Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, у якій просив визнати незаконним та скасувати наказ про відсторонення його від роботи, поновити його на роботі та стягнути з відповідача середній заробіток на час вимушеного прогулу, починаючи з 20.12.2021 до поновлення позивача на роботі. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23.06.2022 позовну заяву [PERSON] до регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Виробничий підрозділ Козятинська дистанція сигналізації та зв`язку Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення заробітної плати та поновлення на роботі залишено без задоволення. 01.08.2022 позивачем подано до суду апеляційну скаргу на рішення суду від 23.06.2022 у справі № 133/4006/21. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08.08.2022 цивільну справу № 133/4006/21 повернуто до Козятинського міськрайонного суду для вирішення питання про розподіл судового збору. Ухвала мотивована тим, що з позовної заяви вбачається, що [PERSON] заявив до суду чотири позовні вимоги: про визнання протиправною діяльності відповідача, скасування наказу щодо відсторонення від роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи. Відкриваючи ухвалою від 31 січня 2022 року прова\-дження у справі, суд першої інстанції не звернув увагу, що [PERSON] не сплачений судовий збір у дохід держави за окремими заявленими ним вимогами як немайнового, так і майнового характеру. Під час відкриття провадження у справі, судом було допущено порушення процесуального закону, щодо вирішення питання розподілу судових вит\-рат у вигляді судового збору під час ухвалення рішення, яке, оскаржується по\-змивачем в апеляційному порядку. З огляду на вказане, апеляційний суд направив справу для ухвалення судом першої інстанції додаткового рішення про розподіл судових витрат. У судове засідання з розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення з`явились позивач та представник відповідача. Відповідач вказав, що підстав стягувати з нього судовий збір немає, оскільки у трудових спорах визначені пільги для позивачів, а саме - звільнено від сплати судового збору за вимогами, з якими він звертається до суду. Представник відповідача покладався на розсуд суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема стосовно певної позовної вимоги, приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Українська залізниця» регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Виробничий підрозділ Козятинська дистанція сигналізації та зв`язку, в якому просив визнати протиправною\~діяльність AT\~«Українська залізниця»\~Регіональна філія\~«Південно-Західна\~залізниця"\~Виробничий підрозділ\~Козятинська дистанція\~сигналізації та\~зв`язку\~щодо відсторонення\~від роботи,\~скасувати відповідний\~наказ про\~відсторонення,\~поновити позивача\~на роботі\~та стягнути\~ середню\~заробітну плату\~за час\~відсторонення,\~починаючи з 20.12.2021. Однак при відкритті провадженн у справі та при ухваленні рішення по суті спору судом не вирішено питання щодо сплати позивачем [PERSON] судового збору. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 12-301гс18 дійшла висновку, що пільга стосовно сплати судового збору, передбачена пунктом першим частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким від\~сплати судового\~збору під\~час розгляду\~справи в\~усіх судових\~інстанціях звільняються\~позивачі у\~справах про\~стягнення заробітної\~плати та\~поновлення на\~роботі,\~не поширюється\~на вимоги\~позивачів про\~стягнення середнього\~заробітку за\~час затримки\~розрахунку при\~звільненні або\~за час\~вимушеного прогулу\~під час\~розгляду таких\~справ в усіх судових інстанціях. Отже, за вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час його відсторонення підлягає сплаті судовий збір. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 30.12.2021 розмір прожиткового мінімуму становив 2270 гривень; а тому з [PERSON] слід стягнути 908 гривень судового збору, що складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за вимогу про стягнення середнього заробітку за час відсторонення.

Outcome: approved