Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Позовну заяву мотивує тим, що через різні погляди на життя, постійні непорозуміння між нею та відповідачем, втрачені почуття та довіра один до одного, що призвело до небажання підтримувати в подальшому сімейні відносини. З відповідачем з 2017 року вони проживають окремо, шлюб існує лише формально. У судове засідання позивач не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується її розпискою. 15 серпня 2022 року позивач подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позов підтримує повністю, просить задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду, враховуючи, що його місце проживання невідоме, був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції у Луганській області 17 травня 2012 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 травня 2012 року, актовий запис №56. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції у Луганській області 26 липня 2012 року. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і позивач бажає розлучитися. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, в заяві від 15 серпня 2022 року позивач просить судові витрати покласти на неї, а тому суд не здійснює розподілу судових витрат.

Outcome: approved