Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

У жовтні 2020 року до Миргородського міськрайонного суду надійшов позов Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради до [PERSON] з вимогами про стягнення надмірно отриманих коштів державної допомоги у розмірі 10 229,97 грн. В обґрунтування вимог, представник позивача зазначив, що відповідач являється, споживачем комунальних послуг за адресою [ADDRESS] . В подальшому, він звернувся до органів соціального захисту із заявою про призначення житлової субсидії. Однак при заповненні відповідної заяви, відповідач не вказав інформації, яка є істотною при прийнятті рішення про призначення субсидії та може впливати на розмір призначеної допомоги. Зокрема, відповідач не подав до органів соціального захисту відомостей про свій сімейний стан, що призвело до отримання відповідачем надмірного розміру житлової субсидії. У позасудовому порядку повернути відповідні кошти відповідач відмовляється. Враховуючи вищенаведене, позивач прохає стягнути на свою користь надмірно сплачених коштів субсидії та судові витрати. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено проведення розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У встановлений судом строк відповідач подав відзив у якому заперечив позовні вимоги. Зазначив, що являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою по [ADDRESS] . Звертаючись до позивача задля отримання житлової субсидії, надав для огляду документи, які підтверджують наявність підстав для її отримання. З часу подання заяви до органу соціального захисту, його сімейний стан змін не зазнавав. Його дружина постійно проживає в іншому житлі, а саме в квартирі [ADDRESS] . Вважає, що його дії не завдали позивачу шкоду. Вини у своїх діях не вбачає. Вважає, що відповідальність має бути покладена на службових осіб позивача, котрій здійснювали перевірку документів чи приймали рішення про призначення субсидії, у зв`язку з чим вважає себе неналежним відповідачем. Враховуючи вищенаведене, прохав у задоволенні позову відмовити з мотивів його безпідставності та недоведеності. Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій прохав розгляд справи відкласти на час запровадженого воєнного стану, та у зв`язку з погіршеним станом здоров`я, в разі розгляду справи прохав врахувати його заперечення, подані раніше та відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , на підставі свідоцтва про спадщину від 07.12.2016 року являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою по [ADDRESS] , що підтверджується відомостями реєстру речових прав (а.с.5-6). 09.09.2015 року відповідач [PERSON] звернувся до УПСЗН Миргородської міської ради із заявою № 2545 про призначення житлової субсидії (а.с.3). За наслідками розгляду цієї заяви органом соціального захисту було прийнято рішення про призначення субсидії (а.с.4, зворот). В подальшому субсидія призначалася автоматично, що визнається сторонами спору. Виплата субсидії здійснювалася шляхом перерахування її на рахунки надавачів комунальних послуг, які споживаються відповідачем, а також частково на банківські рахунки відповідача. Оцінюючи письмові докази та доводи сторін, суд наголошує на наступному. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій визначено Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМУ від 21 жовтня 1995 року N 848. Предметом спору виступає сума житлової субсидії виплаченої відповідачу за період з лютого 2019 року по квітень 2019 року у розмірі 4313,00 грн. та з лютого 2019 року по квітень 2019 року у розмірі 5916,97 В якості підстави позову управління соціального захисту зазначає факт неподання відповідачем відомостей про доходи, члена своєї сім`ї , дружини [PERSON] , зареєстроване місця проживання якої, відмінне від адреси домогосподарства розташованого по [ADDRESS] . Так, згідно абзц 3 п. 9 Положенням про порядок призначення житлових субсидій, під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі). Таким чином, доходи дружини відповідача гр. [PERSON] також мають бути враховані при визначенні розміру субсидії. В той же час, згідно п. 13 Положення про порядок призначення житлових субсидій, саме громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. Вказане свідчить, що обов`язок по забезпеченню повноти відомостей про майновий стан отримувача субсидії, зокрема про його доходи та доходи членів його сім`ї, покладено саме на відповідача. Відомості, раніше подані відповідачем до органу соціального захисту, не містять даних про розмір доходу [PERSON] . Тому, орган соціального захисту був вправі затребувати такі дані від отримувача субсидії. Однак, на вимогу позивача (а.с.6, зворот) відповідач ухилився від подання таких відомостей, що на переконання суду свідчить про недобросовісність у діях [PERSON] що призвела до приросту майна у набувача без достатніх правових підстав. Доводи відповідача про недобросовісність дій працівників органу соціального захисту при перевірці його документів суд сприймає критично. Адже визначальним фактором у вказаній справі є не власне зміна сімейного стану в отримувача субсидії, а саме зміна законодавчого підходу до суб`єктного складу осіб, доходи яких мають бути враховані при визначенні субсидії. Суд зауважує, що дружина відповідача навіть, будучи зареєстрованою за іншою адресою, в розумінні Постанови №848 від 21.10.1995 року, є членом сім`ї, доходи якого мають бути враховані при визначені розміру субсидії, тому обов`язок подати такі відомості лежить виключно на отримувачу субсидії, тобто на відповідачу. Тим паче, що такий обов`язок виникає з моменту набрання чинності змін до Положення про порядок призначення житлових субсидій, що змінюють порядок обрахування розміру субсидії ( в даному випадку абзац другий пункту 9 в редакції Постанов КМ № 841 від 17.10.2018 - застосовується з 1 жовтня 2018 року, № 1176 від 27.12.2018). При цьому, відповідач у заяві на призначення житлової субсидії, власноручним підписом засвідчив, взяття на себе зобов`язання по повідомленню до органу соціального захисту обставин які мають істотне значення при визначенні розміру субсидії. Таким чином, суд вбачає доведеними ті обставини, на які позивач посилався в якості підстави, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із повним задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджених витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 2197,00 грн..

Outcome: approved