Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

21.01.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою - [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що він та [PERSON] , [PERSON] в рівних долях є власниками квартири [ADDRESS] . На житловій площі зазгначеної квартири зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] , котрий фактично не проживає у належній йому на праві спільної часткової власності квартирі понад один рік без поважних причин. Крім того, відповідач, котрий йому приходиться онуком, не приймає участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги, особистих його речей у квартирі не має, і взагалі квартирою не цікавиться. Переншкод у користуванні житловим приміщенням, ні він, ні інші члени сім`ї йому не чинили. Факт реєстрації відповідача на спірній житловій площі порушує його позивача право на вільне розпорядження і користування майном, він позбавлений можливості оформити субсидію. Просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування належним йому на праві спільної часткової власності житловим приміщенням за адресою - [ADDRESS] . Провадження у справі було відкрито 20 березня 2020 року з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. 06.09.2021 року підготовче провадження закрито. У судовому засіданні позивач відсутній, подала до суду клопотання про розгляд справи без його участі, повідомивши суд, що заявлені позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, судові повістки надіслані на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку його місця проживання та фактичного місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення - за закінченням встановленого строку зберігання. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у порядку, передбаченому правилами статті 280 ЦПК України. . Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних долях з [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло виданим 29 листопада 2002 року Державною адміністрацією Голосіївського району на підставі розпорядження від 29 листопада 2002 року №27010 (а.с.6). За даними Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб за адресою - - [ADDRESS] , витяг №11480518 від 22.01.2020 року на житловій площі зазначеної квартири зареєстрований [PERSON] , [INFO] з 22.09.2005 року по теперішній час (а.с.13). За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Звертаючись до суду з позовом, позивач [PERSON] стверджував, що відповідач [PERSON] на житловій площі належної йому на праві спільної часткової власності квартири не проживає фактично понад один рік з моменту його звернення до суду з позовом, на підтвердження чого надав до суду акт-довідку №376 від 19 грудня 2019 року, складений в присутності майстра [PERSON] та жителів будинку по [ADDRESS] на предмет того, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зі слів сусідів не проживає (а.с.8). Зазначені позивачем обставини, як підстави позову та докази на їх підтвердження не можуть бути перевірені судом через відсутність у судовому засіданні відповідача. Зважаючи на те, що відповідач у справі не проживає у спірній квартирі без поважних на те причин більше одного року, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, місцеперебування його невідоме, останній не є членом сім`ї позивача, відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог про визнання [PERSON] таким , що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] , шляхом зняття його з реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved