві проживали: [PERSON] , 1917 р.н., [PERSON] , 1927 р.н., [PERSON] , 1953 р.н., [PERSON] , 1952 р.н., [PERSON] , 1974 р.н., [PERSON] , 1981 р.н. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які набули право спільної сумісної власності на будинковолодіння по [ADDRESS] , то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/6 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Після смерті голови двору [PERSON] , спадщину прийняла його дружина [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, в тому числі і на належну [PERSON] частку у спадковому житловому будинку, а тому частка [PERSON] в житловому будинку, який відновився до колгоспного двору по [ADDRESS] становить - 2/6 (1/6+1/6). [PERSON] (мама позивачки) померла [INFO] у віці 51 рік в м. Коломия Івано-Франківської області, актовий запис № 10, що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 03.09.2021 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ). На час смерті [PERSON] в [ADDRESS] були зареєстровані: дочка [PERSON] , 1981 р.н. (відповідачка) та чоловік [PERSON] , 1952 р.н., що підтверджується довідкою № 18/204 виданою 09.09.2021 Слобідським старостинським округом Городенківської міської ради. Із повідомлення державного нотаріуса Городенківської РДНК Капріян С.В. № 48/01-16 від 12.01.2022 слідує, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 68059254 від 11.01.2022, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заведена. Відповідно до ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Позивачка, як дочка [PERSON] та спадкоємець першої черги за законом не зверталася до нотаріуса із заяву про прийняття спадщини після смерті матері та на час смерті матері разом із нею не проживала. Із відповіді начальника Городенківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) вбачається, що по Державному реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , актовий запис складений 18 лютого 2021 року Врадіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 18.02.2021 Врадіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) доводиться, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що складено 18.02.2021 актовий запис за № 47. Із копії спадкової справи № 50/2021, яка надана суду приватним нотаріусом Первомайського РНО Демченко Т.М. вбачається, що 09.06.2021 до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 65099484 від 09.06.2021 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію Спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 67790744. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є відмова власника від права власності. Згідно ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із матеріалів справи вбачається, що позивач зверталася до державного нотаріуса Городенківської РДНК про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] . Відмова нотаріуса у видачі даного свідоцтва стала підставою звернення позивачки із даним позовом до суду. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перешкодою в прийнятті спадщини за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] є те, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав. Крім того, згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Городенківської районної ради 12.08.1988, вищезгадане господарство, головою якого був [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З наведеного слідує, що даний позов підлягає до часткового задоволення, а саме за позивачкою слід визнати право власності на 3/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , з яких 2/6 частки належали померлій [PERSON] та 1/6 частка належала позивачці, як члену колгоспного двору. В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що позивач приймає спадщину за заповітом на належне померлій [PERSON] майно, а [PERSON] належить 1/6 частка в спадковому житловому будинку, який відносився до колгоспного двору та 1/6 частка яка належала чоловікові померлої [PERSON] , [PERSON] , головою якого померлий був. А відповідачка, яка є членом колгоспного двору і її частка в даному господарстві становить 1/6, на даний час може на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, її право не порушується та ніким не оспорюється чи не визнається, тому у неї немає перешкод в оформленні права власності на належне їй майно. Що стосується часток членів колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] , то позивачка після їх смерті спадщину не приймала ні за законом ні за заповітом. При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: partial