Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

16 серпня 2022 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/16251/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 17 серпня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва від представника відповідача [PERSON] - адвоката Олексієнка М.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно витрат на правничу допомогу. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 18 серпня 2022 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. Звертаючись із поданою заявою, представник відповідача зазначає, що 16 серпня 2022 року у судовому засіданні він зробив усну заяву, що після ухвалення судового рішення у справі ним будуть подані до суду додаткові докази про понесені відповідачем витрати на правничу допомогу. У своїй заяві від 17 серпня 2022 року, адвокат Олексієнко М.М. вказує, що просить відшкодувати витрати на правову допомогу, які поніс відповідач [PERSON] у зв`язку з розглядом даної справи. У судове засідання 25 серпня 2022 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи Відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення та додані до неї докази, суд доходить до наступного висновку. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , ПрАТ "УПСК" про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2022 року було відмовлено у задовленні позову в повному обсязі. У заяві, яка була подана адвокатом відповідача до суду протягом 5 днів після ухвалення судового рішення у справі, останній просить стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] витрати на правничу допомогу. У відзиві, який надійшов до суду 17 грудня 2021 року було зазначено, що адвокат Олексієнко М.М. просить стягнути з позивача на користь відповідача-2 витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн. Позивач та її представник не подавали до суду письмової відповіді на відзив та не висловлювали у судових засіданнях думку щодо заявлених представником відповідача вимог про стягнення витрат на правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи. При цьому, стаття 141 ЦПК України не передбачає можливості поновлення строку для подання заяви про розподіл судових витрат, оскільки визначає такий строк подією, яка неминуче має настати (закінчення судових дебатів). Справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди розглядалась судом за правилами загального позовного провадження. Представник відповідача зробив усну заяву щодо подання протягом 5 днів доказів понесених витрат на правову допомогу з відповідним обгрунтуванням 15 серпня 2022 року до виходу суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Сама заява про ухвалення додаткового рішення також представником відповідача була подана в строки, визначені статтею 141 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування заяви про понесені відповідачем витрати на правничу допомогу, представник відповідача посилався на надану суду копію договору про надання професійної правничої допомоги №30/11/21-ЦС від 30 листопада 2021 року, підписаний адвокатом Олексієнком М.М. та Єнікєєвим Д.П.; копію додаткової угоди №1 до зазначеного договору; копії актів виконаних робіт, серед яких: представництво клієнта в суді, складання та подання відзиву, складання та подання письмових пояснень; копії квитанцій, відповідно до яких [PERSON] сплачувала адвокату Олексієнку М.М. кошти за надання правової допомоги. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Згідно із частиною шостою статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих адвокатом послуг, зважаючи на аргументи представника відповідача щодо співмірності витрат на правову допомогу, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, з огляду на підстави та предмет позову, ціну позову, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо розміру заявлених вимог відповідача зі сторони позивача, суд дійшов до висновку про те, що заява адвоката Олексієнка М.М. в частині стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 12000 грн підлягає задоволенню. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved