Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 13 липня 2022 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що між позивачем та відповідачкою 13 липня 2002 року був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області. Сторони мають двох спільних дітей, а саме: сина [PERSON] [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Їхні спільні інтереси розійшлись, вони не підтримують жодних подружніх відносин, кожен із них живе самостійним життям, жоден із подружжя не бажає подальшого спільного проживання та збереження сім`ї. у сторін відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя і протилежність характерів. За таких обставин позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, про що суду надав відповідну заяву (а.с.21). Відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом особистого отримання в суді повістки про виклик до суду (а.с.20), в судове засідання не прибула, 3 серпня 2022 року подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності (а.с.22). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 липня 2002 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 119, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4-5). Від сумісного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей, а саме: сина - [PERSON] , [INFO] , та дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 8, 9). Сторони більше п`яти років припинили шлюбні відносини з причин відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Добровільність шлюбу - принцип сімейного права, що охоплює наявність вільної та цілковитої згоди не лише при реєстрації шлюбу, а й під час перебування у шлюбі і подальшого його розірвання. Тобто ніхто не може бути примушений до перебування у шлюбних відносинах. За положеннями частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Одночасно згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні, на примирення не згідний, відповідачка проти задоволення позову не заперечує. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем [PERSON] при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 992 грн. 40 коп. (а.с.3). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач при зверненні до суду не просив відшкодувати йому понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~ Отже, враховуючи такий принцип цивільного судочинства як диспозитивність, понесені судові витрати позивачу при ухваленні рішення не відшкодовуються.

Outcome: approved