Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 753/23708/21 за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної та матеріальної шкоди. За результатами розгляду вказаної справи Дарницьким районним судом м. Києва 04.08.2022 ухвалене рішення. 08.08.2022 до суду надійшла заява представника позивача про стягнення витрат позивача на правничу допомогу у сумі 12 500 грн. В судове засідання для розгляду питання щодо розподілу судових витрат сторони не з`явились, повідомлялись належним чином. Підстав для відкладення розгляду заяви суд не вбачає. Вивчивши матеріали заяви та додані до неї докази, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.08.2022 позовну заяву [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної та матеріальної шкоди задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 56 668,93 грн, моральну шкоду у розмірі 150 000 грн, а всього 206 668,93 грн. Відповідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. У позові представником відповідно норми п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України надано попередній орієнтовний розрахунок судових витрат у розмірі 12 000 грн (а.с.4). Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. За нормами ст. ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копію Договору про надання правової допомоги у цивільному провадження від 15.10.2021 (далі Договір), оригінал Акту виконаних робіт (далі Акт), оригінал квитанції від 15.10.2022 на суму 12 500 грн. У Договорі сторони погодили, що гонорар встановлюється за погодженням між адвокатом і клієнтом. За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову (ч. 2 ст. 16 ЦПК України). Одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Отже, розмір винагороди за надання правової допомоги визначається у договорі. Сторонами у Договорі не визначено розмір гонорару адвоката. Попри те, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи, якщо фактично доведено, що послуги були надані та оплачені клієнтом. За таких обставин, оскільки стороною позивача доведено розмір понесених витрат на правничу допомогу, стороною відповідача вказаний розмір не спростований, у суду немає підстав для відмови у відшкодуванні таких витрат з відповідача на кристь позивача. Витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 12 500 грн суд не вбачає завищеними, оскільки рішення ухвалено на користь позивача і вартість правничої допомоги складає на рівні 6% від суми задоволених позовних вимог, та вважає їх реальними та розумними, а відтак такими, що підлягають задоволенню. Отже, заява в частині розподілу витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню.

Outcome: approved