Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ Позивач звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом, в якому просив визнати за визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) реформованого КСП "Родина" Горбулівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, без визначення меж цієї земельної частки (пай) в натурі на місцевості. Позов обґрунтовувався тим, що [INFO] помер вітчим позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до якого входить, зокрема, право на земельну частку (пай), на яку він мав право як член КСП "Родина" Горбулівської сільської ради. Позивач є єдиний спадкоємець за заповітом після смерті вітчима. Постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в колективній землі реформованого КСП "Родина" Горбулівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме сертифікату про право на земельну частку (пай). ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 06.05.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі №293/482/22, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні з викликом сторін, підготовче засідання призначено на 01.06.2022 (а.с.22-23). Ухвалою суду від 01.06.2022 суд постановив відкласти підготовче засідання на 05.07.2022, витребувати у державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області належним чином завірену копію спадкової справи, заведену до майна [PERSON] , який помер [INFO] , витребувати з Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області копію заповіту [PERSON] від 10.12.1996, посвідченого Горбулівською сільською радою Черняхівського району Житомирської області за № 37 (а.с.29-30). На виконання вимог ухвали суду від 01.06.2022, Черняхівською селищною радою 17.06.2022 надано копію заповіту [PERSON] , а Черняхівською державною нотаріальною конторою 01.07.2022 надані відомості про відсутність спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.34-35, 36-37). 05.07.2022 ухвалою суду підготовче провадження закрито, розгляд справи по суті призначено на 18.07.2022 (а.с.40-41). 18.07.2022 справа не розглядалась через перебування головуючого судді у нарадчій кімнаті, розгляд справи відкладено на 30.08.2022 (а.с.44). 18.07.2022 представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача, позовні вимоги про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом просила задовольнити (а.с.43). 28.07.2022 представник Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області подав заяву, в якій просив розглядати справу у відсутність представника селищної ради, щодо рішення поклався на суду (а.с.46). 30.08.2022 сторони у судове засідання не з`явились. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 29.12.1996 року в с.Горбулів Черняхівського району Житомирської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до копії заповіту від 10.12.1996, посвідченого секретарем виконкому Горбулівської сільської Ради народних депутатів Черняхівського району Житомирської області, зареєстрованого в реєстрі за №37, [PERSON] зробив заповідальне розпорядження, яким на випадок своєї смерті заповів все своє майно [PERSON] (а.с.35). З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 08.10.2021 №87 та доданих списків пайовиків встановлено, що [PERSON] включений до списку громадян Горбулівської сільської ради, членів колишнього КСП "Родина", яким надається право на виділення в натурі земельної частки (паю). Згідно записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Горбулівської сільської ради [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався. Вартість земельної частки (паю) по реформованому КСП "Родина" розміром 5,25 га в умовних кадастрових гектарах на території Горбулівської сільської ради Черняхівського району становить 40970,09 грн (а.с.10,11-13). З довідки №141 від 17.03.2021, виданої виконавчим комітетом Черняхівської селищної ради Житомирської області, вбачається, що спадкоємець [PERSON] фактично прийняв спадщину вступивши в управління спадковим майном в шести місячний термін з дня смерті вітчима [PERSON] , а саме: проводив поточний ремонт в спадковому будинку, що знаходився в с. Горбулів Черняхівського району Житомирської області обробляє присадибну ділянку, користувався особистими речами вітчима (а.с.15). Відповідно до листа Черняхівської державної нотаріальної контори від 01.07.2022 за № 254/02-14 спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась, тому відомості про спадкоємців відсутні (а.с.36). Відповідно до витягу зі спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , станом на 01.07.2022 не заводилась (а.с.37). Постановою від 21.12.2021 державний нотаріус Черняхівської державної нотаріальної контори відмовив спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Сертифікат на право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах в КСП «Родина» після [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказаний сертифікат (а.с.16). IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За змістом статей 15 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК Української РСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до частин першої та другої статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі статтею 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Водночас статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Разом з тим ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Аналогічні положення закріплені статтями 1217, 1261, 1268, 1270 ЦК України, 2004 року. Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За приписами частини першої та частини другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. Статтею 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" передбачено, що до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Члену підприємства щорічно нараховується частина прибутку залежно від частки у пайовому фонді, яку за його бажанням може бути виплачено або зараховано у збільшення частки в пайовому фонді. Ці відносини регулюються статутом підприємства. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Відповідно до абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства (п.16., 17. Перехідних положень ЗК України). V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ Звертаючись до суду з позовом позивач посилається на те, що він як спадкоємець за заповітом після смерті вітчима [PERSON] не має можливості у позасудовому порядку скористатися своїми спадковими правами на отримання права на земельну частку (пай) реформованого КСП "Родина" Горбулівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, після смерті вітчима [PERSON] . У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Водночас, відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року), кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] за свого життя, будучи членом колективного сільськогосподарського підприємства "Родина" Горбулівської сільської ради, набув право на земельну частку (пай) в цьому підприємстві. Однак , за життя [PERSON] не встиг звернутися у встановленому порядку до реформованого КСП "Родина" для виділення земельної частки (паю) внатурі (на місцевості). Аналіз змісту статей 548, 549 ЦК УРСР (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини) свідчить, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця - [PERSON] , що свідчать про прийняття ним спадщини є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном після смерті вітчима. У відповідності із ст.328 ЦК України право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також в силу положень ч.2 ст. 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. З огляду на викладене, [PERSON] за свого життя правомірно набув право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Родина" Горбулівської сільської ради, його право відноситься до складу спадщини, а позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті вітчима, має право на його земельний пай. За встановлених обставин, приймаючи до уваги неможливість позивачем в позасудовому порядку скористатись своїми спадковими правами та отримати право на земельну частку (пай), оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України. Враховуючи, що спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved