Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 15 лютого 2018 року вона уклала шлюб з відповідачем. В шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони проживають окремо, відносини які існують між ними унеможливлюють збереження шлюбу. У зв`язку з наведеним просить розірвати шлюб, дитину залишити на проживанні з нею. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, вказала, що на даний час перебуває з дитиною за кордоном, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судовому засіданні 20.01.2022 року позов в частині визначення місця проживання дитини з матір`ю заперечив, просив визначити місце проживання дитини разом з ним, в подальшому в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов та жодних заяв від нього не надходило. Органом опіки і піклування виконавчого комітету Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області подано суду пояснення, за змістом яких вказано, що 27 червня 2022 року представник прибув для обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за місцем проживання матері. Проте, на момент перевірки «зі слів сусідів» мати з дитиною фактично проживають за межами України, про що свідчить зовнішній вигляд будинку і подвір`я, яке заросло чагарниками. Тому під час обстеження не можливо було встановити чи в будинку належні житлово-побутові умови для проживання дитини. Відповідно надати суду висновок про те, з ким із батьків доцільніше залишити на проживанні малолітнього [PERSON] , [INFO] не представляється можливим. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 15 лютого 2018 року (а.с.3), сторони зареєстрували шлюб 15 лютого 2018 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 267. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх фактично припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно зі ст. 141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Враховуючи, що відповідач не погоджується із визначенням місця проживання дитини з матір`ю, але надалі в судові засідання не з`являвся, до органу опіку та піклування не звертався, свій висновок орган опіки та піклування надати не може з об`єктивних причин, дитина на даний час перебуває з матір`ю, то проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю не суперечить інтересам дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, 114, 157 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved