Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

22 червня 2022 року позивач Відокремлений структурний підрозділ «Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету» (далі позивач) звернувся з позовом до відповідача [PERSON] (далі- відповідач) в якому просив стягнути з останньої заборгованість у розмірі 64\~259,22 гривень, 3% річних у розмірі 2265,62 гривень, суму індексу інфляції у розмірі 8246, 97 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач є балансоутримувачем гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що з 18.10.2018 року з відповідачем постійно переукладались договори оренди житла в гуртожитку, за якими відповідачу було передано в користування приміщення для проживання площею 57,3 кв.м., кімната [ADDRESS] . Останній договір укладено 20.10.2020, договір діяв по 20.04.2021, але відповідач продовжує проживати по закінченню строку договору. 15.10.2020 з відповідачем було укладено договір реструктуризації заборгованості проте відповідачем умови договору не виконувались, сума заборгованості не сплачена. Відповідач не здійснює оплату у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 30 червня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22 липня 2022 року, ухвалою суду судовий розгляд був відкладений у зв`язку з неявкою сторін. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 18 жовтня 2018 року між Гірничим коледжем Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» та [PERSON] було укладено договір № 18/10-283 оренди житла. Предметом договору є оренда приміщення для проживання площею 57,3 кв. м. ( кімната №23 на 1 поверсі) в гуртожитку по [ADDRESS] . Зазначений договір неодноразово переукладався. [PERSON] з 18.10.2018 року та по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з Центру адміністративних послуг «Віза». У відповідності до п.3.5. Договору № 20/10-332 від 20.10.2020 року [PERSON] зобов`язалась вносити своєчасно до 15 числа наступного місяця, за минулий місяць плату за житло за тарифом вартості квартирної плати, та комунальні послуги (водопостачання, електрична, теплова енергія та інші послуги), згідно щомісячного рахунку наймодавця, на підставі його розрахунків або показників лічильників, за тарифами діючими у м. Кривому Розі. Вчасно до 15 числа наступного місяця, розраховуватись з Балансоутримувачем за вивіз твердих відходів ( сміття) за тарифами діючими у м. Кривому Розі, відповідно до норми накопичення твердих побутових відходів на одну особу. Також, згідно п.3.4 Договору [PERSON] зобов`язалась повністю сплатити борг за минулий час в термін дії укладеного Договору найму житла. Відповідно ч.1\~ст. 810 ЦК України\~за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Частиною 3\~ст. 815 ЦК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Статтею 820 ЦК України\~передбачено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Згідно зі ст. ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Пунктом 10\~статті 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 4вересня 2008 року №500-VI\~встановлення плати за проживання у гуртожитку та за участь в утриманні місць загального користування та прибудинкової території віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування незалежно від виду жилої площі у гуртожитку (яка перебуває у відособленому користуванні або ліжко-місце). Експлуатацію гуртожитку здійснює житлово-експлуатаційна організація, а за її відсутності підприємство, установа, організація, у віданні якого перебуває гуртожиток, відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76. Згідно пункту 4 розділу 3 Положення про гуртожитки, затвердженого\~наказом\~Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 № 84,чинного на момент виникнення правовідносин (втрата чинності 02.01.2019), особи, які проживають у гуртожитку, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. Особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує кошти за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги (пункт 7 Положення). Аналогічні положення викладені в Примірному положенні про користування гуртожитками, затвердженому\~постановою\~Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018р.№ 498, відповідно до пункту 15 якого\~особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму(оренди),вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконала внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 64259,22 гривень. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано. Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягають стягненню сума індексу інфляції у розмірі 8246,97 гривень та три проценти річних у розмірі 2265,62 гривень. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2481 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved