Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

27.04.2021 Управління соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Управління) звернулось до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) №264 від 08.04.2020 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» відповідачу [PERSON] було продовжено виплату допомоги одиноким матерям на період з 01.07.2020 по 31.07.2020 та в подальшому виплачено таку допомогу за вказаний період в сумі 2218,00 грн. Однак в подальшому, при перевірці наданих відповідачем документів разом із заявою №142 від 17.08.2020 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, Управлінням було встановлено, що у вказаний період відповідач не працювала та не сплачувала єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Таким чином, із урахуванням п.34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ №1751 від 27.12.2001, та Порядку обчислення середньомісячного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою КМУ №632 від 22.07.2020, відповідач [PERSON] не мала права на отримання соціальної допомоги на вказаний період, а тому вона підлягає поверненню до державного бюджету. Листами Управління №10651-8599 від 28.10.2020, №10651-8956 від 11.11.2020 та №10651-9932 від 10.12.2020 відповідача було повідомлено про виникнення переплати та необхідність повернення вказаної суми коштів, однак у добровільному порядку такі кошти нею не повернуті. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, який безпосередньо здійснює нарахування та виплату соціальних виплат, у тому числі й вказаного виду допомоги, переплату допомоги одиноким матерям за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 в сумі 2218,00 грн. Ухвалою судді від 24.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для надання відзиву на позов. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечивши щодо ухвалення заочного рішення. При цьому представник підтвердив, що допомога відповідачу як одинокій матері на період з 01.07.2020 по 31.07.2020 була призначена Управлінням в автоматичному режимі, без витребування у неї буд-яких додаткових відомостей чи документів. Підставою для стягнення суми переплати допомоги у розмірі 2218,00 грн. представник зазначив ст. 1212 ЦК України, вказуючи на те, що переплата коштів виникла внаслідок недобросовісності з боку відповідача. Відповідач, будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Представник третьої особи Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмові пояснення по суті справи, в яких він позовні вимоги підтримав та просив проводити розгляд справи за його відсутності. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» згідно Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до цього Закону призначається, зокрема, допомога на дітей одиноким матерям (ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»). За змістом ст. 18-1, 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (в редакції від 01.01.2020), право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , [INFO] . Із пояснень представника в судовому засіданні з`ясовано, що до 30.06.2020 [PERSON] отримувала допомогу на дітей одиноким матерям, яка була їй призначена на підставі поданої нею заяви про призначення всіх видів соціальної допомоги. Пунктом 1 постанови КМУ №264 від 08.04.2020 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» встановлено, що строк виплати допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад. На підставі вказаної постанови КМУ Управлінням соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації в автоматичному режимі було продовжено виплату [PERSON] допомоги на дітей одиноким матерям на період з 01.07.2020 по 31.07.2021. Сума коштів, отриманих відповідачем за вказаний період, склала 2218,00 грн. 17.08.2020 [PERSON] звернулась до Управління із заявою про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми на дітей одиноким матерям. Згідно з декларацією про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, [PERSON] у розділі ІІ «Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо» вказано, що вона не працює, інших доходів не отримує. Постановою КМУ №632 від 22.07.2020 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» затверджено Порядок обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги та встановлено, що з 01.07.2020 призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Для обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї враховується дохід за два квартали, що передують місяцю звернення. Кпім того, вказаною Постановою внесено зміни до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ №1751 від 27.12.2021, доповнено Порядок пунктом 35-2 наступного змісту: допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо: 1) у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що із урахуванням вказаних постанов КМУ, відповідач [PERSON] не мала права на отримання соціальної допомоги на вказаний період, а тому листами Управління №10651-8599 від 28.10.2020, №10651-8956 від 11.11.2020 та №10651-9932 від 10.12.2020 відповідача було повідомлено про виникнення переплати та необхідність повернення вказаної суми коштів. Однак, оскільки у добровільному порядку такі кошти відповідачем не повернуті, вони підлягають стягненню з неї на підставі ст. 1212 ЦК України. Вирішуючи обґрунтованість таких доводів позивача, суд враховує наступне. Згідно із ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ст. 1215 Цивільного кодексу України). Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, а отже, зазначене у статті 1215 Цивільного Кодексу України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. У відповідності до ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ №1751 від 27.01.2001, суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Тобто, механізм повернення суми державної допомоги передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо виплата державної допомоги відбулась внаслідок зловживань з боку громадянина. Разом із цим, в ході судового розгляду позивачем не доведено факту недобросовісного набуття коштів відповідачем [PERSON] , а також не встановлено наявність рахункової помилки з боку органу, який здійснює нарахування та виплату коштів соціальної допомоги. Посилання позивача на постанову КМУ №632 від 22.07.2020 суд вважає безпідставними, оскільки така постанова прийнята після виплати державної допомоги відповідачу та регулює відносини, які виникли в минулому. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Підсумовуючи вищенаведене, встановивши відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог статті 1215 ЦК України та статті ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» можливе повернення безпідставно виплаченої допомоги, а саме, рахункової помилки з боку позивача та недобросовісності, зловживань з боку відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed