Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить частина квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу зазначеної квартири № 1299 від 02.07.1999. Співвласником іншої частини квартири є його брат [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті брата, він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з накладенням арешту на все нерухоме майно [PERSON] . Зазначає, що відповідно до інформації наданої відповідачем виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] завершені, виконавчі документи повернуті стягувачу. Вказує,\~що наявний\~арешт чинить\~йому перешкоди\~у користуванні\~майном. Посилаючись на вищевикладене, позивач, просить суд, зняти арешт з всього рухомого та нерухомого майна, що належить на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] та заборони на його відчуження, що застосовані Першим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції у Волинській області. Ухвалою судді від 02.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відзиву від відповідача на адресу суду не надходило. 20.01.2022 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху. Позивачем на виконання вимог ухвали усунуто зазначені в ній недоліки у визначений строк. Ухвалою судді 17.02.2022 продовжено розгляд справи. Позивач в судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявне його клопотання про розгляд справи у його відсутності, поданий позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься її клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача, щодо вирішення справи покладається на розсуд суду. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, установив таке. [PERSON] на праві спільної сумісної власності із [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.02.1999. [INFO] [PERSON] помер, що випливає із свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Маючи намір успадкувати частку квартири, яка залишилася після смерті [PERSON] , позивач звернувся до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Горбач Л.С. із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про права на спадщину [PERSON] було відмовлено у зв`язку з накладеним арештом на нерухоме майно. Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта № 286538184 від 24.10.2021, вбачається, що на квартиру [ADDRESS] накладено наступні арешти: 1)згідно постанови головного державного виконавця Кравчук С.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА675761 від 12.07.2007 за реєстраційним номером 5323135 від 18.07.2007; 2)постанови головного державного виконавця Ліщук О.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 22.09.2009 за реєстраційним номером 9094096 від 28.09.2009; 3)постанови головного державного виконавця Ліщук О.О. про відкриття провадження б/н від 10.02.2010 за реєстраційним номером 9541641 від 20.02.2010; 4)постанови державного виконавця Табачук А.П. про відкриття провадження 8/657/10 від 13.08.2010 за реєстраційним номером 10140718 від 13.08.2010; 5)постанови старшого державного виконавця Маковецької Л.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 33514558 від 27.11.2012 за реєстраційним номером 13298129 від 27.11.2012. Згідно із ч. 1 ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 1 ст.\~319\~ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Підставою подання позову є спричинення порушення однієї із складових права власності, визначеної ч.1 ст.317 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218, частини 5 ст. 1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. З ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Таким чином, прийнявши у визначеному законом порядку спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , брат спадкодавця [PERSON] набув права на спадщину. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, у тому числі наявності чи відсутності податкової застави та інших застав за даними відповідних реєстрів. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Отже, наявність арешту на майно спадкодавця [PERSON] перешкоджає позивачу, як спадкоємцю, оформити спадщину на майно, яке останній успадкував після смерті свого брата та стало підставою для відмови нотаріуса видати йому свідоцтво про право на спадщину. Аналогічна правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 12.12.2018 року по справі № 399/142/16-ц, у якій також зазначено, що якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду). Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності [PERSON] припинилося внаслідок смерті останнього, з вказаних підстав [PERSON] , як спадкоємець, що прийняв спадщину, звернувся до суду з даним позовом. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено право на ефективний засіб юридичного захисту та передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. В рішенні ЄСПЛ «Афанасьев проти України» від 05.04.2005 року (№ 38722/02, п. 75) зазначено, що засіб захисту, що вимагається згаданою статтею (ст. 13 Конвенції) повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Відтак, інший спосіб захисту та реалізації спадкових прав, ніж зняття арешту з усього (рухомого та нерухомого) майна відсутній, обраний спосіб захисту права власності позивача в даному випадку є таким, що не порушує інтереси сторін та третіх осіб в даному провадженні та таким, що не суперечить закону. Слід також зауважити, що позивач [PERSON] не є боржником у виконавчому провадженні, являється спадкоємцем померлого, а тому вимоги про зняття арешту, саме в межах позовного провадження, узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеній у Постанові від 24.05.2021 року у справі № 712/12136/18. З урахуванням викладеного та враховуючи, що наявність обтяження перешкоджає позивачу [PERSON] в повній мірі реалізувати своє право власності на таке майно, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved