Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

Адвокат Гуртова Тетяна Іванівна в інтересах [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). В обґрунтування заявлених вимог представник заявників зазначила, що перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , що підтверджується медичним свідоцтвом про народження. [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , який визнав своє батьківство відносно їх сина на тимчасово окупованій території. Заявники не можуть зареєструвати народження їх сина відповідно до вимог чинного законодавства та отримати свідоцтво про народження, оскільки медичне свідоцтво про народження було видано на тимчасово окупованій території України. Батьківство народженої дитини встановлено на підставі виданого на тимчасово окупованій території України свідоцтва про встановлення батьківства. Встановлення факту народження особи потрібно заявникам з метою отримання свідоцтва про народження та підтвердження її громадянства. Просила: встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON] , який народився в м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, [INFO] в матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України; на підставі ст. 126 СК України внести відомості про батька до актового запису про народження дитини, вказавши по батькові дитини за власним іменем батька [PERSON] оглу, присвоївши їй прізвище батька [PERSON] , власне ім`я [PERSON] ; відповідно до вимог ч. 1 ст. 126 СК України вказати в актовому записі про народження, що батьком дитини є [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Заявники [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Представник заявника адвокат Гуртова Т.І. у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі та участі заявників. Представник заінтересованої особи Голосіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився. 22.08.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Чиназ Ташкентської області, Узбекистан, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Самарканд, Узбекистан, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією медичного свідоцтва про народження, виданого 08.08.2014 медичним закладом, розташованим на тимчасово окупованій території України в м. Сімферополь, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , [INFO] о 11-45 год. народила у м. Сімферополь хлопчика. Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 27.08.2014 установою, розташованою на тимчасово окупованій території України в м. Сімферополь, [PERSON] народився [INFO] у м. Сімферополь, його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про встановлення батьківства, виданого 27.08.2014 установою, розташованою на тимчасово окупованій території України в м. Сімферополь, [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] , який народився [INFO] у м. Сімферополь у [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (ч. 1 ст. 122 СК України). Частиною 1 ст. 144 СК України передбачено, що батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх спілкування. Відповідно до ч. 1-4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. У разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Суд враховує, що м. Сімферополь станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є містом Автономної Республіки Крим, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина виключає можливість зареєструвати факт народження у встановленому законом порядку за місцем народження дитини. При цьому, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Суд вважає, що заявник [PERSON] має право на звернення до суду з цією заявою відповідно до приписів ч. 1 ст. 317 ЦПК України, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Оскільки [PERSON] та [PERSON] не перебувають в шлюбі, зареєстрованому відповідно до норм чинного законодавства України, а судом не приймається, як доказ копію свідоцтва встановлення батьківства, виданого органами влади на тимчасово окупованій території України, то відсутні законні підстави для зазначення у рішенні відомостей про батька дитини. З урахуванням обставин встановлених у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає можливим встановити факт народження [INFO] в м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, дитини чоловічої статі у громадянки України [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, необґрунтованими вимоги заявниці про внесення на підставі ст. 126 СК України відомостей про батька до актового запису про народження дитини, вказавши по батькові дитини за власним іменем батька [PERSON] оглу, присвоївши їй прізвище батька [PERSON] , власне ім`я [PERSON] , та зазначення відповідно до вимог ч. 1 ст. 126 СК України в актовому записі про народження, що батьком дитини є громадянин України [PERSON] , [INFO] , що має наслідком відмову в їх задоволенні. Так, ч. 3 ст. 317 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Інші відомості в судовому рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України не зазначаються. При цьому зазначення [PERSON] батьком дитини здійснюється під час державної реєстрації народження дитини, за умови визнання ним батьківства в порядку, визначеному ст. 126 СК України. В іншому випадку відомості про батька дитини у жінки, яка не перебуває у шлюбі, зазначаються відповідно до правил ст.135 СК України. Таким чином, заява [PERSON] про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підлягає частковому задоволенню. Щодо вимог заявника [PERSON] суд вважає, що він не має права на звернення до суду з цією заявою, оскільки заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України. Заявник [PERSON] не належить до переліку осіб, яким відповідно до приписів ч. 1 ст. 317 ЦПК України надане право на звернення до суду з заявою про встановлення факту народження, що має наслідком відмову в задоволенні заявлених ним вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення. Судові витрати по справі відсутні.

Outcome: partial