Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

У провадженні Теребовлянського районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання автомобіля об`єктом особистої приватної власності. Рішенням суду від 22 червня 2022 року позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задоволено. Стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] 73500 грн. в рахунок грошової компенсації належної йому частини автомобіля марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2003 року випуску», об`єм двигуна 1598 см куб., номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , набутого в шлюбі. Стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] , 840.80 грн. сплаченого судового збору. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання автомобіля об`єктом особистої приватної власності відмовлено. Під час ухвалення рішення у даній справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат на правничу професійну допомогу. Представником позивача адвокатом Скибою В.М. до закінчення судових дебатів було зроблено заяву про те, що ним буде подано докази понесених судових витрат відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 27 червня 2022 року представником позивача адвокатом Скибою В.М. подана письмова заява про вирішення питання щодо витрат на правничу правову допомогу (зареєстрована у суді 30 червня 2022 року вхідний № 2741), згідно з якою він просить стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] витрати на правничу допомогу адвоката, понесені в суді першої інстанції в сумі 18892 грн. Обґрунтовуючи вимоги цієї заяви, представник позивача вказав, що вінпредставляв інтереси позивача [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги від 10 червня 2020 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та за наявності зустрічного позову, який також розглядався судом. В даній справі рішенням Теребовлянського районного суду від 22 червня 2022 року первинний позов задоволено повністю, в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таку заяву представником позивача було зроблено до закінчення судових дебатів у справі у судовому засіданні 22 червня 2022 року. Також представником позивача зазначено, що остаточна вартість послуг адвоката встановлюється актом виконаних робіт. Відповідно до договору про надання правової допомоги він та [PERSON] погодили оплату за надані послуги адвоката у таких розмірах: попереднє опрацювання матеріалів - одна година роботи - 1889,2 гривень; опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи - 2 години- 3778.4 гривень; підготовка процесуальних документів - 2 години - 3778,40 гривень; участь у судових засіданнях (одне засідання незалежно від причин перерви чи відкладення) - 1 година - 1889,20 гривень. Актами приймання-передачі наданих послуг № 1/10/06 від 22 червня 2022 року , № 2/10/06 від 27 червня 2022 року підтверджено понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18892 грн. 21 липня 2022 року від представника відповідача [PERSON] Сампари Н.М. до суду надійшло заперечення на заяву про вирішення питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, згідно з якою вона просить у задоволенні вказаної заяви відмовити та зазначає, що цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15- ц.). Звертає увагу на те, що у даній справі адвокатом позивача складено один процесуальний документ у справі - позовна заява, тому 3778,40 гривень за підготовку процесуальних документів є явно завищеною ціною, більше того справа належить до категорії незначної складності, а тому вартість ознайомлення з матеріалами справи не може становити 1889.20 грн., як і надання консультації відповідно до принципу розумності та співмірності не може становити 3788,40 гривень. Щодо фінансового становища [PERSON] зазначила, що її матеріальне становище не дозволяє самостійно оплатити витрати на правову допомогу, оскільки на її утриманні знаходяться двоє спільних із відповідачем неповнолітніх дітей. Також вказала, що із доданого представником позивача договору про надання правової допомоги не вбачається умов (пунктів) щодо порядку обчислення форми та ціни послуг, що надавалися адвокатом, а тому суд вправі на виконання принципу розумності відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат. Оскільки розмір сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, ґрунтується на положеннях договору про надання правничої допомоги, вважає, що слід було чітко визначити вичерпний перелік послуг, які будуть/можуть бути надані в межах супроводу судової справи, в іншому випадку усі послуги, які були надані, але не зазначені в договорі, відшкодуванню не підлягатимуть. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постанові у справі №826/856/18 від 22.12.2018 р. Таким чином, якщо послуги, що описані в акті виконаних робіт, не були обумовлені договором про надання правової допомоги, відшкодуванню не підлягають. Отже, вважає, що заява про стягнення судових витрат не підлягає до задоволення, проте, якщо суд прийде до зворотного переконання, просить зменшити розмір судових витрат з урахуванням принципів дійсності, обґрунтованості, співмірності та розумності. Представник позивача адвокат Скиба В.М. надіслав заяву, в якій просить судове засідання провести за його відсутності та у відсутності позивача. Крім того, зазначив безпідставними доводи представника [PERSON] адвоката Сампари Н.М. щодо відмови в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, її обгрунтування щодо наявності двох дітей на утриманні не можуть братись судом до уваги, оскільки [PERSON] справно сплачує аліменти на утримання дітей. [PERSON] більше півроку перебуває за межами України (в Польщі) на заробітках та має фінансову можливість для сплати коштів. Крім цього, як встановлено судом, спірний транспортний засіб відчужено [PERSON] , що вказує на наявність коштів у відповідача. Що стосується інших заперечень, просить суд взяти до уваги доводи, викладені в заяві, а також докази, якими вона обгрунтовується, зокрема, договір та акти виконаних робіт в яких чітко визначено розмір гонорару, затратність часу на роботи та підтвердження понесених витрат. При цьому, звернув увагу на необхідність застосування судом при вирішенні цієї заяви висновків Верховного Суду щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, викладених в його постанові від 16.06.2022 року, справа № 873/244/21. Представник відповідача [PERSON] Сампара Н.М. в судовому засіданні просить в заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити, посилаючись на мотиви, зазначені в запереченні на заяву про вирішення питань щодо витрат на професійну правничу допомогу. Дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, яким задовольнити заяву представника позивача адвоката Скиби В.М. з огляду на наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з частинами першою - шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно із пунктом 3 договору про надання правничої допомоги від 10 червня 2020 року, укладеного між адвокатом Скибою В.М. та Ольховим О.М. вартість наданих послуг становить: попереднє опрацювання матеріалів - одна година роботи - 1889,2 гривень; опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи - 2 години- 3778.4 гривень; підготовка процесуальних документів - 2 години - 3778,40 гривень; участь у судових засіданнях (одне засідання незалежно від причин перерви чи відкладення) - 1 година - 1889,20 гривень. Частинами другою - третьої статті 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу представник позивача надав суду договір про надання правової допомоги від 10 червня 2020 року, акт приймання - передачі наданих послуг №1/10/06 від 22 червня 2022 року на суму 9446 грн. та акт приймання - передачі наданих послуг №2/10/06 від 27 червня 2022 року на суму 9446 грн. У Постанові Верховного Суду від 22.11.2019 року у справі № 902/347/18, зокрема, вказано: «...зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.». Аналогічна позиція висловлена і в Додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 826/8/41/17: «Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою». Також в Додатковій постанові Верховного Суду від 16.06.2022 року у справі № 873/244/21 колегія суддів Касаційного господарського суду зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. Так, враховуючи складність справи, обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, оцінивши надані докази щодо судових витрат на професійну правничу допомогу та й те, що сторона відповідача не надала жодних доказів протилежного, суд приходить до висновку про доведеність представником позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 18892 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved