Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

У січні\~2022\~ року\~КП «Водоканал»\~звернулось до\~ \~суду \~з \~позовом до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ про стягнення\~ \~солідарно заборгованості\~за спожиті\~послуги з\~водопостачання і\~водовідведення.\~ В\~уточненій позовній\~заяві в\~обґрунтування позову\~вказує,\~що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] , та користуються послугами з централізованого\~водопостачання і\~водовідведення,\~які надає КП «Водоканал», однак вчасно оплату за надані послуги не вносять, у зв`язку з чим за період з 01.06.2000 по 31.07.2008 та за період з 01.03.2019 по 30.11.2021 утворилась заборгованість у розмірі 10228,24 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, а також суму судового збору, понесену при зверненні з позовом до суду. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі \~відзив на\~позов не\~надали,\~ в\~судове засідання\~ не\~з`явились повторно,\~по дату,\~час і\~місце судового\~ засідання\~повідомлялись у\~встановленому ЦПК\~України порядку.\~30.08.2022 звернулись із заявою про застосування позовної давності. При цьому пояснили, що відповідачі наразі перебувають за кордоном, [PERSON] і [PERSON] отримують мінімальну пенсію по інвалідності. Зобов`язуються борг погасити після повернення в Україну. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розгляд справи провести за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та її водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно до статутних документів, основним видом діяльності КП «Водоканал» є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям м. Запоріжжя й області питної води та водовідведення, тому заявник в силу закону є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно з п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць; оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що КП «Водоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою [ADDRESS] .Квартира не приватизована. За відомостями Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, за вказаною адресою зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На ім`я [PERSON] в КП «Водоканал» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для оплати послуг, що підтверджується довідкою КП «Водоканал» по відповідному особовому рахунку. За відомостями Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, реєстр територіальної громади м. Запоріжжя не містить відомостей щодо реєстрації [PERSON] , [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку позивача, за вказаною адресою за період з 01.06.2000 по 31.07.2008 нараховано за послуги 4336,42 грн., з яких оплачено 172,10 грн., за період з 01.03.2019 по 30.11.2021 нараховано за послуги 5789,80 грн., з яких оплачено 0,00 грн. Таким чином, за вказані періоди утворилась заборгованість у загальному розмірі 10228,24 грн. Згідно пояснень представника позивача, у період з серпня 2008 року по лютий 2019 року також мала місце заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка була стягнута іншими рішеннями суду. Відповідачі вказаний розрахунок заборгованості не спростували. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Аналогічні положення містяться в ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII від 9 листопада 2017 року. Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення із оплати житлово-комунальних послуг. Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами. Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», а також Правилами. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Згідно статей 14, 20, 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний проводити оплату таких послуг відповідно до затверджених органом місцевого самоврядування тарифів. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання, підстави виникнення яких передбачені у ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. За вимогами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умовне допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, зобов`язання зі сплати комунальних послуг, що надаються КП «Водоканал», за адресою: [ADDRESS] ,\~покладаються на відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які несуть солідарний обов`язок щодо утримання житла та сплати комунальних послуг. У зв`язку з відсутністю доказів, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] були зареєстровані та проживали за адресою [ADDRESS] , суд вважає необґрунтованими доводи позову, що вказані особи являються споживачами житлово-комунальних послуг, які надавалися за цією адресою у спірний період, і несуть солідарний обов`язок щодо сплати комунальних послуг. При вирішенні заяви відповідачів про застосування позовної давності суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із приписами ст.ст. 260, 261 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). В даному випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. З позовом про стягнення заборгованості за період з 01.06.2000\~по 31.07.2008\~та за\~період \~з 01.03.2019\~по 30.11.2021\~КП «Водоканал» звернулось до суду 26.01.2022, отже в межах загального строку позовної давності підлягає стягненню заборгованість, що утворилась з 01.03.2019 по дату розрахунку (30.11.2021) і становить 5789,80 грн. Обставин, які б свідчили про переривання позовної давності щодо вимог за період з 01.06.2000 по 31.07.2008, матеріали справи не містять. Не являється таким доказом надана позивачем до уточненої позовної заяви гарантійна заява [PERSON] №250 від 07.07.2016 щодо визнання боргу у розмірі 44554,01 грн. і зобов`язання сплатити вказаний борг щомісячними платежами у сумі 2391,87 грн. протягом 18 місяців, тобто до січня 2018 року, оскільки у вказаному документі відсутні відомості, за який період виникла заборгованість у розмірі 44554,01 грн., яку визнали споживачі. Доказів, що до неї належить заборгованість за період з 01.06.2000 по 31.07.2008 у розмірі 4164,32 грн., і вона не була погашена, матеріали справи не містять. Крім того, за умовами цього документу, останній платіж підлягав сплаті у січні 2018 року, з позовом КП «Водоканал» звернулось до суду 26.01.2022, тобто з пропуском загального строку позовної давності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підлягає стягненню солідарно заборгованість, що утворилась за період з 01.03.2019 по 30.11.2021 у розмірі 5789,80 грн. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості, що утворилась за період з 01.06.2000 по 31.07.2008, у розмірі 4164,32 грн. та в частині стягнення боргу з відповідачів [PERSON] , [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України, з\~відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 1009,76 грн., в рівних частинах - по 336,59 грн. з кожного.

Outcome: partial