Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

08.06.2021 [PERSON] звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеним позовом, в якому просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львів від 20.04.2017 шлюб між сторонами розірвано. Стверджує, що після розірвання шлюбу відповідач перестав цікавитися вихованням свого сина та вже протягом 7 років не відвідує сина, не бере жодної участі у вихованні сина. Вказує, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/1919/17 від 08.06.2017 року із відповідача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , проте відповідач жодного разу не сплатив визначені судом аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 70 723 грн. Крім того, вказує, що [PERSON] має проблеми із здоров`ям. Даний факт підтверджується «Картою здоров`я та розвитку дитини» від травня 2018 року. В даній карті відповідними спеціалістам зафіксовано незадовільний стан здоров`я дитини. [PERSON] потребує постійного медичного лікування. В результаті проведених переговорів ряд закордонних медичних закладів погодилися прийняти дитину на лікування. Однак, у зв`язку із тим, що нотаріального засвідченого дозволу на виїзд дитини за кордон відповідач не надає, дана допомога не може бути надана. У своїй сукупності дані обставини свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання сина та в силу приписів ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2021 справу передано для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 12.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою суду від 22.11.2021 у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та витребувано висновок щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 18.04.2022 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте від її представника - адвоката Столяренко В.О. до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представники третіх осіб - відділ «Служба у справах дітей» Шевченківського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Ухвалою суду від 04.08.2022 року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивача, яка не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що[PERSON] та [PERSON] - сторони у справі, з 30.04.2011року перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 20.04.2017 року розірвано (а.с.6). За час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.12.2013 року (а.с.5). Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08.06.2017 року (а.с.9) із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1400 грн, починаючи з 16.03.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до Довідки про неотримання аліментів № 1571/19.28-39/7039 від 24.05.2021 та розрахунку заборгованості по аліментах від 24.05.2021 виданих Старосамбірським районним ВДВС у Самбірському районі Львівської області [PERSON] не отримує аліменти з [PERSON] , заборгованість по сплаті аліментів з станом на 24.05.2021 складає 70 723 грн.(а.с.11-14). Як вбачається із довідки Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) компенсуючого типу №31 Львівської міської ради від 17.05.2021 №16 [PERSON] , [INFO] відвідує заклад дошкільної освіти (ясла-садок) компенсуючого типу №31 Шевченківського району м. Львова з 02.09.2019. Дитиною займається мама, батько участі у вихованні [PERSON] не бере (а.с. 10). Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено із змісту Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов`язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до статей 150,180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як визначено ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В той же час, у відповідності до ч. 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , встановлено, що орган опіки та піклування - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Суд погоджується із даним висновком органу опіки та піклування, оскільки такий є обґрунтований, повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та відповідає інтересам дитини. В судовому засіданні не було здобуто доказів на предмет того, щоб стан здоров`я та матеріальне становище відповідача [PERSON] позбавляло його можливості приймати участь у вихованні та навчанні сина, сприяти його духовному та фізичному розвитку, цікавитися його життям та здоров`ям, приймати участь у його становленні як особистості, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. На підставі вищевикладеного, аналіз наведених обставин у сукупності свідчить, що відповідач [PERSON] тривалий час не дбає про свого сина, про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує його до самостійного життя, тобто без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина, оскільки таке позбавлення батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам дитини, її належному догляду та вихованню. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 167 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 908 гривень.

Outcome: approved