Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

Позивач 22.12.2021 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 35 558,49 грн.; судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.; витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 15.10.2020 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс»» та відповідачем було укладено договір позики № 2882610975-15226 «Проста позика», відповідно до якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти, в сумі 4 500,00 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Вказаний Договір було укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № 2882610975-15226 від 15.10.2020 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором. 23.06.2020 року між ТОВ ФК «Інкасо Фінанс» та позивачем було укладено Договір про відступлення права вимоги № 23-06/20, відповідно до умов якого ТОВ ФК «Інкасо Фінанс» зобов`язалось передати ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за Договорами позики, вказаним в реєстрах боржників. 23.06.2020 року між ТОВ ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було підписано Додаток № 2 до Договору, відповідно до якого ТОВ ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за Договором позики, укладеним із відповідачем. Відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 05.10.2021 року утворилась заборгованість в сумі 35 558,49 грн., з яких: 4 500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1 708,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахована за акційною відсотковою ставкою; 28 993,56 грн. - заборгованість за відсотками, нарахована відповідно до п. 9.7 Договору; 386,93 грн. - індекс інфляції. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзиву не надав, інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідача також не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс»» та відповідачем було укладено договір позики № 2882610975-15226 «Проста позика», відповідно до якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти в сумі 4 500,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Вказаний Договір було укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № 2882610975-15226 від 15.10.2020 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором (а.с. 8-18). 23.06.2020 року між ТОВ ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 23-06/20, відповідно до умов якого ТОВ ФК «Інкасо Фінанс» зобов`язалось передати ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за Договорами позики, вказаним в реєстрах боржників (а.с. 30-38). 23.06.2020 року між ТОВ ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було підписано Додаток № 2 до Договору, відповідно до якого ТОВ ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за Договором позики, укладеним із відповідачем (а.с. 39-44). Відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 05.10.2021 року утворилась заборгованість в сумі 35 558,49 грн., з яких: 4 500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1 708,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахована за акційною відсотковою ставкою; 28 993,56 грн. - заборгованість за відсотками, нарахована відповідно до п. 9.7 Договору; 386,93 грн. - індекс інфляції (а.с. 23-27). Відповідно до норм ст. ст. 6, 11, 525, 627, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Сторони є вільними в укладенні договору, зокрема у визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. ст. 1054, 1055, 1056-1 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Кредитний договір обов`язково укладається в письмові формі. За змістом ст. ст. 202, 205, 207, 626, 639 ЦК України договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Положеннями ст. 3 ч. 1 п. 5 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Нормою ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частинами 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Статтями 5, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Частиною 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України, ГК України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до норми ст. 1050 ЦК України, в контексті положення ст. 1054 ч. 2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому відповідно до норми ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи те, що відповідачем заборгованість за кредитним договором в добровільному порядку позивачу не повернута, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором, в сумі в розмірі 35 558,49 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд виходить із наступного. Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 року у справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження вказаних витрат суду надано договір про надання правничої (правової) допомоги від 05.03.2021 року, укладений з позивачем, витяг з акту приймання-передачі реєстру боржників № 4 від 28.11.2021 року, платіжне доручення від 02.12.2021 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 11 270,00 грн., з яких: 2 270,00 грн. - судовий збір, 9 000,00 грн. - витрати на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved