Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

У квітні 2022 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення додаткових витрат на дитину. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2022 року вимоги позовної заяви роз`єднано у самостійні провадження. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Між сторонами шлюб офіційно не укладався, проте з 2014 року по 2020 рік відповідача та їх спільний син проживали у нього в квартирі та повністю перебували на його утриманні. У 2020 році сторони прийшли до висновку розійтись та проживати окремо. Влітку 2020 року відповідач поїхала проживати до своїх батьків та було прийнято рішення про тимчасове проживання з нею спільного сина. З метою уникнення непорозумінь щодо сплати аліментів він наперед виплатив відповідачу 500000 гривень. На будь-які прохання відповідача чи дитини щодо необхідності коштів на лікування, одяг та навчання, він одразу перераховував кошти. З моменту переїзду відповідача з сином до м. Шостка між ними почали постійно виникати непорозуміння щодо його участі у вихованні сина та побачень з ним. 01 грудня 2021 року рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради було затверджено висновок, яким встановлено йому часи для побачень з сином та дозволено забирати дитину на час канікул з місця фактичного проживання. За попередньою домовленістю з відповідачем він забрав сина до себе у м. Київ на зимові канікули, а саме на період з 24 грудня 2021 року по 09 січня 2022 року. Під час спільного проживання з сином він дізнався про несприятливі умови його проживання у м. Шостка, про те, що він піддавався побиттю від співмешканців у квартирі. Крім того, у період з літа 2020 року по грудень 2021 року дитина неодноразово потрапляла до лікарень внаслідок різного роду отруєнь та побиття. З урахуванням викладеного, він не міг повернути свого сина відповідачу, крім того дитина такого бажання не виявляла. Тому, на сьогоднішній день син проживає з ним у м. Києві. Після випадку побиття його сина 17 січня 2022 року відповідачем під час намагань останньої відібрати його та забрати до м. Шостка, він звернувся до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, де отримав висновок експертного дослідження про нанесені дитині побої. Після цього було проведено курс лікування та на лікарські засоби було витрачено 786 гривень. За таких обставин, просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в сумі 786 гривень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 травня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Відповідач позовну заяву з додатками отримала, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 11 листопада 2014 року. З позову вбачається, що між сторонами шлюб офіційно не укладався. У 2020 році сторони прийшли до висновку розійтись та проживати окремо. Влітку 2020 року відповідач поїхала проживати до своїх батьків у м. Шостка та було прийнято рішення про тимчасове проживання з нею спільного сина. Під час спільного перебування з сином у м. Києві він дізнався про несприятливі умови його проживання у м. Шостка, про те, що він піддавався побиттю від співмешканців у квартирі. Крім того, у період з літа 2020 року по грудень 2021 року дитина неодноразово потрапляла до лікарень внаслідок різного роду отруєнь та побиття. У зв`язку з цим, він забрав його проживати до себе у м. Києві. Позивач зазначає про те, що після випадку побиття його сина 17 січня 2022 року відповідачем під час намагань останньої відібрати його та забрати до м. Шостка, він звернувся до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, де отримав висновок експертного дослідження про нанесені дитині побої. Після цього було проведено курс лікування та на лікарські засоби було витрачено 786 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на сина в розмірі 786 гривень. Статтею 185 Сімейного кодексу України визначено, що той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покривитися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Позивачем на підтвердження понесення ним додаткових витрат на дитину надані суду висновки експертного дослідження № 043-20-2022 від 18 січня 2022 року та № 043-41-2022 від 27 січня 2022 року, якими встановлено отримання [PERSON] , [INFO] , легкого тілесного ушкодження. А також, позивач надав суду копію чеку на суму 786 гривень без будь-яких реквізитів, з якого вбачається, що ця сума є вартістю переліку ліків. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження того, що відображена у чеку сума є платою за лікарські засоби, необхідні для проведення курсу лікування саме для спільного сина сторін, позивачем суду не надано. Зокрема, у матеріалах справи відсутній лікарський висновок після огляду дитини з рекомендаціями щодо лікування та рецептом, в якому вказано, що саме такі ліки необхідні для лікування [PERSON] . За таких обставин, вимога позивача про стягнення додаткових витрат на дитину задоволенню не підлягає. З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed