Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

Позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом в якому просить: встановити факт постійного проживання її разом із\~матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що настала\~ [INFO] ; визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері право власності на нерухоме майно, а саме - однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , яку померла набула у власність на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2002 р. Мати позивача за життя залишила заповіт щодо належного їй спадкового майна вищезазначеної квартири - на позивача та сина позивача [PERSON] , третя особа у справі. Однак, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач звернулась 21.10.2021 року, тобто з пропуском на 1 місяць та 18 днів після закінчення 6-місячного строку для прийняття спадщини. Третя особа [PERSON] взагалі не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 29.10.2021 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. була винесена постанова про відмову у вчинення нотаріальної дії з тих підстав, що місце реєстрації позивача та її матері не співпадають, оскільки позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а місце реєстрації матері позивача за адресою: [ADDRESS] , а також з тих підстав, що позивач не надала документ нотаріусу, який би підтверджував факт її постійного та спільного проживання разом із спадкодавцем на момент її смерті. Як вказує позивач, її матір у лютому 2020 року захворіла і з тих пір фактично самостійно не могла себе обслуговувати, тому позивачу прийшлось переїхати жити до неї, саме з цього часу позивач і почала проживати разом із своєю матір`ю в її квартирі. Позивач займалась придбанням необхідних продуктів, предметів побуту, готувала їжу, прала речі та прибирала в хаті, ходила за ліками, здійснювала догляд за хворою матір`ю. В цей період часу позивач та її мати мали спільний бюджет, позивач за власні кошти та на пенсію матері сплачувала всі комунальні платежі, після смерті матері позивач здійснила її поховання та відправлення необхідних обрядів. Позивач вказує, проживаючи разом із спадкодавцем достатньо задовго до її смерті та на момент смерті, вона фактично прийняла спадщину фактом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, за таких обставин\~позивач змушена звертатися до суду з вимогою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та з вимогою про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 02.06.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. Представник позивача та позивач у судовому засіданні позов підтримали, з мотивів, викладених вище. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, раніше надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та прийняття рішення судом на свій розсуд з урахуванням наявних доказів в матеріалах справи. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. у судове засідання не з`явилась раніше надала суду заяву про розгляд справи без її участі. \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечував. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , яку померла набула у власність на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2002 р., що підтверджено копією вказаного договору. Мати позивача за життя залишила заповіт від 28.12.2002 року щодо належного їй спадкового майна вищезазначеної квартири на користь позивача та сина позивача [PERSON] , третьої особи у справі. Однак, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом позивач звернулась 21.10.2021 року, тобто з пропуском встановленого законом 6-місячного строку для прийняття спадщини. Третя особа [PERSON] взагалі не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 29.10.2021 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. була винесена постанова про відмову у вчинення нотаріальної дії з тих підстав, що місце реєстрації позивача та її матері не співпадають, оскільки позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а місце реєстрації матері позивача за адресою: [ADDRESS] , а також з тих підстав, що позивач не надала документ нотаріусу, який би підтверджував факт її постійного та спільного проживання разом із спадкодавцем на момент її смерті. Вказані обставини достовірно вбачаються з матеріалів спадкової справи [PERSON] № 180/2021. Отже, позивачу приватним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а інший спадкоємець вказаного майна третя особа [PERSON] у визначений строк із заявою до нотаріуса не звертався, а тому є таким, що не прийняв спадщину. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як слідує копії паспорта громадянина України, позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . 17.03.1984 року позивач уклала шлюб з [PERSON] і своє прізвище [PERSON] змінила на [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб. Як пояснює позивач, вона з 2020 року постійно проживала із своєю матір`ю на час відкриття спадщини, здійснювала за нею догляд, сплачувала за спільні кошти комунальні платежі та здійснила поховання матері, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила. При цьому, свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні кожен окремо, дали показання про те, що позивач принаймі з лютого 2020 року\~постійно проживала із своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] , вела спільне господарство з нею, доглядала її до дня смерті. У п.п. 2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7від 30.05.2008року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що здобутими під час судового розгляду доказами, достатньо підтвреджується той факт, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що настала [INFO] , проживали разом за однією адресою. Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину. Оскільки, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, позовні вимогі підлягають задоволенню.

Outcome: approved