Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до КЗ СОР «Путивльський педагогічний фаховий коледж імені С.В.Руднєва», який обґрунтовує тим, що працює викладачем математичних дисциплін у КЗ СОР «Путивльський педагогічний фаховий коледж імені С.В.Руднєва». 13 січня 2022 року він зробив першу вакцинацію від хвороби COVID-19, що підтверджується копією міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику, яке дійсне до 28 січня 2022 року. 28 січня 2022 року позивач захворів та звернувся до сімейного лікаря, і відповідно до довідки останнього швидкий тест на COVID-19 дав позитивний результат, тому в цей же день ПЛР-тест направлений у Сумську санстанцію. Того ж дня молекулярно-генетичне дослідження підтвердило позитивний результат на COVID-19, що підтверджується копією результату №28946 від 28 грудня 2022 року, про що позивачу повідомили по телефону, а він в свою чергу повідомив керівництву учбового закладу, а після отримання копії результату - надіслав його копію завучу навчального закладу. 11 лютого 2022 року позивачу видали висновок лікаря щодо наявності тимчасових протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, згідно з яким позивач хворів з 28 січня 2022 року по 11 лютого 2022 року. Оскільки позивача було відсторонено від роботи на посаді викладача математичних дисциплін у КЗ СОР «Путивльський педагогічний фаховий коледж імені С.В.Руднєва» на підставі наказу №4-К від 31 січня 2022 року, з яким його ознайомили лише 11 лютого 2022 року, а наказом №6-К від 14 лютого 2022 року його знов було допущено до роботи з 14 лютого 2022 року, позивач просить скасувати наказ №4-К від 31 січня 2022 року «Про відсторонення від роботи [PERSON] » та зобов`язати КЗ СОР «Путивльський педагогічний фаховий коледж імені С.В.Руднєва» нарахувати йому допомогу по тичасовій непрацездатності внаслідок захворювання у період з 31 січня 2022 року по 11 лютого 2022 року. Представником відповідача надано відзив на позов, у якому вона позов не визнала в повному осбязі та зазначила, що на підставі п.41-6 Постанови Кабінету міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та наказу Міністерства охорони здоров`я України від 4 жовтня 2021 року №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», працівники закладів вищої, післядипломної, фахової перед вищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ, незалежно від типу та форми власності підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. 18 січня 2022 року позивачу - викладачу у КЗ СОР «Путивльський педагогічний фаховий коледж імені С.В.Руднєва» було запропоновано отримати повідомлення №01-10/954 про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а також про відсторонення від роботи з 31 січня 2022 року у разі неотримання щеплення, однак [PERSON] відмовився від ознайомлення про що було складено відповідний акт. Оскільки позивач був поінформований про правові наслідки відмови та про відсторонення від роботи, до 31 січня 2022 року не надав до КЗ СОР «Путивльський педагогічний фаховий коледж імені С.В.Руднєва» жодного документа, що підтверджує, що він має правові підстави для допуску до роботи, 31 січня 2022 року було винесено наказ №4-К «Про відсторонення від роботи [PERSON] » з 31 січня 2022 року на час відсутності щеплення проти COVID-19, або довідки про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 вересня 2011 року №595. З указаним наказом позивач ознайомився лише 11 лютого 2022 року та надав лист непрацездатності ЛН 2005669621-1, після чого 14 лютого 2022 року було винесено наказ №6-К «Про допуск до роботи [PERSON] ». Також зазначила, що відповідно до довідки від 16 лютого 2022 року позивач був на прийомі у лікаря-терапевта 28 січня 2022 року, де йому було зроблено швидкий тест (cito test), результат якого був позитивний, однак листок непрацездатності не був відкритий в той самий день. Крім того зазначила, що відсторонення [PERSON] від роботи вже відбувалось з аналогічних підстав з 13 січня 2022 року по 17 січня 2022 року (а.с.32-34). Представником позивача подано відповідь на відзив, у якій він зазначив, що 18 січня 2022 року КЗ СОР «Путивльський педагогічний фаховий коледж імені С.В.Руднєва» повідомляло [PERSON] про обов`язкове профілактичне щеплення та видає наказ про відсторонення останнього від роботи з 31 січня 2022 року, тобто він виданий ще до цієї дати, що є підставою його незаконності. Крім того зазначив, що чинним законодавством не передбачено повідомлення працівника про необхідність профілактичної вакцинації та актів від отримання таких повідомлень. Що стосується дня відкриття лікарняного листка, то він зазначив, що 28 січня 2022 року було створено направлення на обстеження, а 31 січня 2022 року було зареєстровано листок непрацездатності, оскільки це був перший робочий день. Також, він зазначив, що з 19 січня 2022 року КЗ СОР «Путивльський педагогічний фаховий коледж імені С.В.Руднєва» перебувало на дистанційній формі навчання у зв`язку з продовженням карантинних заходів з метою протидії поширенню захворювання COVID-19 і керівництву закладу було відомо про хворобу [PERSON] . Крім того, [PERSON] не відмовлявся і не ухилявся від повторного щеплення, оскільки відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» у разі відмови особи від обов`язкового профілактичного щеплення лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови дати таке підтвердження - засвідчити це актом у присутності свідків, однак відповідних документів суду не надано. Також керівництво було повідомлено про перебування [PERSON] на самоізоляції з 28 січня 2022 року, оскільки швидкий тест на COVID-19 показав позитивний результат (а.с.47-49). Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, у яких вона зазначила, що відповідно до роз`яснень Головного Упраління Держпраці в Одеській області від 5 листопада 2021 року роботодавець повинен письмово інформувати працівників щодо вимог чинного законодавства щодо необхідності щеплення та видавати наказ про обов`язкове щеплення проти COVID-19, в якому робити зауваження, що якщо у зазначений строк працівник не надасть одного із зазначених документів, він буде відсторонений від роботи без збереження заробітної плати. Крім того, зазначила, що лікарем після отримання позитивного тесту 28 січня 2022 року не було відкрито листок непрацездатності, хоча він міг це зробити наступного календарного дня, у разі визнання особи непрацездатної по закінченню робочого дня, однак лікарем він відкритий лише 31 січня 2022 року. Також, зазначила, що згідно з наказом по КЗ СОР «Путивльський педагогічний фаховий коледж імені С.В.Руднєва» №8-з від 20 січня 2022 року здобувачам освіти було заборонено відвідувати коледж з 20 січня 2022 року, однак жодних заборон для викладачів не було і вони працювали у звичайному режимі. Крім того, комісією було відмовлено [PERSON] в призначені допомоги по тимчасовій непрацездатності з 31 січня 2022 року по 11 лютого 2022 року, оскільки його було відсторонено від роботи без збереження заробітної плати (а.с.53-57). Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність (а.с.65-66). Заслухавши пояснення представника позивача, який позов підтримав, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається матеріалів справи, [PERSON] , позивач у справі, працює викладачем математичних дисциплін у КЗ СОР «Путивльський педагогічний фаховий коледж імені С.В.Руднєва». Відповідно до повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 №01-10/918 від 10 січня 2022 року, акту про відмову [PERSON] від отримання повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 №1 від 10 січня 2022 року наказів №1-К від 12 січня 2022 року та 2-к від 17 січня 2022 року, [PERSON] було відсторонено від роботи на посаді викладача КЗ СОР «Путивльський педагогічний фаховий коледж імені С.В.Руднєва» з 13 січня 2022 року, та поновлено на роботі з 17 січня 2022 року (а.с.36-39). 13 січня 2022 року [PERSON] був вакцинований проти COVID-19 та отримав відповідне міжнародне свідоцтво про вакцинацію (профілактику), яка дісне до 28 січня 2022 року (а.с.15). Відповідно до довідки КНП «Путивльська міська лікарня» від 16 лютого 2022 року [PERSON] перебував на прийомі у терапевта 28 січня 2022 року і йому було поставлено діагноз ГРВІ, підозра на COVID-19. Швидкий тест (cito test) позитивний. ПЛР тест 28 січня 2022 року направлений до Сумської санстанції (а.с.16). Згідно з результатами аналізу №28946 від 28 січня 2022 року результат молекулярно-генетичного дослідження [PERSON] на РНК вірус SARS-CoV-2 є позитивним (а.с.17). Відповідно до висновку лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, [PERSON] знаходився на лікуванні з 28 січня 2022 року по 11 лютого 2022 року діагноз: гостра респіраторна хвороба COVID-19 (а.с.18-19). Згідно з роздруківкою повідомлення 31 січня 2022 року створено медичний висновок про непрацездатність КН77-НЕ6Н-РТ85-Р358 (а.с.22). Відповідно до роздруківки листка непрацездатності [PERSON] ЛН 3008676-2005669621-1 його відкрито 31 січня 2022 року, а закрито 11 лютого 2022 року (а.с.35). Відповідно до повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 №01-10/954 від 18 січня 2022 року [PERSON] повідомлено про необхідність надати: документ, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації або одну дозу дводозної вакцини від COVID-19, включеної ВООЗ до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях; чи міжнародний, внутрішній сертифікат або іноземний сертифікат або іноземний сертифікат, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовтий сертифікат) або однією дозою однодомної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелений сертифікат), які включені ВООЗ до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціх; чи довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 вересня 2011 року №595. Також повідомлено, що в разі ненадання одного із зазначених документів до 28 січня 2022 року, його буде відсторонено від роботи з 31 січня 2022 року (а.с.40). Згідно з актом про відмову №2 від 18 січня 2022 року, [PERSON] відмовився від отримання повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 (а.с.41) Відповідно до наказу №4-К від 31 січня 2022 року по КЗ СОР «Путивльський педагогічний фаховий коледж імені С.В.Руднєва» [PERSON] , викладача, відсторонено від роботиз 31 січня 2022 року на час відсутності щеплення проти COVID-19 або довідки про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 вересня 2011 року №595 без збереження заробітної плати. З вказаним наказом [PERSON] ознайомлений 11 лютого 2022 року під осбистий підпис (а.с.20-21). Наказом №6-к від 14 лютого 2022 року по КЗ СОР «Путивльський педагогічний фаховий коледж імені С.В.Руднєва» [PERSON] викладача ЦК математичних дисциплін, допущено до роботи з 14 лютого 2022 року (а.с.23). Відповідно до протоколу №2 засідання комісії із соціального страхування (рішення уповноваженого) КЗ СОР «Путивльський педагогічний фаховий коледж імені С.В.Руднєва» від 21 лютого 2022 року відмовлено у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності [PERSON] за період з 31 січня 2022 року по 11 лютого 2022 року (а.с.44) Згідно з ч.1 ст.46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Згідно з ч.6 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» профілактичні щеплення проводяться після медичного огляду особи в разі відсутності у неї відповідних медичних протипоказань. Повнолітнім дієздатним громадянам профілактичні щеплення проводяться за їх згодою після надання об`єктивної інформації про щеплення, наслідки відмови від них та можливі поствакцинальні ускладнення. Особам, які не досягли п`ятнадцятирічного віку чи визнані у встановленому законом порядку недієздатними, профілактичні щеплення проводяться за згодою їх об`єктивно інформованих батьків або інших законних представників. Особам віком від п`ятнадцяти до вісімнадцяти років чи визнаним судом обмежено дієздатними профілактичні щеплення проводяться за їх згодою після надання об`єктивної інформації та за згодою об`єктивно інформованих батьків або інших законних представників цих осіб. Якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов`язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови дати таке підтвердження - засвідчити це актом у присутності свідків. Відповідно до п.41-6 Постанови Кабінету міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 року №1236 (в редакції на 31 січня 2022 року) керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153 (далі - перелік); 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; 3) взяття до відома, що: на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Відповідно до п.3 «Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 4 жовтня 2021 року №2153 (в редакції на 31 січня 2022 року) обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Згідно з п.5 Постанови Кабінету міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 року №1236 (в редакції на 31 січня 2022 року) самоізоляція здійснюється з метою запобігання поширенню COVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом COVID-19. Відповідно до п/п.2 п.7 Постанови Кабінету міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 року №1236 (в редакції на 31 січня 2022 року) самоізоляції підлягають особи з підозрою на інфікування або з підтвердженим діагнозом захворювання на COVID-19 у легкій формі за умови, що особа не потребує госпіталізації. Крім того, відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст.20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг: 1) допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною); 2) допомога по вагітності та пологах; 3) допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві); 4) оплата лікування та/або реабілітаційної допомоги у відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм. Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: 1) тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, а також тимчасової непрацездатності на період реабілітації внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві Відповідно до положень ч.2 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, перебування у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності не надається: 1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею кримінального правопорушення; 2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби; 3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи; 4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду; 5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням; 6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням. Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначаються та надаються за основним місцем роботи (діяльності). Згідно з ч.3 ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність. Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Враховуючи те, що позивач з 28 січня 2022 року після швиткого тесту (cito test), який мав позитивний результат, перебував на самоізоляції, 31 січня 2022 року йому було відкрито лист непрацездатності, у зв`язку з перебуванням на лікуванні від гострої респіраторної хвороби COVID-19, який було закрито 11 лютого 2022 року, суд дійшов висновку, що наказ про відсторонення позивача від роботи є незаконним. Доводи представника відповідача про те, що відсторонення [PERSON] від роботи вже відбувалось з аналогічних підстав з 13 січня 2022 року по 17 січня 2022 року, що лікарем після отримання позитивного тесту 28 січня 2022 року не було відкрито листок непрацездатності, а також - що комісією було відмовлено [PERSON] у призначені допомоги по тимчасовій непрацездатності з 31 січня 2022 року по 11 лютого 2022 року, оскільки його було відсторонено від роботи без збереження заробітної плати, не можуть бути підставою для відмови у позові, як і посилання на роз`яснення Головного Упраління Держпраці в Одеській області від 5 листопада 2021 року. Враховуючи, що наданими позивачем доказами, дослідженими у судовому засіданні, підтверджується факт перебування позивача на лікуванні з 31 січня 2022 року по 11 лютого 2022 року і він, як застрахована особа, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі настання страхового випадку має право на страхове відшкодування, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 992 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову та 4000 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved