Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. про визнання частки померлого у праві спільної сумісної власності. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті чоловік залишив заповіт, згідно якого все його майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і нащо [PERSON] матиме право за законом заповідає своїй дружині [PERSON] . До складу спадщини входить квартири [ADDRESS] . 19.04.2021 року було зареєстровано спадкову справу. Разом з тим, приватним нотаріусом Нор Н.М. було повідомлено позивача про те, що після смерті батьків її чоловіка не було виділено частки у спадковому майні, брат чоловіка до нотаріуса не з`являвся, добровільної згоди на виділення часток у спадковому майні не дає. Спірна квартира належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] померла [PERSON] (мати чоловіка). 11.06.2018 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом згідно якого спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , є її діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] по Ѕ частки спадщини. Спадщина на яку в указаних частках видано свідоцтво складається з: ј частки квартири [ADDRESS] . Квартира складається з трьох житлових кімнат та кухні, житловою площею 36,9 кв.м., загальною площею 53,5 кв.м. Комора в підвалі 6,0 кв.м. [INFO] помер [PERSON] (батько чоловіка). По своїй смерті батько чоловіка залишив заповіт, згідно якого зробив таке розпорядження: все його майно, де б воно не знаходилося і з чого воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і нащо він за законом матиме право, в тому числі належну йому частку квартири [ADDRESS] заповів своєму синові [PERSON] , [INFO] . Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 11.06.2019 року визнано [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вона має право успадкувати та оформити нерухоме майно, яке належало за життя її чоловіку [PERSON] , однак через те, що брат чоловіка [PERSON] до нотаріуса не з`являється, місце перебування його не відоме, нотаріус позбавлена можливості своєчасно видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом. У зв`язку з вищевикладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даною позовною заявою Ухвалою суду від 22.06.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі. 06.10.2021 року до суду представником відповідача надано зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання частки у праві спільної сумісної власності, в якій останній просив суд визначити, що частка [PERSON] в праві сумісної власності на квартиру, площею 53,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить ј частки, що складає 13,375 кв.м. У зустрічній позовній заяві [PERSON] покликається на те, що згідно довідки БТІ від 17.08.2021 року № 1/6210 спірна квартира зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON] (помер [INFO] ), [PERSON] (померла [INFO] ), [PERSON] (помер [INFO] ) та [PERSON] . Отже, частка кожного співвласника у праві власності на спірну квартиру становить ј. Після смерті [PERSON] , [PERSON] прийняв спадщину та зареєстрував право власності на 1/8 спірної квартири, після смерті [PERSON] , [PERSON] прийняв спадщину та зареєстрував право власності на ј спірної квартири. Оскільки [PERSON] помер, єдиним спадкоємцем є його дружина [PERSON] . Ухвалою суду від 25.08.2022 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання частки у праві спільної сумісної власності. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою суду від 25.08.2022 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участі третьої особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. про визнання частки померлого у праві спільної сумісної власності та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частки у праві спільної сумісної власності. 31 серпня 2021 року до суду від позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом надано відзив на зустрічний позов, в якому вона зазначає, що її померлому чоловіку [PERSON] належить 5/8 частки спірної квартири, що складає 33,437 кв.м. у зв`язку з цим [PERSON] просить суд задовольнити позовні вимоги і за її позовною заявою і за зустрічною позовною заявою. В судовому засіданні позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом підтримала свою позовну заяву, просила її задовольнити, а також визнала вимоги за зустрічною позовною заявою. Представник відповідача за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі, просять зустрічну позовну заяву також задовольнити. Згідно ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з положеннями\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Згідно із заповітом від 11.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1145 [PERSON] заповів, що все його майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і нащо він матиме право за законом заповідає своїй дружині [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири за адресою: [ADDRESS] . Спірна квартира належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва № [NUMBER] від 28.12.2000 року про право власності на квартиру (будинок). [INFO] померла [PERSON] (мати чоловіка), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.06.2008 року. 11.06.2018 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке посвідчено державним нотаріусом П`ятої ЛДНК Каменцевою М.О., зареєстровано в реєстрі №5-579, згідно якого спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , є її діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] по Ѕ частки спадщини. Спадщина на яку в указаних частках видано свідоцтво складається з: ј частки квартири [ADDRESS] . Квартира складається з трьох житлових кімнат та кухні, житловою площею 36,9 кв.м., загальною площею 53,5 кв.м. Комора в підвалі 6,0 кв.м. [INFO] помер [PERSON] (батько чоловіка), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.03.2018 року. По своїй смерті [PERSON] залишив заповіт від 28.02.2018 року, який посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Гавриловою В.А., згідно якого зробив таке розпорядження: все його майно, де б воно не знаходилося і з чого воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і нащо він за законом матиме право, в тому числі належну йому частку квартири [ADDRESS] заповів своєму синові [PERSON] , [INFO] . Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 11.06.2019 року визнано [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 06.10.2021 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] 1/8 частина на праві приватної спільної власності. З довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 17.08.2021р., станом на 29.12.2012р.,\~\~квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про\~\~право власності на квартиру від 28.12.2000 року, виданого Франківською районною адміністрацією Львівської міської Ради згідно з розпорядженням №1692 від 28.12.2000 року, зареєстрована ЛОДК «БТІ та ЕО» в р.№48533 від 04.01.2001 року на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.\~317,\~319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1\~ст. 368ЦК України, Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У пункті 37 постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2\~ст. 370 ЦК України\~у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співмешканців у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами, законом або рішенням суду. Відповідно\~\~до ч. 1\~ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У відповідності до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В даному випадку, як встановлено судом, сторони визначили що позивача за первісним позовом та відповідачу по зустрічному [PERSON] належить 5/8 частки спірної квартири, що складає 33,437 кв.м., а відповідачу по первісному позову та позивачу по зустрічному належить ј частина спірної квартири, що складає 13,375 кв.м. Окрім того, [PERSON] визнала позовні вимоги по зустрічній позовній заяві. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України зокрема відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч.1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом та позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем по первісному позову [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 2971,30 гривень, які вона просила стягнути з відповідача. А також [PERSON] просила стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. [PERSON] при зверненні до суду з зустрічною позовною заявою було сплачено судового збору у розмірі 908,00 грн. А також [PERSON] просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., яких детальний опис робіт буде долучено окремим клопотанням протягом 5 днів з дня проголошення рішення суду. Згідно зі\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених позивачем за первісним позовом витрат на правову допомогу нею надано до суду копію договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 29.08.2022 року, ордер серії ВС №1157844 від 29.08.2022 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001733 від 04.10.2019 року, акт виконаних робіт від 30.08.2022 року, з якого вбачається, що загальна сума витрат на правову допомогу склала 5000,00 грн. Згідно ст. ст.12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. \~ \~ \~ \~Отже, з відповідача за первісним позовом [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, які складаються з судового забору у розмірі 2971,30 грн. та витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 5000,00 грн. \~ \~ \~ \~З відповідача за зустрічним позовом [PERSON] у зв`язку із визнанням позовним вимог необхідно стягнути на користь позивача за зустрічним позовом судовий збір у розмірі 454,00 грн. Повернути [PERSON] з державного бюджету 50 % судового збору, що були сплачені ним при подачу зустрічної позовної заяви, а саме у розмірі 454,00 грн.

Outcome: approved