Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

До Берегівського районного суду Закарпатської області надійшла позовна заява за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та зустрічним позовом [PERSON] до про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування первісного позову своєї заяви позивач зазначає, що 08 вересня 2012 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Барининської сільської ради Ужгородського району, Закарпатської області, актовий запис № 07. За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя не склалося, оскільки кожний із них має різні погляди на сімейне життя, а тому вважає, що подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і є такими, що суперечили б особистим інтересам позивача. Зазначає, що подружні стосунки між ними припинені та на даний час між ними втрачено взаєморозуміння та\~взаємоповага,\~а тому\~сім`я\~існує формально. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. 09.08.2022 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною заявою до [PERSON] про визначення\~місця проживання\~дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що протягом останніх двох років подружнього життя кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю. Зазначив, що сімейні сварки між ними почали виникати на першому році спільного подружнього життя. Також, посилається на те, що він вже звертався до суду стосовно розірвання шлюбу між ними, однак робив це з метою демонстрації серйозності наявності у їх родині проблем та з метою компромісу, щоб зберегти сім`ю. Оскільки син проживає разом з ним на його утриманні, а відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків після припинення шлюбних відносин, тому після розірвання шлюбу позивач бажає, щоб малолітній син продовжував проживати з ним. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 08.09.2012 року у виконавчому комітеті Барининської сільської ради Ужгородського району, Закарпатської області, актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Суд\~вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Як встановлено судом, від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з батьком [PERSON] .. Вирішуючи вимогу позивача за зустрічним позовом про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності\~спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові\~№ 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Більш того, відповідач за зустрічним позовом подала до суду, в якій не заперечувала проти залишення дитини після розірвання шлюбу разом з позивачем [PERSON] .. У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] , слід залишити із позивачем [PERSON] , з яким він на даний час проживає. За таких обставин, враховуючи спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати та малолітнього [PERSON] , [INFO] , залишити проживати біля батька [PERSON] . За таких обставин, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даними позовами є виваженим та відповідає волевиявленню сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved