Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

[PERSON] (далі\~ Позивач\~1)\~та [PERSON] (далі Позивач 2) звернулися до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовною заявою до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивують тим, що 09.06.2018 між Позивачем 1 та Відповідачем укладено Договір позики, відповідно до якого Позивач 1 надав Відповідачу грошові кошти у сумі 15\~000.00 доларів, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України на день укладення договору позики становило 392046.00 грн. Зазначені грошові кошти Відповідач зобов`язалася повернути до 09.02.2019, однак не виконала зобов`язань за договором позики, в зв`язку з чим Позивач 1 просить стягнути з Відповідача: суму в розмірі 874125.04 грн., з яких: 400621.50 грн. основного зобов`язання; 248385.33 грн. - сума за прострочення виконання зобов`язання в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 10.02.2019 по 22.09.2021; 225118.21 грн. - пеня за прострочення виконання зобов`язання у порядку ст. ст. 549, 541 ЦК України та понесені судові витрати. Крім того,\~21.06.2018\~між Позивачем\~2\~та Відповідачем\~укладено Договір\~позики відповідно\~до якого\~Позивач 2\~надала Відповідачу\~у власність\~грошові кошти\~у сумі\~3000.00\~доларів США,\~що згідно\~з офіційним\~курсом Національного\~Банку України\~на день\~укладення договору\~позики становило\~79427.70 грн. Зазначені грошові кошти Відповідач зобов`язалася повернути до 21.09.2018, однак не виконала зобов`язань за договором позики, в зв`язку з чим Позивач 2 просить стягнути з Відповідача суму в розмірі 193980.30 грн., з яких: 80124.30 грн. основного зобов`язання; 57689.59 грн. - сума за прострочення виконання зобов`язання в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 22.09.2018 по 22.09.2021; 56166.41 грн. - пеня за прострочення виконання зобов`язання у порядку ст. ст. 549, 541 ЦК України та понесені судові витрати. Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 06.10.2021 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 02.02.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. При цьому, представник Позивачів подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачів, позовні вимоги підтримав. З письмової згоди представника Позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судовим розглядом цивільної справи встановлено, що 09.06.2018 між Позивачем 1 та Відповідачем укладено Договір позики, відповідно до умов якого Позивач 1 передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 15000 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України на день укладення договору позики становило 392046.00 грн. Зазначені грошові кошти Відповідач отримала від Позивача 1, що підтверджується її розпискою від 09.06.2018. Згідно з п. 3 Договору, Відповідач зобов`язується повернути грошові кошти без нарахування відсотків в строк до 09.02.2019. Відповідно до п. 8 Договору за кожен календарний місяць прострочення платежу Відповідач сплачує Позивачу 1 2% від суми основного зобов`язання. 21.06.2018 між Позивачем 2 та Відповідачем укладено Договір позики, відповідно до умов якого Позивач 2 передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3000 доларів США, що згідно\~з офіційним\~курсом Національного\~Банку України\~на день\~укладення договору\~позики становило\~79427.70 грн. Зазначені грошові кошти Відповідач отримала від Позивача 2, що підтверджується її розпискою від 21.06.2018. Згідно з п. 3 Договору, Відповідач зобов`язується повернути грошові кошти без нарахування відсотків в строк до 21.09.2018. Пункт 8 зазначеного Договору щодо сплати відсотків за прострочення зобов`язання є аналогічним за змістом із Договором, укладеним між Позивачем 1 та Відповідачем. 09.07.2021 за вих. № № 2-7-21, 3-7-21 представником Позивачів Відповідачу надіслано претензії щодо необхідності сплати грошових коштів за Договорами позики від 09.06.2018 та 21.06.2018. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. З тексту розписок вбачається, що вони складені Відповідачем та нею підписані. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із вимогами ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами позики підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог Позивачами надано належним чином завірені копії Договорів позики та розписок від 09.06.2018 та 21.06.2018 відповідно. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи,\~що Відповідач\~не виконала\~своїх зобов`язань\~за договорами\~позики перед\~Позивачами,\~із неї\~необхідно стягнути\~на користь\~Позивача 1\~заборгованість з\~договором позики\~в розмірі\~649006.83\~грн.,\~з яких:\~400\~621.50\~грн.\~ -\~основного зобов`язання,\~що за\~курсом Національного\~Банку України станом на 22.09.2021 дорівнює 15000 доларів США; 248\~385.33 грн. за прострочення виконання зобов`язання в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 10.02.2019 по 22.09.2021, а на користь Позивача 2 заборгованість з договором позики в розмірі 137\~813.80 грн., з яких: 80\~124.30 грн. - основного зобов`язання, що за курсом Національного Банку\~України станом на 22.09.2021 дорівнює 3000 доларів США; 57\~689.49 грн. - за прострочення виконання зобов`язання в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 22.09.2018 по 22.09.2021. Вимога Позивачів про стягнення з Відповідача пені за прострочення виконання зобов`язання у порядку ст. ст. 541, 549 ЦК України задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Частиною 1 ст. 548 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~549\~ЦК України пенею\~є неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~несвоєчасно виконаного\~грошового зобов`язання\~за кожен\~день прострочення\~виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України). З огляду на викладене, неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в договорі). Ураховуючи,\~що сторонами\~в Договорах\~позики не\~досягнуто домовленостей\~щодо підстав\~та розміру\~пені,\~а позовна\~заява не\~містить посилань\~на акт\~законодавства,\~який визначає\~розмір та\~підстави зазначеної\~неустойки, вимоги Позивачів в частині стягнення з Відповідача пені за прострочення виконання зобов`язання у порядку ст. ст. 541, 549 ЦК України задоволенню не підлягають. У зв`язку з частковим задоволенням позову, з Відповідача на користь Позивача 1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 6490.06 грн. та 454.00 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову, а на користь Позивача 2 судовий збір в розмірі 1378.13 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial