Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 02 жовтня 2018 року між сторонами укладено кредитний договір №37-723-850-2-18-Г, за яким відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 10 373,44 грн. зі сплатою 15,00% річних за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості за кредитом. АТ «Мегабанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти. З листопада 2018 року відповідачем порушуються строки сплати щомісячних платежів за кредитом, у зв`язку із чим виникла заборгованість в розмірі 15 229,30 грн., яку позивач, а також судові витрати просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі з доданою позовною заявою та з додатками була направлена відповідачу, проте 03.02.2022 відповідач [PERSON] 03.02.2022 відмовилася від отримання кореспонденції, про що свідчить повідомлення Укрпошти. Відзив на позов відповідачем у визначений в ухвалі суду термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 02.10.2018 між АТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №37-723-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами), відповідно до умов якого банк надав кредитні кошти на споживчі цілі на строк з 02.10.2018 по 01.04.2019 включно в розмірі 10 373,44 грн. зі сплатою 15,00% річних за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.9 Договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, становить 2502,44 грн. Відповідно до п. 2.11 Договору, процентна ставка за користування кредитом понад встановлений в договорі строк становить 0,1 % річних. Згідно з п. 4.4. Договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі встановленому в п. 2.11 договору, а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагородпозичальник сплачує штраф у розмірі визначеному в п. 6.3. цього договору. Відповідно до п. 6.3 договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 днів календарних днів позичальник сплачує Кредитодавцеві штраф у розмірі 45 % від суми кредиту. Згідно з додатком №1 до вказаного договору графіком платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, платіж за розрахунковий період складають погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом, платежі за додаткові супутні послуги банку, в тому числі комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості розмір якої становить 2502,44 грн. Відповідно до заяви на видачу готівки № TR.1843018.9644.46 від 02.10.2018 [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 10 373,44 грн. Станом на 01.11.2021 виникла заборгованість в розмірі 15 229,30 грн., а саме: заборгованість за кредитом в розмірі 9 748,43 грн.; сума залишку нарахованих та несплачених відсотків в розмірі 159,30 грн., сума залишку нарахованої та несплаченої комісійної винагороди в розмірі 653,52 грн., штрафу відповідно до розділу 6 кредитного договору в розмірі 4 668,05 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексуУкраїни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексуУкраїни зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексуУкраїни зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі викладеного, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Мегабанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь АТ «Мегабанк» заборгованості у розмірі 15 229,30 грн. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved