Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що є основним наймачем квартири [ADDRESS] та у такій, окрім нього, зареєстрований відповідач [PERSON] , який є його сином, а також зареєстровані дружина позивача [PERSON] , донька [PERSON] , онуки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Проте, незважаючи на реєстрацію відповідача за вказаною адресою, у такій квартирі останній не проживає з 2012 року, оскільки виїхав на постійне місце проживання в Республіку Чехія, де проживає із сім`єю. Факт непроживання відповідача за адресою місця реєстрації підтверджується актами ЛКП «Житловик-С». У зв`язку з цим, просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання позов підтримала з підстав, що у такому викладені, та просила суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої позов визнав, просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до\~ст. 71 Житлового кодексу України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Поважні причини відсутності визначені ч. 3\~ст. 71 Житлового кодексу, перелік таких є вичерпним. Згідно зі ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] є основним наймачем квартири [ADDRESS] . Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї №58 від 23.02.2022, виданою ЛКП «Житловик-С», у квартирі [ADDRESS] , окрім позивача [PERSON] , [INFO] , зареєстровані його дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , онуки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актів ЛКП «Житловик-С» від 07.03.2022, 02.10.2019, 11.07.2018, відповідач [PERSON] зареєстрований, однак не проживає у квартирі [ADDRESS] . Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] , [PERSON] , які є мешканцями будинку [ADDRESS] , та [PERSON] , яка є дружиною позивача [PERSON] , надали аналогічні за змістом показання про те, що відповідач тривалий час не проживає у квартирі [ADDRESS] вказаного будинку. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставини, викладені в підписаних ними актах щодо непроживання відповідача за місцем реєстрації. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом та поважності причини непроживання чи створення йому перешкод у користуванні житлом не встановлено. Відтак, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved