Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

Позивач Публічне Акціонерне Товариство "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 15.04.2020 між [PERSON] та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АР/7038123), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ-21093» державний номерний знак [NUMBER] . В подальшому, 23.12.2020 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Nissan X-TRAI», державний номерний знак [NUMBER] , та транспортного засобу «ВАЗ 21093», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Власник транспортного засобу «Nissan X-TRAI», державний номерний знак [NUMBER] звернувся із заявою до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про виплату страхового відшкодування в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадом відповідно до умов договору. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «ВАЗ-21093», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК за договором обов`язкового страхування цивільно-правової вiдповiдальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ НАСК "ОРАНТА" 19.02.2021 виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування (з врахуванням франшизи) в розмiрi 74136 (сімдесят чотири тисячі сто тридцять шість) гривень, 20 копійок. Крім того, 25.03.2021 до ПАТ «НАСК "ОРАНТА" із заявою звернувся власник транспортного засобу «Nissan X-TRAIL», державний номерний знак [NUMBER] , з приводу доплати страхового відшкодування в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору. В подальшому, 30.03.2021 оскільки цивільно-правова вiдповiдальнiсть вiдповідача, як водія автомобіля «ВАЗ-21093», була застрахована в ПАТ «HACK «OPAHТА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової вiдповiдальності власників наземних транспортних засобів, НАСК «ОРАНТА» виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування в розмірі - 43346 (сорок три тисячі триста сорок шiсть) гривень 05 копійок. Таким чином, виплата страхового відшкодування за даним страховим випадком становить - 117 482 (сто сімнадцять тисяч чотириста вiсiмдесят дві) гривні 25 копійок. Вiдповiдно до постанов Придніпровського районного суду м. Черкаси вiд 17.02.2021 ДТП сталася з вини вдповiдача. Крім того, [PERSON] , керуючи транспортним засобом, перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння (проте від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння установленому законом порядку відмовився). З метою врегулювання спору 11.03.2021, 01.04.2021 та 10.09.2021 ПАТ «HACK «OPAHТА» зверталося до [PERSON] з регресною вимогою та досудовим попередженням. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача вартість понесених витрат у розмірі 117 482,25 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, зокрема, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування за судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Так, 15.04.2020 між [PERSON] та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АР/7038123), згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ-21093», державний номерний знак [NUMBER] . Строк дії договору визначено - з 00:00 год. 16.04.2020 - 15.04.2021 (а.с. 5). Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.02.2021, яка набула законної сили 01.03.2021, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 і ч. 2 ст. 130 КУпАП, згідно тексту зазначеної постанови 23.12.2020 о 10:10 год. водій [PERSON] по вул. Гагаріна, 21, м. Черкаси, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093» державний номерний знак [NUMBER] , при виїзді з двору будинку № 21 , не надав переваги в русі автомобілю «Nissan X-TRAI», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по вул. Гагаріна, та скоїв з ним зіткнення, що призвело до ДТП та механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с. 6, 7). Згідно заяви від 23.12.2020, власник автомобіля «Nissan X-TRAI», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернувся до позивача з заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування (а.с. 12 13). Відповідно до страхового акту № ОЦВ-СП-20-23-42065/1 від 15.02.2021, ПАТ НАСК «ОРАНТА» визначив розмір страхового відшкодування [PERSON] у розмірі - 74136,20 грн. (а.с. 24), яке у подальшому 19.02.2021, згідно реєстру безготівкових термінових переказів від суб`єкта господарювання № 35, виплачено останньому (а.с. 27). Також, відповідно до страхового акту № ОЦВ-СП-20-23-42065/2 від 29.03.2021, ПАТ НАСК «ОРАНТА» визначив розмір додаткового страхового відшкодування [PERSON] у розмірі - 43346,05 грн. (а.с. 28), яке у подальшому 30.03.2021, згідно реєстру безготівкових термінових переказів від суб`єкта господарювання № 62, виплачено останньому (а.с. 31). У подальшому, 11.03.2021 ПАТ НАСК «ОРАНТА» звернулось до [PERSON] з регресною вимогою про відшкодування шкоди в сумі 74136,20 грн., виплаченої особі, якій завдано збитків - [PERSON] , внаслідок спричинення відповідачем ДТП, під час якого він керував застрахованим автомобілем «ВАЗ 21093», державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 32). Разом з тим, 01.04.2021 ПАТ НАСК «ОРАНТА» звернулось до [PERSON] з додатком до регресної вимоги про відшкодування шкоди в сумі 43346,05 грн., виплаченої особі, якій завдано збитків - [PERSON] , внаслідок спричинення відповідачем ДТП, під час якого він керував застрахованим автомобілем «ВАЗ 21093», державний номерний знак [NUMBER] , та виплата страхового відшкодування за даним страховим випадком становить - 117 482, 25 грн (а.с. 33). У подальшому, 10.09.2021 та 10.10.2021 ПАТ НАСК «ОРАНТА» звернулось до [PERSON] з досудовим попередженням про відшкодування шкоди в сумі 117 482, 25 грн (а.с. 35, 36). Однак, зазначені претензії відповідачем залишені поза увагою, відомості щодо добровільної сплати коштів у матеріалах справи відсутні. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Правовідносини, що виникли між сторонами виникли внаслідок наявності у позивача договірного обов`язку з виплати страхового відшкодування. Згідно статті 6 Закону України (далі - ЗУ) «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Так, відповідно до п. 22.1 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підстав заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором. Згідно підпунктів «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1191 ЦК України, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності п. 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 за № 4, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Крім того, згідно правової позиції висловленої Верховним судом України 16.11.2016 у справі № 62188цс16, деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Так, судом встановлено, що ПАТ НАСК «ОРАНТА», внаслідок вчинення відповідачем протиправних дій і спричинення потерпілому [PERSON] матеріальної шкоди у вигляді механічних пошкоджень належного останньому транспортного засобу, здійснено обов`язок та виплачено страхове відшкодування потерпілому за укладеним з відповідачем договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується наявними матеріалами справи. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову у межах вимог позивача і наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача (страховика) виплаченої суми, як з особи відповідальної за заподіяння шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2270 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved