Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] за участю третіх осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ударник» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстрована відповідач та яка є її онукою. Однак з 2020 року відповідач не проживає у спірній квартирі, не бере участі у витратах, пов`язаних з її утриманням та з оплатою комунальних послуг. В спірній квартирі відсутнє майно, що належить відповідачу. У зв`язку з наведеним позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: [ADDRESS] . Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Позивач є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23, 24, 25-29), в якій зареєстрована відповідач (а.с. 192), яка є її онукою (а.с. 14, 30). Позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: [ADDRESS] . Між сторонами виник житловий спір, предметом доказування якого є відсутність членів сім`ї без поважних причин понад шість місяців за місцем реєстрації місця проживання. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалася на не проживання відповідача за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік. На підтвердження позовних вимог позивач надала суду лист Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві від 03 травня 2022 року про відсутність заяв [PERSON] щодо перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] (а.с. 18), лист Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ударник» від 05 травня 2022 року про не проживання [PERSON] у спірній квартири з липня 2020 року (а.с. 20), акти Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ударник» від 05 лютого та 20 липня 2021 року, 20 січня 2022 року про не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31, 32, 33), повідомлення-рахунки та квитанції про оплату вартості наданих житлово-комунальних послуг (а.с. 34-188). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень щодо заявлених позивачем вимог, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Представники третіх осіб не скористалися своїм правом подачі письмових пояснень щодо позову. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (частини перша, друга статті 319 ЦК України). У частині першій статті 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України). Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована у спірній квартирі, як член сім`ї, понад один рік без поважних причин не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується листом та актами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ударник» від 05 лютого та 20 липня 2021 року, 20 січня та 05 травня 2022 року. Отже, за встановлених обставин позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] за участю третіх осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ударник» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню повністю: визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 488,60 грн., що складається із: судового збору за подачу позову в розмірі 992,40 грн., судового збору за подачу заяви про витребування доказів у розмірі 496,20 грн.

Outcome: approved