Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

01.11.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває з 07 березня 2009 року у зареєстрованому шлюбі Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Подружжя має дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю [PERSON] . Позивач зазначає, що має з відповідачем різні погляди на питання ролі жінки та чоловіка у веденні спільного господарства. Розбіжності у їх спілкуванні переростали у конфлікт, що негативно впливало на психологічний стан сім`ї, тому подружжя вирішило проживати окремо з 2016 року. У зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб, зареєстрований 07 березня 2009 року між нею та [PERSON] . Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності. До початку проведення судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, в якій вказав про визнання позову [PERSON] про розірвання шлюбу. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбних правовідносинах з 07 березня 2009 року, зареєстрованих Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом №119, підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, Серії [NUMBER] від 07.03.2009 року (а.с.8). Подружжя має дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.9,10), що зумовлює розгляд даної категорії справи про розірвання шлюбу, виключно в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що подружжя з 2016 року проживає окремо, примирення між ними неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені в письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. Питання про розподіл судових витрат, підлягає вирішенню відповідно до ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved