Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Позивач 22 липня 2022 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 8\~649,47 грн., яка виникла за період з 01 червня 2021 року по 31 липня 2022 року за надану послугу з розподілу природного газу. Заявлений позов обґрунтовував тим, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Тисменицягаз» здійснює на території Тисменицького району господарську діяльність з розподілу природного газу різним категоріям споживачів, в тому числі і побутовим споживачам (населенню) на підставі ліцензії від 29 червня 2017 року., виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг НКРЕКП № 851. З грудня 2015 року відносини між позивачем та споживачами природного газу, в тому числі й побутовими споживачами, регулюються нормами Закону України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року № 329-VIII; Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, та умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП 30 вересня 2015 року № 2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829. Доказами, які підтверджують факт приєднання побутового споживача [PERSON] до умов Типового договору розподілу природного газу, є витяг з робочої бази оператора ГРМ під назвою «IF RGC Billing», відповідно до якого встановлено, що станом на 01 червня 2021 року повністю оплатив послугу розподілу природного газу. Доказами, які підтверджують надання послуги з розподілу природного газу підтверджується його заявою від 25 лютого 2022 року про скасування судового наказу, поданою ним до Богородчанського районного суду 01 березня 2022 року.В даній заяві відповідач не заперечується факт надання позивачем послуги розполіду природного газу за адресою: [ADDRESS] . Підставою для скасування судового наказу відповідач зазначає тільки застосування позивачем при нарахуванні вартості даної послуги постанов НКРЕКП про встановлення Позивачу тарифів - постанови НКРЕКП: №3021 від 24 грудня 2019 року, №1159 від 24 червня 2020 року, №2770 від 30 грудня 2020 року, №124 від 30 січня 2021 року, що не зареєстровані в Міністерстві юстиції України. Але наведеними відповідачем постановами, затверджувалися тарифи на розподіл природного газу для АТ «Закарпатгаз», а не для АТ «Тисменицягаз». Для АТ «Тисменицягаз» тариф з січня 2021 року встановлено постановою НКРЕКП №2781 від 30 грудня 2020 року зі змінами внесеними постановою НКРЕКП №131 від 30 січня 2021 року. Відсутність необхідності державної реєстрації Міністерством юстиції України рішень НКРЕКП прямо передбачено в п.6 ст.14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» № 1540Л/ІІІ від 22 вересня 2016 року, який на день подання позову є чинним. Так, згідно пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Тобто, на розрахунковий (2021 рік) календарний рік Оператор ГРМ визначав річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року (попередній газовий рік) з врахуванням положень абз.4 п.2 глави 6 р.VI Кодексу ГРМ (зміни, внесені до Кодексу ГРМ постановою НКРЕКП N2580 від 06 березня 2020року), а саме: з 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначена Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. Враховуючи наведене, Оператором ГРМ визначено річну замовлену потужність об`єкта відповідача на 2021 рік - в обсязі 3 358,83 м3((довідка-витяг додається). Відповідно до постанови НКРЕКП від 30 грудня 2020 року № 2781 зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП №131 від 30 січня 2022 року №1341 для АТ «Тисменицягаз» встановлено з 01 лютого 2021 року тариф на послуги з розподілу природного газу у розмірі 1,79 грн. за 1 м3 на місяць без урахування ПДВ ( з урахуванням ПДВ - 2,148 грн. за 1м3). Враховуючи наведене, вартість наданих відповідачу послуг з розподілу природного газу за період з 01 червня 2021 року по 31 грудня 2021року склала 4 208,61 гривень:(З 358,83 м3 : 12 міс.) х 2,148 = 601,23 х 7 = 4 208,61 грн. На розрахунковий (2022 рік) календарний рік Оператор ГРМ визначав річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року (попередній газовий рік) з врахуванням положень абз.4 п.2 глави 6 p.VI Кодексу ГРМ(зміни, внесені до Кодексу ГРМ постановою НКРЕКП №580 від 06 березня 2020року), а саме: з 01 січня 2022 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначена Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.Враховуючи наведене, Оператором ГРМ визначено річну замовлену потужність об`єкта відповідача на 2021 рік - в обсязі 3 187,98 м3. Відповідно до постанови НКРЕКП від 22 грудня 2021 року № 2769 для AT «Тисменицягаз» встановлено з 01 січня 2022 року тариф на послуги з розподілу природного газу у розмірі 1,99 грн. за 1 м3 на місяць без урахування ПДВ ( з урахуванням ПДВ - 2,388 грн. за 1м3). Враховуючи наведене, вартість наданих відповідачу послуг з розподілу природного газу за період з 01 січня 2022 року по 31липня 2022 року склала 4 440,87 гривень: (3187,98 м3 : 12 міс.) х 2,388 = 634,41 х 7 = 4 440,87 грн. Відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за розподіл природного газу, встановлені абз.2 пункту 6.6. Договору, та за період з 01 червня2021 року до 31 липня 2022 року допустив заборгованість перед AT «Тисменицягаз» за надану послугу з розподілу природного газу в загальній 8 649,47( 208,61 + 4 440,87) грн. (вісім тисяч шістсот сорок дев`ять гривень 47 коп.) Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовільнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав суду відзив на позов, згідно якого заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає неприйнятним посилання позивача на постанови НКРЕКП №2781 від 30 грудня 2020 року, №1341 від 30 січня 2021 року, № 2769 від 22 грудня 2021 року, так як вони не були зареєстровані у Мінюсті. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Встановлено, що з грудня 2015 року відносини між позивачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Тисменицягаз» та споживачами природного газу, в тому числі й побутовими споживачами, регулюються нормами Закону України «Про ринок природного газу», введеного в дію з 09 квітня 2015 року, Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року. за № 1379/27824, та умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП 30 вересня 2015 року № 2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829. Доказами, які підтверджують факт приєднання побутового споживача - відповідача [PERSON] до умов Типового договору розподілу природного газу, є витяги з робочої бази оператора ГРМ під назвою IF «RGC Billing», відповідно до яких встановлено, що станом на 01 червня 2021 року відповідач повністю оплатив послугу розподілу природного газу по об`єкту - належному йому на праві власності житловому будинку по [ADDRESS] . Відповідач не визнаючи позовні вимоги, посилається на, неправомірне на його думку, застосування позивачем при нарахуванні вартості даної послуги постанов НКРЕКП про встановлення позивачу тарифів - постанови НКРЕКП: №3021 від 24 грудня 2019 року, №1159 від 24 червня 2020 року, №2770 від 30 грудня 2020 року, №124 від 30 січня 2021 року, що не зареєстровані в Міністерстві юстиції України. Проте, суд звертає увагу на таке: Положеннями статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). За приписами ч.2 ст.37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. Відповідно до Закону України «Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг» - НКРЕКП є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до п.3 ч.1 ст.17 ЗУ «Про НКРЕКП», для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розробляє та затверджує нормативно-правові акти та ініціює внесення змін до нього. Регулятор здійснює державне регулювання, у тому числі, шляхом нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом (п. 1 ч. 2\~\~ст. 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»). Рішення Регулятора оформлюються\~постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями (ч. 5\~ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»). У силу ч. 7\~ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, та рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення. Регулятор оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття. Інші рішення Регулятора набирають чинності з дня їх прийняття, якщо рішенням не встановлено більш пізній строк набрання чинності, та доводяться до відома осіб, на яких поширюється їх дія, у порядку, встановленому Регулятором. Порядок підготовки рішень Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів визначено положеннями\~ст. 15 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», якими визначено, що підготовка проектів рішень Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів відповідно до\~\~\~\~\~\~\~Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», здійснюється у порядку, визначеному цим Законом. Кожен проект рішення Регулятора, що має ознаки регуляторного акта, разом з матеріалами, що обґрунтовують необхідність прийняття такого рішення, та аналізом його впливу оприлюднюються на офіційному веб-сайті Регулятора з метою одержання зауважень і пропозицій від інших органів державної влади, фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань та інших заінтересованих осіб. Зауваження і пропозиції до проектів рішень, одержані протягом встановленого строку, оприлюднюються шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Регулятора та підлягають обов`язковому розгляду Регулятором за участі фізичних, юридичних осіб, їх об`єднань, органів місцевого самоврядування та інших заінтересованих осіб, які надали такі зауваження та пропозиції, у порядку, затвердженому Регулятором. У разі внесення до проекту рішення суттєвих змін Регулятор може повторно провести процедуру оприлюднення проекту рішення, збору і розгляду зауважень та пропозицій до нього. Зауваження і пропозиції до проектів рішень Регулятора та інформація про результати їх розгляду Регулятором з обґрунтуванням прийняття або відхилення оприлюднюються на офіційному веб-сайті Регулятора не пізніш як за три робочих дні до прийняття Регулятором рішення. Зазначені матеріали повинні залишатися у публічному доступі протягом одного року з дня прийняття відповідного рішення Регулятора. Так, частиною шостою статті 14 Закону про НКРЕКП передбачено, що рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень Регулятора не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження. Тобто, законодавцем прямо передбачено відсутність необхідності державної реєстрації Міністерством юстиції України рішень НКРЕКП, що повністю нівелює посилання відповідача на Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затверджене\~постановою КМУ від 28.12.1992 №731\~та Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджене\~указом Президента України від 10.09.2014 № 715/2014, оскільки як було зазначено вище,\~Закон\~має вищу юридичну силу. Відповідно до п.4 ч.2 ст. 3 ЗУ «Про НКРЕКП», НКРЕКП здійснює виконання покладених на неї функцій, зокрема, шляхом здійснення державного контролю та застосування заходів впливу. Згідно п.5 ч.1 ст. 17 ЗУ «Про НКРЕКП», контролює виконання операторами систем передачі та розподілу, операторами газотранспортної та газорозподільних систем, іншими суб`єктами ринків електричної енергії і природного газу, а у відповідних випадках - власниками систем їхніх зобов`язань відповідно до закону. При цьому, у відповідності до ч.9 ст. 14 ЗУ «Про НКРЕКП», рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг. Для АТ «Тисменицягаз» тариф з січня 2021 року встановлено постановою НКРЕКП №2781 від 30 грудня 2020 року зі змінами внесеними постановою НКРЕКП №131 від 30 січня 2021 року. Тобто, на розрахунковий (2021 рік) календарний рік Оператор ГРМ визначав річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року (попередній газовий рік) з врахуванням положень абз.4 п.2 глави 6 р.VI Кодексу ГРМ (зміни, внесені до Кодексу ГРМ постановою НКРЕКП N2580 від 06 березня 2020року), а саме: - з 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначена Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. Враховуючи наведене, Оператором ГРМ визначено річну замовлену потужність об`єкта відповідача на 2021 рік - в обсязі 3 358,83 м3((довідка-витяг додається). Відповідно до постанови НКРЕКП від 30 грудня 2020 року № 2781 зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП №131 від 30 січня 2022 року №1341 для АТ «Тисменицягаз» встановлено з 01 лютого2021 року тариф на послуги з розподілу природного газу у розмірі 1,79 грн. за 1 м3 на місяць без урахування ПДВ ( з урахуванням ПДВ - 2,148 грн. за 1м3). Однак, відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за розподіл природного газу, встановлені абз.2 пункту 6.6. Договору, та за період з 01 червня 2021 року до 31 липня 2022 року допустив заборгованість перед AT «Тисменицягаз» за надану послугу з розподілу природного газу в загальній 8 649,47( 208,61 + 4 440,87) грн. (вісім тисяч шістсот сорок дев`ять гривень 47 коп.) \~Таким чином, судом встановлено, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 8\~649,47 грн, яка виникла у результаті не своєчасного розрахунку за розподіл природного газу, встановленого Договором. Положенням ст. 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До вказаного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.\~\~\~\~ Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, і серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] , як споживач послуг з розподілу природного газу, має заборгованість в розмірі 8\~649,47. (а.с. 17). Дана сума заборгованості відповідачем не оспорена та не спростована. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими.\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення позову. З відповідача слід стягнути на користь позивача 8\~649,47 грн. заборгованості та судові витрати у розмірі 2481 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved