Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

28.07.2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтувала тим, що 15 вересня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 29. Від шлюбу народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинили через непорозуміння та різні погляди на сімейне життя. З 2018 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливими, оскільки між ними втрачено почуття взаємної любові, поваги та підтримки один одного. Просить шлюб укладений з відповідачем розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 03.08.2022 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, просить суд розірвати шлюб, а судові витрати розділити між ним та позивачем. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 вересня 2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області 05.02.2013 року. Згідно Витягу з реєстру територіальної громади Веселинівської селищної ради № 6036-02/03-07-2022 від 28.07.2022 року та Довідки про реєстрацію місця проживання особи Веселинівської селищної ради № 2957/02-12 від 26.09.2017 року позивач [PERSON] разом з донькою [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Шлюбні відносини сторони фактично припинили з 2018 року через різні погляди на сімейне життя та непорозуміння в наслідок чого проживають окремо. Спору щодо місця проживання доньки сторони не мають. Спільне господарство сторони не ведуть. Спорів майнового характеру не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх малолітніх дітей, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню, а позовна заява задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила думку про бажання і надалі іменуватись прізвищем -" [PERSON] ". При поданні позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 496 грн. 20 коп., сплаченого при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 496 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved