Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі свого представника адвоката Смірнова С.І., у лютому 2022 року звернулася до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. №ННТ 239827 за реєстровим номером 1024 про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] , для задоволення вимог АТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 13\~368 доларів США 29 центів, що еквівалентно 374\~349 гривень 20 копійок. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.04.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис №ННТ 239827 за реєстровим номером 1024 про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] . За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна приватний нотаріус Бондар І.М. пропонує задовольнити вимоги відповідача АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі: 4366,61 дол. США заборгованість за кредитом; 1516,37 дол. США - заборгованість за відсотками; 331, 29 дол. США комісія; 7154,02 дол. США пеня; всього 13368 дол. США 29 центів, що становить 370849 грн. 20 коп. та витрати на вчинення виконавчого напису 3500 грн. Строк за який проводиться стягнення 10 років 8 місяців 18 днів, а саме: з 14.05.2008 по 01.02.2019. 12.12.2021 державним виконавцем Великобагачанського ВДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Кікіною С.А. відкрито виконавче провадження №67480721 з виконання виконавчого напису №ННТ 239827. Вважає, що виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає до виконання, так як він вчинений з порушенням закону, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не дотримався вимог ст. ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», розмір заборгованості за кредитним договором не є безспірним. Зазначає, що 14.05.2008 між нею та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №PLV0GK0000001001 від 14.05.2008, згідно якого вона отримала кредит у сумі 9000 дол. США на термін до 15.05.2018 та взяла на себе зобов`язання повернути кредит на сплатити відсотки у порядку та в строк, встановлено договором. У забезпечення виконання зобов`язань кредитного договору між ними був укладений договір іпотеки квартири №PLV0GK0000001001 від 14.05.2008, посвідчений приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу Вороною В.І. за реєстровим номером 693. Внаслідок значного збільшення курсу долару США по відношенню до гривні позивач не мала можливості вчасно повертати кредитні кошти, внаслідок чого виник борг. Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15.10.2015 стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 5971,31 дол. США, що еквівалентно 129\~039 грн. 92 коп. Заборгованість за виконавчим написом безспірною не вважає, а тому вимушена звертатися до суду. Ухвалою суду від 28.02.2022 було відрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 22.03.2022. Ухвалою суду від 22.03.2022 задоволено клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів. 12.04.2022 на електронну адресу суду, а 21.04.2022 поштовими засобами зв`язку, надійшов відзив відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на позовну заяву [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якому відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на те, що грошові зобов`язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконувала, порушила строки виконання зобов`язань по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, а тому Банк набув право звернути стягнення на предмет іпотеки, для задоволення своїх вимог, як іпотекодержатель. 24.05.2022 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач посилається на те, що заборгованість за якою вчинено виконавчий напис безспірною не є оскільки нарахована поза межами строку позовної давності, вона не була повідомлення про її розмір, дізналася лише після відкриття виконавчого провадження. Нотаріусом не враховано, що рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15.10.2015 уже було стягнуто з неї заборгованість за вказаним кредитним договором. \~ \~ \~ \~У судове засідання 18.08.2022 позивач та її представник адвокат Смірнов С.І. не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. У відзиві на позов представник відповідача просив проводити розгляд справи без його участі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Великобагачанський відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Суд, у відповідності до вимог ст.ст. 211, 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. 12 квітня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис №ННТ 239827 реєстровий номер 1024 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] , для задоволення вимог АТ КБ «Приватбанк» на загальну суму 13368 доларів США 29 центів, що за курсом НБУ на 01.02.2019 становить 370849 грн. 20 коп. та витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3500 грн., всього 374349, 20 грн. Строк за який проводиться стягнення 10 років 8 місяців 18 днів, з 14.05.2008 по 01.02.2019 (а.с.8, 86). Постановою державного виконавця Великобагачанського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 12.11.2021 відкрито виконавче провадження №67480721 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №ННТ 239827 від 12.04.2019 виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] (а.с.9, 13). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172\~«Про затвердження\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Так, відповідно до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 Переліку, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку, для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, в п.2.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Як зазначила Велика палата Верховного суду у Постанові від 15 січня 2020 року, ухваленій в цивільній справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи вбачається, що при вчиненні напису нотаріус не отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Відповідно до положень ст. 256 ЦК України, позовна\~ давність\~- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна\~ давність\~встановлюється тривалістю у три роки ( ст. 257 ЦК України). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна\~ давність\~в один рік застосовується, зокрема, до вимог и про стягнення неустойки (штрафу, пені). \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду у справі\~№ 916/3006/17 прийшла до висновку, що загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами.\~Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку\~(постанова від 02.07.2019). У той же час, зі змісту виконавчого напису встановлено, що строк за який проводиться стягнення 10 років 8 місяців 18 днів, з 14.05.2008 по 01.02.2019. При цьому зі змісту кредитного договору №PLVOGK0000001001 від 14.05.2008, за невиконання умов якого було звернуто стягнення на предмет іпотеки, термін погашення заборгованості становить до 14.05.2018, погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами, згідно графіку погашення заборгованості, що є невід`ємною частиною договору ( а.с. 103-106). \~ \~ \~ \~Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (№ 14-10цс18) від 28.03.2018. Таким чином, суд приходить до переконання, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені у справі витрати на сплату судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. ( а.с.1). Крім того позивач просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Згідно положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Із матеріалів справи встановлено, що між позивачем та адвокатом Смірновим С.І. укладено договір про надання правничої допомоги №63/2021 від 23.11.2021, за цим договором Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання щодо надання правничої допомоги та представництво інтересів Клієнта в судах, органах прокуратури, органах внутрішніх справ, Державної виконавчої служби, Служби безпеки України, Фіскальної служби України та інших державних органів, органів місцевого самоврядування, у відносинах з організаціями та установами усіх форм власності, тощо ( п. 1.1. Договору). Обсяг правничої допомоги визначено у п. 1.3 Договору. Пунктом 3.1. Договору визначено, що за надання правничої допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар (винагороду) в розмірі 5 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок (а.с. 128-130). Згідно квитанції №63/2021 від 23.11.2021 [PERSON] сплатила адвокату Смірнову С.І. за договором №63/2021 5000 (п`ять тисяч) гривень (а.с.131). Таким чином надані на адресу суду договір про надання правової допомоги та квитанція не містять відомостей щодо надання правничої допомоги саме в даній цивільній справі. У той же час позовна заява [PERSON] надійшла на адресу суду 22.02.2022, жодних розрахунків, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги саме у даній цивільній справі стороною позивача суду надано не було, а тому суд приходить до переконання, що у даній частині позовних вимог слід відмовити, у зв`язку з недоведеністю. На підставі викладеного та

Outcome: partial