Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

18.03.2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , земельну ділянку площею 5,0837 га цільове призначення для сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 5,0328 га, цільове призначення для сільськогосподарського виробництва. Так як позивач доглядала до смерті матір, займалася її лікуванням та фактично проживала з нею, а після смерті продовжувала утримувати будинок та присадибну ділянку і практично на один тиждень запізнилася в установлений законом шести місячний строк подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Після звернення до нотаріуса я не зразу отримала відповідь, а лише 19.02.2019 року де було зазначено про те, що я пропустила строк подачі заяви і повинна звернутися до суду для надання додаткового строку для прийняття заяви. Для подачі заяви до суду позивач звернулася до адвоката який склав позовну заяву та як представник представляв її інтереси в суді без її участі. В ході розгляду справи в суді представником було змінено позовні вимоги і за кінцевим розглядом справи позов було залишено без задоволення. Апеляційний суд залишив рішення в силі. Верховним судом залишено без задоволення касаційну скаргу адвоката. Крім цього адвокат самостійно подав заяву про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем яка була залишена судом без розгляду. В подальшому адвокат відмовився надавати позивачу правову допомогу. В ході розгляду справи стало відомо, що племінник [PERSON] , відповідач по справі звернувся до нотаріальної контори з заявою для прийняття спадщини за представництвом. Після звернення з заявою для надання згоди на введення в коло спадкоємців відповідач відповіді не надав. Вважає що строк пропущено нею з поважних причин та просить надати додатковий строк для подачі заяви на прийняття спадщини після смерті матері. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 31.05.2022 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву де зазначено, що позивач у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулася, а тому пропустила строк на прийняття спадщини. у своїй позовній заяві посилається на те, що не була обізнана, однак це вже трете звернення до суду з аналогічним позовом та заявами з метою отримати спадщину. Всі аргументи, викладені в даному позові є черговою спробою досягти мети - отримати спадщину, строки на отримання якої позивачкою свідомо були пропущенні. Також вважає, що дана позовна вимога подана зі спливом трирічного строку. В підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися, через канцелярію суду подали заяву в якій позовні вимоги підтримали, підготовче засідання просили розглянути в їх відсутність, закрити підготовче провадження та призначити до судового розгляду. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач Червоненський старостинський округ надали до суду заяву про слухання справи у відсутність їх представника. 01.06.2022 року Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області підготовче судове засідання у справі за позовом [PERSON] до Червоненського старостинського округу Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом закрито та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, через канцелярію суду подали заяву в якій позовні вимоги підтримали, справу просили розглянути в їх відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, просив у задоволені позовних вимог відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового роцессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При вивченні письмових матеріалів, які містяться в справі, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Червоненської сільської ради Фастівського району Київської області від 11.07.2018 року. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне майно. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не залишила. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти донька [PERSON] позивач по справі та син [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджено відповідними письмовими доказами. Стаття 1268\~ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач реалізовуючи своє право на спадщину звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак [PERSON] , державний нотаріус Фастівської районної державної нотаріальної контори постановою від 22.05.2022 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, що розташований в [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в зв`язку з пропуском звернення до нотаріальної контори в шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини. Виходячи з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ\~Про нотаріат\~відмова нотаріуса є обґрунтованою. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач в передбачений ст.1270 ЦК України шести місячний строк не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Верховний суд у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 681/203/17-ц від 17.10.2018 року вказав, що одночасно дотримання принципу «пропорційності», визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Водночас, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Перевіряючи доводи позивача судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] на день своєї смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Позивач, яка є донькою спадкодавці і входить до першої черги спадкоємців за законом зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, згідно Довідки Червоненської сільської ради Фастівського району Київської області № 02-20/222 від 12.07.2018 року вбачається, що [PERSON] дійсно доглядала до смерті свою матір [PERSON] , яка померла [INFO] і похоронила її за власні кошти. В подальшому та дотеперішній час, проживає та утримує житловий будинок, земельну ділянку які входять до спадкового майна. Також, як зазначено в Довідці № 431 від 22.08.2022 року Червоненського старостинського округу Білоцерківського району Київської області Дидикало А.А. зверталася в грудні 2018 року до Червоненської сільської ради з приводу подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , але заяву не було зареєстровано у зв`язку з тривалою відсутністю секретаря сільської ради. В матеріалах справи міститься Лист № 98/02-н від 19.02.2019 року Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області згідно якого державним нотаріусом позивачу було відмовлено про пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини. 28.03.2019 року, представником [PERSON] адвокатом Гірченко О.А. в її інтересах було подано до Фастівського міськрайонного суду Київської області позов. \~ \~ \~ \~Згідно Ухвали Фастівського міськрайоного суду від 02.04.2019 року вказана позовна заява була залишена без руху. \~ \~ \~ \~Ухвалою Фастівського міськрайоного суду Київської області від 17.04.2019 року провадження по вказаній справі було відкрито. \~ \~ \~ \~24.05.2019 року представником по вказаній справі надано до суду заяву про внесення змін до підстав позовних вимог в якій просив суд визнати пропущений строк для прийняття спадщини з поважних причин та надати додатковий строк та визнати право власності на спадкове майно, а 15.07.2019 року подано до суду заяву про зняття з розгляду позовної вимоги про визнання пропуску строку на прийняття спадщини пропущеним із поважний причин та визнання додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини до Фастівської районної нотаріальної контори. \~ \~ \~ \~15.07.2019 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області суд залишив без розгляду позовну вимогу про визнання пропуску строку на прийняття спадщини пропущеним із поважний причин та визнання додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Рішенням Фастівського\~міськрайонного суду\~Київської області\~від 16.10.2019 року позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно після смерті моєї матері [PERSON] залишео без задоволення. \~ \~ \~ \~05.02.2020 року постановою Київського апеляційного суду відмовлено в задоволені апеляційної скарги. \~ \~ \~ \~15 жовтня 2020 року Верховний суд виніс постанову про залишення касаційної скарги адвоката Гірченка О.А. без задоволення. \~ \~ \~ \~Також, 01.06.2020 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області представником Дидикало А.А. подано заяву про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2021 року заява про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (цивільна справа № 381/1308/20) була залишена без розгляду. Підставою для залишення заяви без розгляду стало те, що заінтересованою особою в справі було подано заяву про існування спору і дана справа має бути розглянута в позовному провадженні. Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.24) роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому суд враховує, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. В постанові від 26 вересня 2011 року №6-85цс12 Верховний Суд України, висловив свою правову позицію у справі відповідної категорії, де посилаючись на те, що оскільки право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, прийшов до висновку, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Законодавство не встановлює перелік поважних причин, тому вони визначаються поважними на думку суду. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим. Судом встановлено, що позивач, проживаючи та доглядаючи матір, вважала, що саме вона прийняла у спадок належну [PERSON] на праві власності житловий будинок та земельну ділянку, у чому довгий час була впевнена, при цьому зверталася до сільської ради з заявою, а потім скористалася правом на захист у судових установах, однак, суд вважає з причин не залежних від неї, в зв`язку з некомпетентністю та відсутністю правових знань в сільській місцевості та неналежним виконанням адвоката була позбавлена можливості вчасно звернутися до нотаріуса та суду для захисту свого права. Ці обставини підтверджуються наданими суду письмовими матеріалами. Тому суд вважає, що шестимісячний строк звернення з заявою для прийняття спадщини після смерті матері позивачем пропущений з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними обставинами та приходить до висновку про доцільність захисту прав позивача та визнає причини пропуску ним строку для прийняття спадщини за законом поважними. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини із порядку та строків прийняття спадщини, а також можливості визначення додаткового строку для її прийняття. З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (як зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006), суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню у повному обсязі, так як строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, обставини які були зазначені позивачем у позові для обґрунтування своїх позовних вимог що пов`язані з об`єктивними обставинами на вчинення цих дій та не має стати причиною усунення її від права спадкування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved