Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

06.06.2022 представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Городоцького районного суду Львівської області з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг 21.07.2020 підписав заяву б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що відображається у розрахунку заборгованості за договором, а тому свої зобов`язання не виконав і з нього необхідно стягнути 14880 грн. 25 коп. заборгованості за тілом кредиту та 3611 грн. 63 коп. заборгованості за простроченими відсотками. Ухвалою суду від 11.07.2022 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення судом не заперечує (а.с.2). Відповідач [PERSON] 09.08.2022 подав письмову заяву про визнання позову, суму заборгованості в розмірі 18491 грн. 88 коп. визнає в повному обсязі, справу просить розглянути у його відсутності. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.Судом встановлено, що 21.07.2020 відповідач [PERSON] підписав Анкету-Заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, внаслідок чого отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.15). Крім того відповідачем також було підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій міститься інформація про умови кредитування, в тому числі передбачено розмір відсотків за користування кредитом та умови повернення кредитних коштів (а.с.17-27). Зокрема, як вбачається із підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, процентна ставка у пільговий період, який становить до 55 днів за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, становить 0.00001% річних, процентна ставка поза межами пільгового періоду становить 43.20 % річних, 42% річних та 37.2 % річних, змінюваної ставки немає. З розрахунку заборгованості [PERSON] видно, що станом на 07.02.2022 у відповідача виникла заборгованість в розмірі 18491 грн. 88 коп., з яких: 14880 грн. 25 коп. - заборгованість за тілом кредиту та 3611 грн. 63 коп. заборгованість за простроченими відсотками (а.с.10-11). Згаданою вище Заявою про приєднання до Умов та Правил надання послуг передбачено також реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти, з якими [PERSON] повністю погодився, підписавши текст такої Заяви. Відповідач не оспорював умови кредитування та отримання ним встановленого банком розміру кредитного ліміту. Доказів належного виконання зобов`язань зі сплати кредиту відповідачем надано не було. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено у ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач звертався до позивача за отриманням кредитних коштів, що доводиться його анкетою-заявою від 21.07.2020. Також, як встановлено судом з розрахунку заборгованості за кредитом відповідача, сума коштів, які використано та не повернуто позичальником в межах кредитного ліміту станом на 07.02.2022 складає 14880 грн. 25 коп.. Погодився з такою суою заборгованості і відповідач, подавши заяву про визнання позову. За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості, виходячи з розрахунку позивача, та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом у сумі 14880 грн. 25 коп., який необхідно стягнути на користь позивача. Погоджується суд і з необхідністю стягнення з відповідача в користь позивача обрахованих відсотків за порушення грошового зобов`язання, так як відповідач був ознайомлений з умовами кредитування та відсотковою ставкою за договором кредиту, про що підписався в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг (а.с.17-24). З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог. Частиною 1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] визнав позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», є підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1240 грн. 50 коп.. На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 629, 634, 638, 1054 ЦК України,

Outcome: approved