Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про приведення житлового будинку по [ADDRESS] у попередній стан шляхом знесення самочинного будівництва. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.2001 №2-153 йому належить 11/60 частин житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.2001 №2-149 йому належить 11/120 частин житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . Таким чином, позивачу належить всього 11/40 частин житлового будинку [ADDRESS] . Відповідачу [PERSON] належить на праві власності 9/20 частин цього житлового будинку, його частина будинку є відокремленою і має окремий вхід. У 2007 році [PERSON] провів реконструкцію належної йому частини будинку без згоди позивача як співвласника, були знесені капітальні стіни, міжкімнатні перегородки будинку. При цьому площа кімнати позивача зменшилась з 25,83 кв.м. до 22,1 кв.м. (кімната 2-2, схема 2007 року 2-3). При будівництві другого поверху був перекритий доступ до спільного горища, знесено частину даху позивача, не було встановлено систему водовідведення, внаслідок чого дощова вода заливає кімнату 2-2 позивача. В судовому порядку було скасовано розпорядження Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради №660 від 24.06.2010 про оформлення права власності [PERSON] на частину будинку літ.А-2 після реконструкції. Правовстановлюючі документи на реконструйовану частину будинку у [PERSON] відсутні. Виділ в натурі часток будинку не проводився, а тому [PERSON] без згоди співвласника самовільно провів реконструкцію будинку. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить відповідно до ст.ст. 319, 355, 358, 361, 376 ЦК України зобов`язати [PERSON] за власний рахунок привести житловий будинок [ADDRESS] у попередній стан шляхом знесення самочинного будівництва: першого поверху (кімната 1-5 схеми 2007 року), другого поверху, який примикає до частки будинку позивача (схема 1 вісі 1-3, ряд В-Ж). Представник відповідача [PERSON] адвокат Панченко С.М. надав заперечення на позов. В обґрунтування заперечень вказує, що позивачем залишено поза увагою, що відповідно до технічного висновку «БудіндустріяЛ» від 27.03.2006 про стан будівельних конструкцій будинку по [ADDRESS] , виявлено, що дах двоскатний з покриттям глиняною черепицею, скидання води з даху не організоване, проміжки між глиняною черепицею на усій площі покриття, обвалення ділянок кладки димаря. Також відповідно до вищевказаного технічного висновку та листа Ленінської районної адміністрації Запорізької міської Ради № Б-144 від 22.03.2006, стан житлового будинку визначений як аварійний, безпечне проживання та експлуатація аварійного будинку неможливе та може привести до нещасного випадку. Аналогічні висновки викладені у листі НПФ «Будіндустрія-Л» № 3 від 19.01.2011, що підтверджує, що бдинок перебував в аварійному стані та потребував негайного ремонту шляхом проведення реконструкції. У зв`язку з аварійним станом житлового будинку, з письмового дозволу третьої особи [PERSON] , відповідач [PERSON] був вимушений провести реконструкцію своєї частини житлового будинку. З 2006 року позивач, не зважаючи на аварійний стан житлового будинку, не вчинив жодних дій щодо проведення реконструкції своєї частини житлового будинку, хоча відповідно до приписів ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 24.06.2010 Ленінська районна адміністрація розпорядженням № 660р оформила за відповідачем [PERSON] право власності на частину житлового будинку літ. А-2 після реконструкції, загальною площею 163,9 м2, в тому числі житловою площею 97, 9 м2, з житловою прибудовою літ А1-2 та відкритою верандою літ а5, що згідно сертифікату відповідності № ЗП 000275 від 09.06.2010 р. виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області частина житлового будинку після реконструкції відповідає державним стандартам, будівельним нормам і правилам. Таким чином, часткове приведення аварійного будинку у стан придатний для проживання шляхом здійснення реконструкції є виконанням обов`язків [PERSON] покладених на нього положеннями ст. 322 ЦК України, як на власника частини будинку. Водночас, положеннями ч.7 ст. 376 ЦПК України передбачено, що факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред`явила позов про знесення самочинного будівництва. На час розгляду позовної належних доказів, які б підтверджували позовні вимоги, не надано. Відповідно до положень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначено, що під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних лементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному спадку з`ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. Таким чином, проведені [PERSON] дії з реконструкції своєї частини житлового будинку по [ADDRESS] , відповідають положенням ст. 319 України. Враховуючи вищевикладене, відсутні правові підстави для задоволення позову [PERSON] . В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити у повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, враховуючи також висновок судової будівельно-технічної експертизи, якою не підтверджено порушення прав [PERSON] проведеною відповідачем реконструкцією будинку, на які він вказує у позовній заяві. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено на підставі наданих документів, що сторони у справі є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] . Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.2001, виданого державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори Кікоть А.Г., зареєстрованого за №2-149, [PERSON] належить 11/120 частин житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.2001, виданого державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори Кікоть А.Г., зареєстрованого за №2-153, [PERSON] належить 11/60 частин житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] . Таким чином, [PERSON] в цілому належить 11/40 частин житлового будинку [ADDRESS] . Іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] і [PERSON] є [PERSON] , який прийняв спадщину однак не оформив належним чином право власності на належну йому частину будинку. Вказані обставини були встановлені рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 26.11.2014 у справі за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Запорізької міської ради, [PERSON] про визнання протиправним і скасування розпорядження голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради від 24.06.2010 №660р., і те, що відповідачу [PERSON] належить на праві власності 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] . При цьому, згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] належить на праві власності 13/25 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.12.2005 №4-278, виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, згідно якого [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , яке складається з 13/25 часток житлового будинку [ADDRESS] , які належать спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок № [NUMBER] , виданого Сонячною сільською радою Запорізького району Запорізької області 25.06.2001. Підставою видачі цього свідоцтва є рішення виконкому Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області від 14.06.2001 №95, яким були встановлені ідеальні частини житлового будинку [ADDRESS] : за [PERSON] 13/25, за [PERSON] 6/25, за [PERSON] 6/25. Це рішення за протестом прокуратури Запорізького району Запорізької області було скасовано рішенням виконкому Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області від 02.03.2010 №95. Однак постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2010 у справі №2-а-2128/2010, скасовано рішення виконкому Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області від 02.03.2010 №95 про задоволення протесту прокуратури Запорізького району Запорізької області на рішення виконкому Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області від 14.06.2001 №95 «Про встановлення ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] . В обгрунтування вимог позову [PERSON] вказує, що у 2007 році [PERSON] провів реконструкцію належної йому частини будинку без згоди позивача як співвласника. В результаті реконструкції були знесені капітальні стіни, міжкімнатні перегородки будинку. При цьому площа кімнати 2-3 (до 2007 року - кімната 2-2) позивача зменшилась з 25,83 кв.м. до 22,1 кв.м. При будівництві другого поверху був перекритий доступ до спільного горища, знесено частину даху позивача, не було встановлено систему водовідведення, внаслідок чого дощова вода заливає кімнату 2-2 позивача. З метою захисту порушеного права позивач просить привести житловий будинок у попередній стан шляхом знесення самочинного будівництва: першого поверху (кімната 1-5 схеми 2007 року), другого поверху, який примикає до частки бдинку позивача (схема 1 вісі 1-3, ряд В-Ж). Щодо проведеної відповідачем [PERSON] реконструкції належної йому частини будинку судом встановлено наступне. У березні 2006 року фахівцями відділу надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення, відділу комунального господарства Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради була обстежена садиба за адресою [ADDRESS] , та встановлено, що будівля має трухляві балки, дах просів, стіни мають тріщини. Для оцінки ступеню аварійності будівлі співвласниці будинку [PERSON] рекомендовано звернутись до Запорізького відділення НДІ будівельних конструкцій (лист від 22.03.2006 №Б-144). Науково-виробничою фірмою «Стройіндустрія - Л» було зроблено технічний висновок про стан будівельних конструкцій будинку [ADDRESS] , відповідно до якого стан будинку визнано аварійним, безпечне проживання та експлуатація аварійної будівлі неможливе і може призвести до нещасних випадків при обваленні. Для забезпечення безпечної та нормальної експлуатації прибудови до будинку та земельної ділянки рекомендовано розібрати весь будинок по розробленому спеціалізованою організацією проекту виконання робіт і засипати погріб ґрунтом. Для прибудови до будинку виконати заходи по експлуатації будинків на просадочних ґрунтах. Ленінська районна адміністрація Запорізької міської ради листом від 13.10.2009 №Б-0995 надіслала повідомлення [PERSON] , як співвласнику будинку [ADDRESS] , про необхідність провести ремонтні роботи належної йому частини будинку з метою запобігання руйнування житлового будинку. Позивачем не заперечується, що ремонтні роботи належної йому частини будинку з метою запобігання руйнування житлового будинку ним не проводились. [PERSON] провів часткове приведення аварійного будинку у стан, придатний для проживання, шляхом здійснення реконструкції частини житлового будинку літ. А-2, загальною площею 163,9 м2, в тому числі житловою площею 97,9 м2, з житловою прибудовою літ А1-2 та відкритою верандою літ а5. Питання правового регулювання будівництва, яке здійснювалося відповідачем, узгоджувалося з відповідними уповноваженими будівельними організаціями. Відповідно до положень ст. 30-1 Закону України «Про планування і забудову територій», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснювалося на підставі сертифіката відповідності, який видається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю з урахуванням частини четвертої цієї статті. Сертифікат відповідності - документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата видачі зареєстрованого сертифіката відповідності. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об`єктів будівництва забороняється. Сертифікат відповідності є підставою для укладання договорів про постачання на ці об`єкти необхідних для їх функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії тощо, включення даних про цей об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на цей об`єкт. Спори, пов`язані з видачею сертифіката відповідності, вирішуються судом. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області відповідачу було видано Сертифікат відповідності № ЗП 000275 від 09.06.2010, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта: частини житлового будинку [ADDRESS] після реконструкції (літ.А-2, А1-2, а5), проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджує його готовність до експлуатації. Замовник об`єкта будівництва [PERSON] . Генпроектувальник - ПНВФ «Стройіндустрія - Л». Сертифікат відповідності виданий на підставі «Акта готовності об`єкта до експлуатації» від 07.06.2010. Відомостей щодо наявності спору, пов`язаного з видачею сертифіката відповідності, матеріали справи не містять. Щодо оформлення права власності на цей об`єкт встановлено, що Розпорядженням голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради від 24.06.2010 №660р «Про оформлення права власності на частину житлового будинку по [ADDRESS] », з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 09 вересня 20098 року № 1035 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на виконання будівельних робіт», було задоволено заяву [PERSON] і оформлено за ним право власності на частину житлового будинку літ. А-2 після реконструкції, загальною площею 163, 9 кв.м., в тому числі житловою площею 97, 9 кв.м, з житловою прибудовою літ. А1-2 та відкритою верандою літ. а5. У вересні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Запорізької міської ради, [PERSON] про визнання протиправним і скасування розпорядження голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради від 24.06.2010 №660р. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 26.11.2014, яке залишено без змін ухвалою ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.06.2015, розпорядження голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради від 24.06.2010 №660р скасовано, оскільки вказаний «Тимчасовий порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на виконання будівельних робіт», встановлює механізм та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків в цілому, і не передбачає прийняття в експлуатацію і визнання права власності на реконструйовану частину житлового будинку, право власності на яку вже оформлено у встановленому законом порядку. В обгрунтування вимог позову привести житловий будинок у попередній стан шляхом знесення самочинного будівництва, а саме, першого поверху (кімната 1-5 схеми 2007 року), другого поверху, який примикає до частки бдинку позивача (схема 1 вісі 1-3, ряд В-Ж), позивач посилається на те, що в результаті здійсненої відповідачем реконструкції будинку були знесені капітальні стіни, міжкімнатні перегородки будинку, внаслідок чого площа кімнати 2-3 (до 2007 року - кімната 2-2) позивача зменшилась з 25,83 кв.м. до 22,1 кв.м, при будівництві другого поверху знесено частину даху позивача, не було встановлено систему водовідведення, внаслідок чого дощова вода заливає кімнату 2-2. На підтвердження цих обставин суду надано технічну документацію житлового будинку [ADDRESS] , з якої вбачається, що житловий будинок розділений на три відокремлені частини (квартири) з окремими входами, які знаходяться у користуванні кожного зі співвласників. Будівля житлового будинку складається з одноповерхової частини та двоповерхової частини, яка прибудована до основного будинку. Одноповерхова частина житлового будинку знаходиться у користуванні [PERSON] та [PERSON] . Двоповерхова частина вказаного житлового будинку знаходиться у користуванні [PERSON] . Відповідно до\~плану на\~житловий будинок\~літ.\~А-1,\~А1-1,\~який погашено\~08.06.1993,\~будинок був поділений на три окремі квартири. Квартира [ADDRESS] , яка перебувала у користуванні [PERSON] , складалась з: прим. 2-1 (7,03 кв.м) - розмірами 2,88 х 2,44 м; прим. 2-2 (25,83 кв.м) - розмірами 5,9 х 4,5 м; прим. аІІ-1 (2,88 кв.м) - розмірами 2,19 х 1,77 м. До приміщення 2-2 у вказаній технічній документації примикали наступні приміщення Квартири [ADDRESS] , яка перебувала у користуванні відповідача: прим. 1-1 (8,79 кв.м) - розмірами - 4,10 х 2,25 м.; прим. 1-2 (14,00 кв.м) - розмірами - 3,98 х 3,51 м.; прим. 1-5 (22,97 кв.м) - розмірами - 5,89 х 3,90 м.; прим. 1-6 (11,58 кв.м) розмірами - 5,38 х 2,50 м.; прим. 2-1 (7,03 кв.м) - розмірами - 2,88 х 2,44 м. Згідно плану та експлікації приміщень з технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] станом на 04.12.2000 (погашений - 01.12.2005), Квартира [ADDRESS] , яка перебувала у користуванні [PERSON] , складалась з прим. 2-1 (3,9 кв.м) - розмірами - 2,19 х 1,77 м.; прим. 2-2 (7,0 кв.м) - розмірами - 2,88 х 2,44 м.; прим. 2-3 (25,8 кв.м) - розмірами - 5,90 х 4,50 м. З копії плану технічного паспорту на житловий будинок літ. А-1, А1-1, складеного станом на 01.12.2005 (погашений - 21.12.2007), приміщення 2-2 - кімната площею 25,83 кв.м - перейменовано на приміщення 2-3 - кімната площею 22,1 кв.м, з розмірами - 4,90 х 4,50 м. До вказаного приміщення у вказаній технічній документації примикали наступні приміщення: прим. 1-5 (21,1 кв.м) - розмірами - 3,65 (3,90) х 5,60 м.; прим. 1-6 (19,1 кв.м) - розмірами - 4,89 х 3,90 м.; прим. 1-7 (12,5 кв.м) - розмірами - 5,32 х 2,35 м.; прим. 2-2 (7,0 кв.м) - розмірами - 2,88 х 2,44 м. Отже, нове позначення належної позивачу кімнати 2-3 (раніше кімната 2-2) та інші її розміри (4,90 х 4,50 м, площа - 22,1 кв.м), були відображені у технічній документації на будинок станом на 01.12.2005. Щодо зміни розміру кімнати 2-3 ТОВ «ЗМБТІ» повідомило, що на час оформлення [PERSON] права власності на частину житлового будинку після реконструкції з житловою прибудовою літ. А1-2 та відкритою верандою літ.а5, кімната 2-3 не обстежувалась. Згідно висновку експерта №2021-34 від 16.07.2021 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, об`єктом дослідження є житловий будинок [ADDRESS] , будівлі та споруди на території вказаної земельної ділянки, технічна документація на вказаний будинок, земельну ділянку. Експертом було проведено візуально-інструментальний огляд об`єктів дослідження, у присутності сторін по справі. За результатами проведення дослідження, шляхом співставлення даних технічної документації на житловий будинок, виявлено, що площа, габаритні розміри та номер приміщення (з 2-2 на 2-3) було змінено в період з 08.06.1993 по 01.12.2005. Початкова площа приміщення складала 25,83 кв.м. з габаритними розмірами 5,90 м х 4,50 м. Фактична площа приміщення кімнати 2-3 складає 22,10 кв.м. з габаритними розмірами 4,90 х 4,50 м. Розмір приміщення зменшився на 1м по довжині. Приміщення, які примикають до приміщення кімнати 2-3 в житловому будинку не змінили свої габаритні розміри на довжину або ширину в 1 м. Площа приміщення 2-3 (до зміни номеру - 2-2) змінилася не внаслідок проведеної реконструкції. Також за результатами проведення дослідження встановлено, що багатоскатна покрівля на другому поверсі житлового будинку [ADDRESS] улаштована з металочерепиці. На даху вказаного житлового будинку над приміщеннями 1-11 (4,9 кв.м.) - санзуол, 1-12 (19,3 кв.м.) - кімната та прим. 1-13 (24,0 кв.м.) - коридор на другому поверсі по довжині периметру звисів (скатів) даху улаштовано пластикові водозбірні жолоби які приєднані до водостічних труб. В свою чергу, над приміщеннями 1-9 (11,8 кв.м.) - коридор та 1-10 (1,6 кв.м.) - кладовка, водозбірні жолоби для приймання стікаючої води з даху над приміщенням 2-3 (22,1 кв.м.) - кімната та 2-2 (7,0 кв.м.) коридор - відсутні. З урахуванням фактичного розташування водозбірних жолобів на покрівлі житлового будинку на другому поверсі над приміщеннями 1-9 (11,8 кв.м.) - коридор та 1-10 (1,6 кв.м.) - кладовка, вода з другого поверху стікає зі звісів (скатів) над вказаними приміщеннями на покрівлю житлового будинку, улаштовану з глиняної черепиці яка знаходиться над приміщеннями 2-3 (22,1 кв.м.) - кімната та 1-1 (7,0 кв.м.) - коридор, що перебувають у користуванні [PERSON] . Згідно до фактичного технічного стану покрівлі, улаштованої над приміщеннями 2-3 (22,1 м2) - кімната та 2-2 (7,0 кв.м.) - коридор, існує ймовірність потрапляння дощової води до вказаних приміщень шляхом протікання води через пошкоджений покрівельний матеріал (глиняну черепицю) та подальше просочування рідини через перекриття будівлі. При візуальному досліджені основних конструктивних елементів одноповерхової частини будівлі, яка знаходиться у користуванні [PERSON] , експертом встановлено, що відповідно до норм Стандарту житлово-комунального господарства України СОУ ЖКГ 75.11 - 35077234.0015:2009 «Житлові будинки. Правила оцінки фізичного зносу житлових будинків» табл. 5.1 основні конструктивні елементи (фундаменти, стіни, перегородки, перекриття, покрівля, підлога, отвори) знаходяться в ветхому технічному стані, стан несучих конструктивних елементів аварійний, а не несучих - дуже ветхий, обмежене виконання елементами будинку своїх функцій. Також експертом встановлено, що станом на дату проведення ним огляду для виконання будівельно-технічної експертизи, дефекти, зазначені у технічному висновку ПНВФ «Стройіндустрія-Л» про стан будівельних конструкцій будинку від 27.03.2006, наявні на одноповерховій частині житлового будинку. В судовому засіданні експерт ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» Редькин Ю.М. роз`яснив свій висновок, повідомивши, що під час проведення дослідження він особисто, в присутності сторін у справі, провів візуально-інтрументальне обстеження житлового будинку, в тому числі кімнати 2-2, яка належить позивачу. Розбіжності у габаритних розмірах і, відповідно, площі кімнати 2-2, які відображені у поточній технічній документації, і технічній документації до 01.12.2005 року, може бути зумовлена неточністю вимірювання (площа 25,83 м2 з габаритними розмірами приміщення 5,90 м х 4,50 м). Підтвердив, що фактична площа приміщення кімнати 2-3 складає 22,10 м2 з габаритними розмірами 4,90 х 4,50 м. Приміщення, які примикають до кімнати 2-3, не змінили свої габаритні розміри, а відтак, площа приміщення 2-3 (до зміни номеру - 2-2) змінилася не внаслідок проведеної реконструкції. Також експерт роз`яснив, що на час обстеження ним будинку дефекти, які були зазначені у технічному висновку ПНВФ «Стройіндустрія-Л» ще у 2006 році, були наявні. Хоча надані експерту матеріали справи і не містять доказів протікання покрівлі будинку над частиною будинку, що належить позивачу, згідно до фактичного технічного стану покрівлі над приміщеннями 2-3 (22,1 м2) - кімната та 2-2 (7,0 м2) - коридор, об`єктивно існує імовірність потрапляння дощової води до вказаних приміщень шляхом протікання через пошкоджений покрівельний матеріал (глиняну черепицю) та подальше просочування води через перекриття будівлі. В обгрунтування заперечень проти позову відповідач посилається на висновки, викладені у листі НПФ «Будіндустрія-Л» №3 від 19.01.2011 за результатами обстеження будинку у грудні 2010 року, яким також встановлено, що будинок перебував в аварійному стані та потребував негайного ремонту шляхом проведення реконструкції. При цьому було встановлено та описано види і характер конструктивних будівельно-монтажних заходів, проведених [PERSON] , які не впливають на несущі конструкції частини будинку, яка належить [PERSON] . За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положенням частини другої статті 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Аналогічні положення містяться у ст. 3 Закону України «Про планування і забудову територій», чинному на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Житло є специфічним об`єктом права власності, тому свобода використання житла його власниками обмежується нормами, спрямованими на схоронність жилих приміщень та не порушення прав інших осіб, зокрема інших мешканців жилого будинку. Відповідно до частини п`ятої статті 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно з частинами першою, другою статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проєкту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проєкту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (частини перша, четверта, сьома статті 376 ЦК України). З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через ознаки, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудовано з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Відповідно до положень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначено, що під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних лементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному спадку з`ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. З огляду на надані суду докази і встановлені судом обставини справи, наявність зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак позивачем не доведено і судом не встановлено. Факти порушення прав позивача самочинною забудовою, на які він посилався в обгрунтування підстав позову, в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшли. Так, доказів,\~які б підтверджували, що в результаті здійсненої відповідачем реконструкції частини будинку у 2007 році були знесені капітальні стіни, міжкімнатні перегородки будинку, внаслідок чого площа кімнати 2-3 (до 2007 року - кімната 2-2) позивача зменшилась, доказів того, що дощова вода заливає кімнату 2-2 позивача, і що це відбувається внаслідок здійсненого відповідачем будівництва другого поверху без встановлення системи водовідведення, матеріали справи не містять. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, не доведеним належними доказами, а тому не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed