Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України в с. Половинкине, Старобільського району, Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що [INFO] на тимчасово окупованій території у с. Половинкине, Старобільського району, Луганської області померла її баба [PERSON] , [INFO] . При отриманні лікарського свідоцтва про смерть, вона здала його у Старобільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків, який, у зв`язку із збройною агресією Росії проти України припинив роботу. На даний час, Старобільський район Луганської області перебуває у тимчасові окупації, відтак позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть баби [PERSON] , [INFO] . З цих підстав просила заяву задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 серпня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. У судовому засіданні представник заявниця [PERSON] заяву підтримала з підстав, викладених у ній та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи за відсутності їх представника чи відкладення розгляду справи до суду не надходило. Судом установлено: Згідно Свідоцтва про народження заявниці, заповненого російською мовою, серії [NUMBER] , виданого 19 лютого 1981 року Половинківською сільською радою Старобільського району Ворошиловградської області УРСР, [PERSON] народилася [INFO] у с. Половинкине, Старобільського району Ворошиловградської області УРСР, актовий запис №11 від 19 лютого 1981 року. Батьками [PERSON] у вказаному свідоцтві про народження зазначені [PERSON] - українець та [PERSON] - українка. Як убачається із Свідоцтва батьків заявниці, заповненого російською мовою, серії [NUMBER] , виданого Половинківською сільською радою Старобільського району Ворошиловградської області, 09 серпня 1980 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис №30. Згідно Свідоцтва про народження матері заявниці, заповненого російською мовою, серії [NUMBER] , виданого 27 липня 1962 року Каменською сільською радою Марківського району Луганської області, [PERSON] народилася [INFO] , про що складено актовий запис №45. Батьками [PERSON] у зазначеному свідоцтві про народження зазначені [PERSON] - українець, [PERSON] - українка. Заявниця [PERSON] є громадянкою України, місце народження якої - с. Половинкине, Старобільського району, Луганської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Старобільським РВУМВС України в Луганській області 24 січня 2008 року. Згідно Довідки про взяття на обліе внутрішньо переміщеної особи №6117-5000449979, виданої 22 березня 2022 року Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Відповідно до Довідки про причину смерті, виданої 24 лютого 2022 року сімейним лікарем Половинківської амбулаторії Старобільського району Луганської області [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] у віці 83 роки, причина смерті - Атеросилоротичний кардіо склероз з гіпертонічною хворобою. Згідно викладених у заяві обставин, при отриманні лікарського свідоцтва про смерть, заявниця здала його у Старобільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків, який, у зв`язку із збройною агресією Росії проти України припинив роботу. Як видно із наявної у матеріалах справи ксерокопії паспорта громадянина України серії [NUMBER] Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 16 жовтня 1998 року, [PERSON] є громадянкою України, місце народження - м. Старобільськ, Старобільського району, Луганської області. Однак, заявниця не може зареєструвати у відділі РАЦСу факт смерті баби [PERSON] у встановленому порядку та отримати свідоцтво про смерть. Відповідно до вимог пункту п`ятого частини другої ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 частини першої ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-l/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 159 від 19 липня 2022 року «Про внесення змін до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75» було, зокрема, викладено в новій редакції Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 липня 2022 року, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27 липня 2022 року №169). З вказаного переліку вбачається, що станом на 23 липня 2022 року територіальні громади Старобільського району Луганської області віднесені до територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги постанову Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року, до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявниця не має. Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON] померла [INFO] у с. Половинкине, Старобільського району, Луганської області, підтверджено наданими письмовими доказами та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Судом роз`яснюється, що це рішення суду є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просить заявник. На підставі наведеного та

Outcome: approved