Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що перебуває з останнім у шлюбі, який зареєстрований 17.09.2016 року виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області за актовим записом № 45. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач також зазначила, що подружні стосунки з відповідачем не склалися через різні погляди на сімейне життя, фактично відносини припинені, спільне господарство не ведеться, у зв`язку з чим прийшла до висновку, що збереження шлюбу неможливе, сім`я розпалась остаточно, тому звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08.08.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено до судового засідання. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Позивач надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, строк на примирення просить не надавати, також просила сплачений судовий збір залишити за нею. Від відповідача до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу, строк на примирення просить не надавати. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання відповідачем позовних вимог. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 17.09.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області було зроблено відповідний актовий запис № 45 від 17.09.2016 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про народження. Стаття 21 Сімейного кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони у своїх поданих заявах до суду строк на примирення просили не надавати. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Суд вважає\~за необхідне\~також роз`яснити\~сторонам,\~що згідно\~з абз.2\~ч.\~3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач в своїй заяві від 07.08.2022 року судові витрати просила залишити за нею та не стягувати з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved