Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

Позивачем подано позов до [PERSON] про відшкодування в порядку зворотної вимоги шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні\~вимоги мотивує\~тим,\~що 17\~листопада 2021\~року о\~15\~год.\~50\~хв.\~на першому\~кілометрі автодороги\~Згурівка-Яготин,\~Броварського району\~Київської області\~сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що підтверджується постановою Згурівського районного суду Київської області від 24 грудня 2021 року. На момент ДТП автомобіль Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПрАТ СК «Велтлінер», згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №КА143573 від 27.04.2021, в тому числі і від ризику дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику, завданий матеріальний збиток. З огляду на викладене і відповідно до умов договору страхування, позивач відшкодував ремонт застрахованого автомобіля у розмірі 96\~890 грн., які були перераховані власнику пошкодженого автомобіля платіжним дорученням №5074 від 09.12.2021. Відповідно до даних централізованої бази даних Моторно-транспортного страхового бюро, на момент випадку, 17.11.2021, автомобіль Volkswagen\~Passat,\~д.н.з\~ [NUMBER] ,\~не був\~застрахований,\~що виключає\~можливість залучення\~будь-якої\~страхової компанії\~до вирішення\~питання компенсації\~за шкоду\~заподіяну з\~вини відповідача\~при керуванні\~вищезазначеним транспортним\~засобом,тому позивачем і подано до суду позов про стягнення з [PERSON] на користь позивача 96\~890 грн. матеріальної шкоди та вирішення питання щодо судових витрат. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25 січня 2022 року дану справу передано на розгляду судді Фетісовій Н.В. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання, яке відкладено до 21 липня 2022 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 23 серпня 2022 року. Представник позивача в судове засідання не з`яився, згідно письмового клопотання просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, через невручення рекомендованого поштового відправлення, яке було повернуто до суду Укрпоштою за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно довідки відділу обліку та монітоингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційнорї служби України в Чернігівській області від 15 лютого 2022 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою:[ADDRESS] . Відповідач у відповідності до положень ст.131 ЦПК України не повідомив суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Крім того, про судове засідання призначене на 23 серпня 2022 року відповідач повідомлявся через оголошення на сайті судової влади України. \~ \~ \~ \~У зв`язку з цим суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 27 квітня 2021 року між ПрАТ «CK «Велтлінер» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №КА143573, згідно якого ПрАТ «CK «Велтлінер» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин внаслідок ДТП (а.с.6-9). Матеріалами справи підтверджено, що 17 листопада 2021 року о 15 год. 50 хв. на першому кілометрі автодороги Згурівка-Яготин Броварського району Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу автомобіля Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вина відповідача у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Згурівського районного суду Київської області від 24.12.2021, відповідно до якої [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.\~124\~КУпАП України. Постанова набрала законної сили (а.с.32, зворот). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобіля Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , є громадянин [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудні 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Станом на дату ДТП, а саме 17 листопада 2021 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Volkswagen\~Passat,\~д.н.з\~ [NUMBER] не була застрахована, а тому позивач має право зворотної вимоги до відповідача (а.с.33). 18 листопада 2021 року водій автомобіля Renault\~Megane,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~ [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Велтлінер» із заявою-повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку (а.с.11). Відповідно до звіту про оцінку автомобіля №4793/21 від 25 листопада 2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault\~Megane,\~д.н.з.\~ [NUMBER] складає 262\~676 грн. 85 коп., що згідно умов договору свідчить про конструктивне знищення транспортного засобу, а ринкова вартість автомобіля до ДТП складала 208\~390 грн. (а.с.14-28). Згідно п.32.5 Договору добровільного страхування наземного транспорту №КА143573 від 27.04.2021 при повній конструктивній загибелі ТЗ внаслідок страхового випадку (коли вартість відновлювального ремонту перевищує 70% загальної страхової суми) страхувальник має право звернутися до страховика з заявою про відмову від своїх прав на ТЗ на користь страховика з метою отримання страхового відшкодування в повному обсязі. Страховик в кожному конкретному випадку залишає на власний розсуд вирішення питання про прийняття відмови страхувальника від ТЗ (а.с.8). Відповідно до звіту про оцінку автомобіля №4868/21 від 06 грудня 2021 року та інформації з платформи OUT Oonline компанії Audatox ринкова вартість даного автомобіля у пошкодженому стані складає 101\~000 грн. (а.с.29, 31, зворот). Згідно п.8.4 Договору добровільного страхування наземного транспорту №КА143573 від 27.04.2021, франшиза по конструктивній загибелі ТЗ складає 5% (а.с.6). 07 грудня 2021 року власник автомобіля Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Велтлінер» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.34). Страховим актом №398/21-КАСКО від 08 грудня 2021 року до договору страхування КА143573 позивачем визнано ДТП, яка трапилась 17 листопада 2021 року, за участю застрахованого транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , страховою подією. Сума страхового відшкодування складає 96\~890 грн., з розрахунку 208\~390 грн. (ринкова вартість автомобіля) 101\~000 грн. (вартість продажу залишків через онлайн аукціон) 10\~500 грн. (франшиза згідно договору). Відповідно до умов договору страхування, з урахуванням вищевказаних звітів ПрАТ «СК «Велтлінер» здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 96\~890,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5074 від 09.12.2021 (а.с.35). Згідно ч.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст. 27\~Закону України\~«Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст. 1187\~ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.\~1188\~ЦК України\~шкода,\~завдана внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується на\~загальних підставах,\~а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. В пунктах 5 та 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої, джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Відповідно до ч. 1 ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 статті 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідач, не подавши до суду відзиву, будь-яких доказів, які б відповідали вказаним принципам доказування, та спростували би доводи позивача, суду не надав. В свою чергу, доводи позивача підтверджені належними та допустимими, в розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України, доказами. В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції "роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Враховуючи вищевикладене, а також виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП, яка мала місце з вини відповідача, суд вважає обґрунтованим вимоги позивача та можливим захистити його право шляхом стягнення з відповідача на його користь шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки заявлені позивачем вимоги у розмірі 96\~890 грн. є обґрунтованими. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 2\~481 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

Outcome: approved