Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 08 листопада 2019 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між позивачем, [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстровано шлюб, актовий запис № 960 Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка - « [PERSON] ». [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] . У березні 2022 року, між позивачем та відповідачем сталася чергова побутова сварка, після якої позивач забрала дитину та поїхала додому у м. Бровари, а відповідач залишився у своїх батьків. З цього часу відповідач різко змінив своє відношення до позивача та до дитини. Не цікавився їхнім життям, не телефонував, не піклувався про їх у такий тяжкий воєнний час. Весь цей час позивач перебувала сама із однорічною дитиною на руках. Таким чином, з березня 2022 року позивач та відповідач вже не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Позивач мала надію, що відповідач отямиться й повернеться в сім`ю. Проте, останній навпаки робив всі дії, в яких не було навіть і натяку на примирення. Тому, у травні 2022 року позивач звернулася із позовними вимогами до відповідача про розірвання шлюбу. Однак, через велике бажання зберегти сім`ю та з надією на те, що відповідач отямиться, позовна заява на підставі її заяви була залишена без розгляду. Наразі, відповідач не змінює своєї поведінки, нехтує сімейними цінностями, навпаки, поводить себе нестерпно, тому позивач прийняла остаточне рішення розлучитися. За цей час подружжя стали сторонніми людьми один для одного, у кожного із них різні інтереси та плани на майбутнє. Позивач не прагне відновити сімейні стосунки з відповідачем, і в цьому немає жодної потреби. Між позивачем та відповідачем повністю втрачено почуття поваги та любові один до одного. За таких обставин, зберігати сім`ю з відповідачем недоцільно, оскільки шлюб носить лише формальний характер. Примирення між подружжям вже не можливе. Намір позивача розлучитися із відповідачем є обдуманим та остаточним. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечитиме її інтересам, і тому звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Судові витрати по розгляду справи просить стягнути з відповідача на свою користь. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. До матеріалів справи додана заява [PERSON] про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивача визнає та просить суд їх задовольнити. Час на примирення просить не надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до частин 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що у даній справі розглядається спір про розірвання шлюбу, який підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Ухвалою суду від 27 липня 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з`ясовано судом, 08 листопада 2019 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який був зареєстрований Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 960, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 08 листопада 2019 року. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї, наполягають на розірванні шлюбу, примиритися не бажають. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивач не має наміру зберігати сім`ю та наполягає на розірванні шлюбу. У відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір, який сплачено при подачі позову до суду. Враховуючи викладене та

Outcome: approved