Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 серпня 2022 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення - задоволено. Під час розгляду зазначеної справи представник позивача адвокат Світлик О.М. зробив заяву про те, що докази на підтвердження витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, будуть надані до суду в строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 11 серпня 2022 року представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11000,00 грн та докази на підтвердження наданих послуг. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Світлик О.М. подане клопотання підтримав в повному обсязі та просив задоволити. Відповідач та її представник, будучи повідомленими про дату та час розгляду клопотання, до суду не прибули. Адвокат Вальчук М.М. подала клопотання про необґрунтованість та зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Заслухавши представника позивача, вивчивши клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Згідно з положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Відповідно до викладеного у заяві розрахунку вартості наданої правової допомоги адвокатом Світликом О.М. за Договорами про надання правової допомоги від 25.11.2021 року та 02.05.2022 року, актами виконаних робіт від 10.08.2022 року, розписками від 25.11.2021, 27.05.2022, 08.06.2022, 20.06.2022, 04.08.2022 року, всього було виконано правничої допомоги на загальну суму 11000,00 грн. В межах заявленої суми представником позивача ставиться питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн за підготовку та подання позовної заяви адвокатом Гриців О.Я. Однак, як вбачається з позовної заяви, підписана та подана вона особисто позивачем [PERSON] , до неї не долучено документів, які б підтверджували, що вона складена адвокатом, копії документів завірені також позивачем. Договір про надання правової допомоги від 25.11.2021 року до суду подано після ухвалення рішення. Не долучено довіреності або ордера, виданих відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», як того вимагає ч. 4 ст. 62 ЦПК України, які б підтверджували повноваження адвоката Гриців О.Я. У той же час, на думку суду, розмір понесених витрат на правничу допомогу в сумі 11000,00 грн не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У справі ««East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява N 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). У пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У даному випадку суд зазначає, що ця справа є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглянута судом фактично за два судові засідання (підготовче засідання відбувалося в режимі відеоконференції та тривало недовго, ще одне засідання було відкладеним). Обсяг виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом також не можливо визнати занадто об`ємним. Відтак, на думку суду, є слушними доводи відповідача, що понесені позивачем витрати не є співмірними зі складністю справи та обсягом наданих послуг. Враховуючи наведене, виходячи із критерію пропорційності, а також характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторонни, суд вважає за необхідне стягнути з позивача в користь відповідача 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial