Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 24.09.2020 в м. Києві по вул. М.Вовчка, 10 сталася ДТП за участю автомобіля «Форд», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «МАН», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , як зазначає позивач - працівника ФО-П [PERSON] при виконанні своїх трудових обов`язків. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 03.11.2020 винним у вчиненні вказаної ДТП визнано [PERSON] . Для визначення матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Форд», д.н.з. [NUMBER] , складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку, згідно якого вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу становить 80 006,37 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 132 932,26 грн. Позивач вказує, що згідно рахунку-фактури ФО-П [PERSON] від 26.04.2021, акту приймання-передачі виконаних робіт від 26.04.2021 та квитанції до прибуткового касового ордеру №26 від 26.04.2021 вартість ремонту його пошкодженого автомобіля склала 141 089 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «МАН», державний номер [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан» згідно полісу АО №2604731, у зв`язку з чим 11.02.2021 страховою компанією виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 39729,88 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 101359,12 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн. та судові витрати в розмірі 1410,89 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.08.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 29.11.2021, до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, залучено Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову. Крім того, в матеріалах справи міститься відзив на позов, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що дійсно під час дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] виконував свої трудові обов`язки як працівник відповідача. Проте його цивільно-правова відповідальність була застрахована і страховою компанією виплачено позивачу страхове відшкодування. Розрахунок страхового відшкодування був здійснений на підставі аварійного сертифікату про визначення вартості майнового збитку, згідно якого сума страхового відшкодування склала 39 929,53 грн., які позивачем отримані. Жодних заперечень чи зауважень позивачем з цього приводу не заявлялось. Третя особа свого представника в судове засідання не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи подав до суду пояснення, в яких зазначив, що 01.10.2020 страховою компанією здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу позивача та складено акт огляду. За заявою позивача 08.10.2020 здійснено повторний огляд його пошкодженого транспортного засобу з метою виявлення пошкоджених фіксацій, які до цього не були виявлені. 21.10.2020 аварійним комісаром складено аварійний сертифікат щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля, сума якого за вирахуванням зносу без ПДВ склала 39 929,53 грн. і на підставі заяви позивача була йому виплачена. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Форд», д.н.з. [NUMBER] належить позивачу (а.с. 11). Судом встановлено, 24.09.2020 в м. Києві по вул. М.Вовчка, 10 сталася ДТП за участю автомобіля «Форд», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «МАН», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , працівника ФО-П [PERSON] при виконанні своїх трудових обов`язків, що не заперечувалось стороною відповідача в ході розгляду справи. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 03.11.2020 [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаної ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.12). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «МАН», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан» згідно полісу АО №2604731, з лімітом за шкоду майну в розмірі 130 000 грн. та франшизою у розмірі 0 грн. (а.с.77,155). 01.10.2020 ТДВ «СК «Гардіан» здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу позивача та складено відповідний протокол огляду транспортного засобу, який підписано позивачем (а.с.170-176). В подальшому за заявою позивача (а.с.177) 08.10.2020 ТДВ «СК «Гардіан» здійснено повторний огляд пошкодженого транспортного засобу позивача з метою виявлення прихованих дефектів, про що складено відповідний протокол огляду, який також підписано позивачем (а.с.178-180). 21.10.2020 аварійним комісаром ФО-П [PERSON] складено аварійний сертифікат №39-D/76/9 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, згідно якого вартість матеріального збитку заподіяного позивачу внаслідок пошкодження належного йому автомобіля склала 46 744,23 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ становить 39 929,53 грн. (а.с.159-169). Як убачається з наявної в матеріалах справи відповіді ТДВ «СК «Гардіан» від 22.10.2021, страхова компанія не досягла згоди з позивачем щодо розміру страхового відшкодування, у зв`язку з чим було замовлено аварійний сертифікат (а.с.119). 26.11.2020 позивачем подано до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування із зазначенням рахунку для здійснення перерахування коштів (а.с.120). На підставі страхового акту №ЦВ/2792/1 від 11.02.2021 ТДВ «СК «Гардіан» перерахувало на рахунок позивача страхове відшкодування в розмірі 39 929,53 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням №8799 від 11.02.2021 (а.с.181,182). Не погоджуючись з розміром страхового відшкодування позивач 19.03.2021 звертався до страхової компанії із заявою про перегляд розміру страхового відшкодування та здійснення йому додаткової виплати в розмірі 39 423,54 грн., проте йому було відмовлено. З метою визначення матеріального збитку завданого йому як власнику автомобіля «Форд», д.н.з. [NUMBER] , позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності. Так, 11.03.2021 СОД ФО-П [PERSON] складено звіт №124/03-21 про оцінку вартості матеріального збитку, згідно якого вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу становить 132 932,26 грн., а вартість матеріального збитку складає 80 006,37 грн. (а.с.15-47). Згідно замовлення-наряду ФО-П [PERSON] №2/1 від 26.04.2021, рахунку-фактури ФО-П [PERSON] №2/1 від 26.04.2021, акту приймання-передачі виконаних робіт від 26.04.2021, вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Форд», д.н.з. [NUMBER] склала 141 089 грн. без ПДВ, та була сплачена позивачем відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №26 від 26.04.2021 (а.с.49-52). Згідно із частинами 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Разом з тим, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно п.36,2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених ст.ст. 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Матеріали справи не містять відомостей про те, що за ремонт пошкодженого транспортного засобу позивачем сплачено відповідний розмір ПДВ. Доказів надання страховій компанії пакету документів, пов`язаних із здійсненням ремонту пошкодженого транспортного засобу належного позивачу також суду не надано. Крім того, позивачем не доведено в ході розгляду справи з чого він виходив під час визначення суми матеріальної шкоди саме в розмірі 101 359,12 грн., оскільки наведений позивачем у позовній заяві розрахунок суми матеріальної шкоди, на який він посилався, не узгоджується з наявними в матеріалах справи доказами. Таким чином, з огляду норми чинного законодавства, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди є неправомірними та задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене, а також те, що страховою компанією в межах ліміту передбаченого договором страхування було відшкодовано позивачу завдану дорожньо-транспортною пригодою шкоду, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Інші наявні в матеріалах справи докази, які було надано учасниками справи, висновків суду не спростовують. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed