Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі вона з відповідачем перебуває з 06.04.2013 року. Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №155. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У 2015 році вона вже зверталася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу у зв`язку з аморальною поведінкою відповідача по відношенню до неї, однак в ході судового процесу він переконав її у подачі заяви про закриття провадження, запевнивши, що всі розбіжності між ними будуть усунуті. Проте конфліктні ситуації повторювалися зі збільшенням їх масштабу. Діти були свідками сварок. Шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2021 року. Відновлення шлюбно-сімейних відносин між нею та відповідачем неможливо. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з нею, позивачем. Враховуючи недовіру до відповідача, який схильний до невиконання обіцянок, позивач ставить питання про стягнення аліментів у судовому порядку. В обгрунтування зазначеного вказує, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак має неофіційні доходи, котрі можуть забезпечити потреби дітей. Відповідач аліменти нікому не платить. Окрім дітей [PERSON] та [PERSON] , інших неповнолітніх дітей у відповідача не має. Батьки пенсійного віку на його утриманні не перебувають. Стягнення за виконавчими документами з відповідача не проводяться. Важає, що відповідач [PERSON] , в змозі сплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 2000,00 грн. та на утримання доньки [PERSON] в розмірі 2500,00 грн. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 2000,00 грн. та доньки [PERSON] в розмірі 2500,00 грн. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити її позовні вимоги, розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] . Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначав, що їх сім`я може бути збережена. Не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дітей у вказаному позивачем розмірі. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.04.2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №155 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між сторонами припинені з лютого 2021 року, спільне господарство не ведеться. Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17.06.2022 року сторонам надано строк для примирення два місяці. Провадження у справі зупинено (а.с. 45). 22.08.2022 року ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська поновлено провадження у справі та призначено до розгляду через закінчення строку для примирення сторін та відсутність заяви позивача про відмову від позову (а.с. 47). За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Встановлено, що спору про визначення місця проживання дітей між сторонами немає, неповнолітні діти: син сторін [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , після припинення шлюбних відносин між подружжям залишилися проживати з матір`ю [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини також підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, спільні діти сторін: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , після припинення сімейних відносин між подружжям залишилися проживати з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи зазначене, положення статті 182 СК України, те, що відповідач визнав позов в цій частині, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2201 гривень щомісячно, на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2744 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 26.01.2022 року і до досягнення дітьми повноліття, що є мінімальним розміром аліментів для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 992,40 грн. за подання позову про розірвання шлюбу та судовий збір в дохід держави у розмірі 992,40 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved