Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] , за участі третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просила визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позов обґрунтований наступними обставинами. Позивач проживає та зареєстрована у квартирі [ADDRESS] . Квартира не приватизована та знаходиться у комунальній власності. Позивач вказує, що квартиру було надано для їй та її діям: [PERSON] та [PERSON] для постійного проживання, згідно Обмінного ордеру на житлове приміщення №1781 серія БО від 10.04.1987 року. На даний час у квартирі зареєстрована відповідач, яка приходиться позивачу колишньою невісткою. Вказує, що відповідач добровільно залишила житло у 2019 році, оскільки не бажала надалі проживати сім`єю з її сином [PERSON] . Виселяючись, вона забрала всі свої речі та припинила будь-яке спілкування, в тому числі зі своїми доньками [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач подала до суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити у її відсутність. Треті особи подали спільну заяву, в якій просили розгляд справи проводити у їх відсутність. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] , знаходиться у комунальній власності. З Обмінного ордеру на житлове приміщення №1781 серія БО від 10.04.1987 року вбачається, що [PERSON] надано право на зайняття з сім`єю із 2 осіб, в порядку обміну квартири [ADDRESS] , площею 19,9 кв.м., яка складається з двох ізольованих кімнат. Відповідно до відомостей ДНАП ОМР М5-64194-ю/л вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] приходиться позивачу колишньою невісткою. Відповідно до Акту обстеження квартири [ADDRESS] , складеного сусідами: [PERSON] , [PERSON] , завіреного начальником дільниці КП ЖКС «Хмельницький» Івановим В.Н. від 01.04.2022 року вбачається, що [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з 2019 року. Суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] будучи зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , не проживає за зазначеною адресою, що надає позивачу право звертатися до суду з позовом про визнання її такою, що втратила право користування вказаним житлом. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони\~\~виникли в зв`язку із припиненням права користуванням жилим приміщенням, а тому регулюються\~Розділом ІІІ Главою 2 Житлового Кодексу УРСР. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~71\~ЖК України,\~жиле приміщення\~зберігається за\~тимчасово відсутнім\~наймачем або\~членами його\~сім`ї\~понад шість\~місяців у\~випадках: 1)\~призову \~на \~строкову \~військову службу\~або направлення\~на альтернативну\~(невійськову)\~службу,\~а також\~призову \~офіцерів \~із запасу\~ на\~ військову\~ службу\~ на\~ строк\~до трьох\~років -\~протягом усього\~ \~періоду \~ проходження\~ \~зазначеної \~ військової\~ служби;\~перебування \~ на\~ \~військовій \~ службі\~ \~прапорщиків,\~ мічманів\~ і\~військовослужбовців надстрокової\~служби -\~ протягом\~ перших\~ п`яти\~років перебування\~на дійсній\~військовій службі; 2)\~тимчасового \~виїзду з\~ постійного\~ місця\~ проживання\~ за\~умовами \~і \~характером \~роботи \~або \~у \~зв`язку\~з навчанням\~(учні,\~студенти,\~ стажисти,\~ аспіранти\~тощо),\~у тому\~числі за\~кордоном,\~-\~протягом усього\~часу виконання\~цієї роботи\~або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Тому суд, враховуючи викладені обставини та визнання відповідачем позову, яке прийняте судом, задовольняє позовні вимоги [PERSON] , та вважає, що вони є законними, обґрунтованими, та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового засідання. Задовольняючи позов про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд зауважує на тому, що зняття з реєстрації місця проживання, в силу ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» проводиться відповідними органами реєстрації на підставі рішення суду, \~яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання є дискреційними повноваженнями відповідних органів реєстрації, а рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є безумовною підставою для цих органів щодо зняття відповідача з реєстрації місця проживання. Відповідно до ч. 1, 5\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті повністю визнала позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету на користь позивача 50% судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved