Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція»; Товариство) про зобов`язання вчинити дії. Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд: зобов`язати ТОВ Євро-Реконструкція провести періодичну повірку засобу обліку теплової енергії, тип засобу обліку - Senso Star, заводський номер 43087487 та засобу обліку гарячої води, тип засобу КВ-1,5, заводський номер 247939, що визначені у п. 4 Договору № 460238/2-414 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.07.2014; зобов`язати ТОВ «Євро-Реконструкція» надати йому для оплати рахунки за послуги з постачання централізованого опалення та гарячої води за період: з листопада 2019 року по липень 2021 року - з урахуванням показників засобу обліку теплової енергії та гарячої води, що визначені у п. 4 Договору № 460238/2-414; судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.07.2014 між ним та Товариством укладено договір № 460238/2-414 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - Договір), згідно з умовами якого у його квартирі [ADDRESS] встановлено квартирні засоби обліку гарячої води КВ-1,5 заводський номер 247939, а також теплової енергії Senso Star 2, заводський номер 43087458, які опломбовано та взято на облік відповідачем із зобов`язанням знімати дані з цього засобу обліку теплової енергії та вносити їх до власного електронного кабінету. Однак, починаючи з листопада 2019 року, відповідач в односторонньому порядку унеможливив внесення даних про спожитий об`єм опалення в його особистому електронному кабінеті та розпочав нарахування спожитих послуг за нормами споживання, а не за фактом реально спожитої теплової енергії згідно з даними квартирного засобу обліку, через що він неодноразово звертався до відповідача з листом про неправомірність дій та проханням відновити доступ до електронного кабінету, а також виставити рахунок за надані послуги з опалення з урахуванням умов договору та показників лічильника, однак відповідач повідомив, підставою для припинення отримання даних через електронний кабінет та виставленням рахунків за нормами споживання стало те, що засіб обліку потребує проведення повірки, та така повірка має бути виконана саме ним із надсиланням відповідачу відповідного документа про проходження повірки. У 2021 році аналогічна ситуація виникла при нарахуванні за послуги з централізованого постачання гарячої води. Вважає такі дії відповідача неправомірними і такими, що суперечать умовами укладеного між ними договору, через що просить зобов`язати ТОВ Євро-Реконструкція провести періодичну повірку засобу обліку теплової енергії, тип засобу обліку - Senso Star, заводський номер 43087487 та засобу обліку гарячої води, тип засобу КВ-1,5, заводський номер 247939, що визначені у п. 4 Договору № 460238/2-414 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.07.2014; зобов`язати ТОВ «Євро-Реконструкція» надати йому для оплати рахунки за послуги з постачання централізованого опалення та гарячої води за період: з листопада 2019 року по липень 2021 року - з урахуванням показників засобу обліку теплової енергії та гарячої води, що визначені у п. 4 Договору № 460238/2-414; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.09.2021 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Копію вказаної ухвали та позовну заяву з додатками ТОВ «Євро-Реконструкція» отримало 12.10.2021. 11.12.2020 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, яким заявлені позовні вимоги не визнає. Посилається на те, що до моменту прийняття Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (далі - Закон про комерційний облік), який набрав чинності 02.08.2017, частиною четвертою статті 17 Закону про метрологію було передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) ЗВТ (результати вимірювання яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. З набранням чинності Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також встановлення та обслуговування засобів обліку води та теплової енергії. Зокрема, Законами України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги» було внесено зміни до статті 17 Закону про метрологію та виключено вимогу щодо здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) ЗВТ (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб теплову енергію і воду), що є власністю фізичних осіб, за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з тепло- і водопостачання. Станом на момент виникнення спірних взаємовідносин між позивачем та відповідачем, нормативно було визначено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку (ч. 4 ст. 17Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»). Відповідні зміни були внесені й до Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та тарифів на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 24.03.2016 року №377 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 09.06.2016 року) щодо вилучення із структури тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води витрат на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування і монтаж після повірки) будинкових засобів обліку теплової енергії, будинкових приладів обліку гарячої води, які є власністю ліцензіата та/або знаходяться у нього в користуванні, квартирних засобів обліку теплової енергії та гарячої води, а також витрат на формування обмінного фонду квартирних засобів обліку теплової енергії та гарячої води, що визначаються відповідно до розрахунку на один квартирний засіб обліку і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги. В той же час, згідно розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про житлово - комунальні послуги», договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. В силу вказаного Закону, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, що позбавляє Відповідача можливості внести відповідні зміни до раніше укладеного з відповідачем Договору про надання послуг та привести його у відповідність до вимог чинного законодавства. Таким чином, у Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, на який посилається Позивач, включені права та обов`язки сторін, які не передбачені нормами чинного законодавства, і покладають додатковий тягар на виконавця послуг. 1 липня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро - реконструкція» та [PERSON] укладено Договір № 460238/2-414 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п. 1 Договору, Виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором. Згідно п. 4 Договору, позивачу встановлено квартирний засіб обліку теплової енергії Senso Star 2 з заводським номером 43087458 та квартирний засіб обліку гарячого водопостачання КВ-1,5, заводський номер 247939 . Зі змісту укладеного між сторонами Договору, відповідно до підпункту 10 пункту 16, Споживач має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж. Відповідно до підпункту 4 пункту 19 Договору, Виконавець зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж. Розділ «Інші умови» Договору передбачають, зокрема, про перевід на визначення обсягу споживання з нормами у разі: несплати споживачем за спожиті послуги, при їх наданні, по показниках засобів обліку більше трьох місяців; порушенні цілісності пломб квартирних засобів обліку гарячої води та/або опалення; виявлення під час повірки засобів обліку гарячої води та опалення самовільного втручання споживача в роботу засобів обліку з періоду підключення (або останньої повірки) квартирного засобу обліку споживання гарячої води та опалення. Спір між сторонами у справі виник внаслідок переведення позивача як споживача комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, з яким укладено Договір про надання комунальних послуг з наявними засобами обліку теплової енергій та гарячого водопостачання на систему оплату послуг за показаннями будинкового засобу обліку у зв`язку із закінченням терміну повірки засобів індивідуального обліку гарячого водопостачання та теплової енергії, встановлених у квартирі. Позивач звертався до ТОВ «Євро - Реконструкція» з листами про здійсненні виставлення рахунків з вартістю послуг, що обрахована за показниками лічильників, встановлених у квартирі. У відповідь на звернення позивача, відповідачем неодноразово направлялась відповідь на адресу відповідача, яким повідомлялось, що у зв`язку зі зміною законодавства, обов`язок щодо проведення повірки приладу обліку теплової енергії було покладено на споживача комунальних послуг, така зміну відбулась у зв`язку зі зміною підходів до обрахування тарифу теплової енергії. На час укладення між сторонами Договору, до діючої на той момент собівартості теплової енергії та постачання гарячої води, були включені тарифи з повірки засобів обліку, обов`язок щодо повірки засобів обліку було покладено на суб`єкта господарювання, тому ці тарифи відображались у повідомленнях по сплаті за відповідну послугу. На момент виникнення між сторонами спірних правовідносин, зобов`язання щодо здійснення повірки особистого засобу обліку було покладено на споживача, внаслідок зміни такого порядку, відбулась зміна порядку формування собівартості теплової енергії та постачання гарячої води, з якого було виключено тариф за проведення повірки. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), постановою № 1823 від 11.12.2018 року Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню, згідно з додатком якого, на її виробництво не включено витрат на проведення повірки засобів обліку. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), постановою № 1824 від 11.12.2018 Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, постачання для потреб населення ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», установлено тарифи на виробництво теплової енергії, що використовується, та структуру тарифів на виробництво теплової енергії, згідно з додатком якого, на її виробництво не включено витрат на проведення повірки засобів обліку. Таким чином, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» про зобов`язання вчинити дії є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки законодавством на час виникнення спірних правовідносин не було передбачено повноваження Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» проведення періодичної повірки засобу обліку, як і не передбачено механізм повернення коштів витрачених на проведення повірки відповідачем, як наслідок, відповідач не зможе повернути витрачені кошти на повірку, оскільки, він позбавлений можливості з власної ініціативи включити ці витрати в складову тарифу, що завдасть істотної шкоди під час здійснення господарської діяльності. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.07.2014 між сторонами укладено договір № 460238/2-414 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - Договір), згідно з умовами якого у квартирі позивача за адресою: [ADDRESS] встановлено засоби обліку гарячої води КВ-1,5 заводський номер 247939, а також теплової енергії Senso Star 2, заводський номер 43087458, які опломбовано та взято на облік відповідачем із зобов`язанням знімати дані з цього засобу обліку теплової енергії та вносити їх до власного електронного кабінету (а.с.24-27). Пунктом 1 договору передбачено обов`язок виконавця своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором. Згідно п. 4 договору, позивачу було встановлено квартирний засіб обліку теплової енергії Senso Star 2 з заводським номером 43087458 та гарячої води КВ-1,5 заводський номер 247939. Відповідно до п. 11 вказаного договору, за наявності у квартирі засобів обліку води і теплової енергії справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків, передбачених договором на встановлення засобів обліку. За змістом до п.п.4 п. 19 договору, виконавець зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж. З Розділу «Інші умови» Договору вбачається домовленість сторін, що про перевід на визначення обсягу споживання з нормами у разі: несплати споживачем за спожиті послуги, при їх наданні, по показниках засобів обліку більше трьох місяців; порушенні цілісності пломб квартирних засобів обліку гарячої води та/або опалення; виявлення під час повірки засобів обліку гарячої води та опалення самовільного втручання споживача в роботу засобів обліку з періоду підключення (або останньої повірки) квартирного засобу обліку споживання гарячої води та опалення. Підставою для такого переходу має бути відповідний акт лабораторії, яка робила повірку, копія якого з повідомленням надається споживачу. Згідно з п.п. 2 п. 18 договору виконавець має право вносити за погодженням із споживачем зміни у цей договір, що впливають на розмір плати за послуги з оформленням додатка до нього. Позивач стверджує, що починаючи з дати укладення договору та по листопад 2019 року, на виконання п. 9 договору, кожного місяця позивач знімав дані з квартирного засобу обліку теплової енергії та вносив їх до власного електронного кабінету, створеного на ресурсі відповідача за посиланням https://cabinet.tec4.kiev.ua/, та на підставі внесених даних відповідач обраховував місячну суму вартості наданих послуг та надсилав рахунок для оплати наданих послуг, після чого позивач своєчасно та щомісячно оплачував вартість послуг з централізованого теплопостачання на підставі рахунків відповідача. У подальшому, з листопада 2019 року, відповідач в односторонньому порядку унеможливив внесення даних про спожитий об`єм опалення у особистому кабінеті позивача та розпочав нарахування спожитих послуг шляхом розподілу обсягу теплової енергії, визначених загальнобудинковим вузлом комерційного обліку теплової енергії, пропорційно опалювальній площі, а не за фактом реально спожитої теплової енергії згідно даних квартирного (індивідуального) засобу обліку теплової енергії. У грудні 2019 року та у лютому 2020 року позивач звертався до відповідача з листами про неправомірність дій відповідача та вимогами відновити доступ до електронного кабінету (поновлення на абонентському обліку), а також виставити рахунок за надані послуги з опалення у листопаді 2019 року з урахуванням умов договору та показників індивідуального лічильника. Листами № ДЕЗ-110 від 15.01.2020, № ДЕЗ-888 від 03.03.2020, № ДЕЗ-985 від 03.03.2020 ТОВ «Євро-Реконструкція» повідомляло позивачу те, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування (періодична повірка, ремонт) та заміна приладів обліку здійснюється за рахунок їх власників - споживачів відповідних послуг, та у разі не проведення періодичної повірки індивідуальних приладів розподільного обліку теплової енергії та/або гарячої води такі прилади знімаються з абонентського обліку і подальші розрахунки з такими споживачами здійснюються згідно з загальними нормами споживання, визначених загальнобудинковим вузлом комерційного обліку теплової енергії (а.с.29-32). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (ст. 628 ЦК України) Договір є обов`язковим для виконання сторонами. (ст. 629 ЦК України) Відповідно до ч. 6 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Вказані положеня узгоджуються з нормами п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV (в редакції, чинній на час укладання договору), яким передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 (далі - Правила), у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Пунктом 12 Правил передбачено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Відповідно до 15 Правил засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги . Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором. Підпунктами 6, 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування вузлів обліку - огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку, а за згодою власника (співвласників) будівлі також охорона або страхування вузла обліку; вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Згідно з пп.8 п. 79 Постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 (в редакції, яка діяла на момент укладання між сторонами договору про надання послуг) до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання гарячої води включаються витрати, безпосередньо пов`язані із збутом таких послуг, а саме: зокрема, витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) будинкових приладів обліку гарячої води, якщо такі прилади є власністю підприємства. Аналогічні витрати були включені до визначення обсягу і групування планованих витрат, що включаються до повної собівартості теплової енергії, її виробництва, транспортування та постачання (пп. 9 п. 20 Постанови). Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Таким чином, за умовами укладеного між сторонами договору саме на відповідача покладено обов`язок здійснювати повірку лічильників, у зв`язку з чим дії відповідача щодо розрахунку вартості спожитих позивачем комунальних послуг за загальними нормами споживання внаслідок внесення змін до законодавства про покладення обов`язку з обслуговування та проведення перевірки індивідуальних приладів обліку на споживача є неправомірними, оскільки положення Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» хоча і покладають обов`язок з обслуговування та проведення перевірки індивідуальних приладів обліку на споживача, однак містять положення про можливість покладення такого обов`язку на будь-яку сторону в зобов`язанні на підставі договору, і у даній справі сторонами було узгоджено покладення обов`язку здійснення повірки індивідуального лічильника саме на відповідача, і будь-яких змін до вказаного договору сторони не вносили. Відповідач в односторонньому порядку всупереч п.п. 4 п. 19 договору відмовився виконувати обов`язки в частині проведення періодичної повірки квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонту, унеможливив внесення позивачем даних про спожитий об`єм опалення та гарячої води у особистому електронному кабінеті та розпочав нарахування спожитих послуг за загальними нормами споживання, хоча відповідно до п. 11 вказаного договору, за наявності у квартирі засобів обліку води і теплової енергії справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків, передбачених договором на встановлення засобів обліку. Дії відповідача щодо зняття з абонентського обліку лічильника позивача та нарахування за показаннями загально будинкового вузла комерційного обліку суд також вважає неправомірними, оскільки такі не відповідають ні умовам укладеного між сторонами договору, ні вимогам закону, оскільки обов`язок повірки засобів обліку покладено саме на відповідача, жодних змін до умов договору сторони не укладали, і під час укладення договору обов`язок повірки засобів обліку покладався виключно на відповідача, відтак тарифи на послуги уже були включені витрати на проведення повірки, оскільки міжповірочний інтервал на лічильник становить 4 роки, про що зазначено сторонами в договорі та, враховуючи дату укладення між сторонами договору та взяття на абонентський облік зазначеного лічильника 01 липня 2014 року, відповідач мав виконати повірку лічильника не пізніше 01 липня 2018 року, тобто до прийняття Постанови НКРЕКП № 1823 від 11 грудня 2018 року, якою виключено з тарифів на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води витрати на проведення повірки засобів обліку, за рахунок витрат, які були включені до платежів за послуги з опалення. Конституцією України встановлено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю та безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів (ч.4 ст.42). У зв`язку із наведеним захист порушеного права позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання ТОВ Євро-Реконструкція провести періодичну повірку засобу обліку теплової енергії, тип засобу обліку - Senso Star, заводський номер 43087458 та засобу обліку гарячої води, тип засобу КВ-1,5, заводський номер 247939, що визначені у п. 4 Договору № 460238/2-414 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.07.2014; зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок оплати послуг з постачання централізованого опалення за період з з листопада 2019 року по липень 2021 року з урахуванням показників засобу обліку теплової енергії та гарячої води, що визначені у п. 4 Договору № 460238/2-414 та надати позивачу для оплати рахунки за послуги з постачання централізованого опалення та гарячої води за період: з листопада 2019 року по липень 2021 року - з урахуванням показників засобу обліку теплової енергії та гарячої води, що визначені у п. 4 Договору № 460238/2-414. Крім того, відповідно до ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., при задоволенні яких, суд виходив із наступного. Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 143 ЦПК України). Факт надання адвокатом послуг позивачу підтверджується договором про надання правової допомоги від 16 серпня 2021 року, ордером на надання правничої (правової) допомоги 16 серпня 2021 року, актом здачі-приймання виконаних робіт від 19 серпня 2021 р. за Договором про надання правової допомоги від 16 серпня 2021 року; рахунком-фактурою № ро-0000001 від 19 серпня 2021 року; квитанцією про оплату № 0.0.2247613479.1 від 29.08.2021 року. Витрати на правову допомогу адвоката згідно з рахунком-фактурою № ро-0000001 від 19 серпня 2021 року за Договором про надання правової допомоги від 16 серпня 2021 року складають 5 000,00 гривень. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. З урахуванням наведеного, з огляду на долучений стороною обсяг доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку про обґрунтованість таких вимог позивача про стягнення з відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову щодо невиконання відповідачем умов укладеного договору, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно положень ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Разом з тим, при подачі позову, позивачем сплачено 1 816 грн судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved