Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

У серпні 2021 року товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» (далі також - ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал», позивач, кредитодавець) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідачка, боржник, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 157 861,20 доларів США. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі кредитного договору від 17.03.2008 між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту № 11315609000 в сумі 159 150 доларів США, зі сплатою 11,90 відсотків річних, на строк до 19.03.2029 та відповідно до Додаткової угоди № 1 від 30.01.2009 кінцевий термін повернення кредиту було змінено на строк до 17.03.2038. На підставі договору купівлі від 08.12.2011 між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ "Дельта-Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого, ПАТ «Укрсиббанк» передало (відступило) ПАТ "Дельта-Банк" право вимоги до боржника [PERSON] щодо повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитним договором. Відповідно до Додатку № 2 до Договору № 2260/К про відступлення прав вимоги від 17.06.2020 ПАТ "Дельта-Банк" передало новому кредитору ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» права вимоги на кредитний портфель - права вимоги до боржника, щодо сплати загальної суми заборгованості боржником перед продавцем за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором № 11315609000 від 17.03.2008. В порушення умов кредитного договору [PERSON] зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 157 861,20 доларів США, що є основною заборгованістю по тілу кредиту у іноземній валюті. Ухвалою від 10.09.2021 позовну заяву було передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Олександрівського міськрайонного суду, а постановою Київського апеляційного суду від 17.11.2021 ухвалу було скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2021 справу передано до провадження судді Трусової Т.О. Ухвалою від 10.12.2021 відкрито провадження за цим позовом та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання на 01.03.2022. 01.03.2022 у зв`язку з тим, що в Україні діє режим воєнного стану, суд ухвалив відкласти розгляд справи на 19.05.2022. В підготовче засідання 19.05.2022 учасники справи не з`явилися, суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 10.08.2022. В судове засідання 10.08.2022 сторони не з`явилися, від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи, позовні вимоги підтримує і просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , відомості про зареєстроване місце проживання якої у суду відсутні, викликалась в судове засідання у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте до суду вона не з`явилась, жодних заяв та клопотань від неї на надходило, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Окрім того відповідач повідомлялась про розгляд справи за зазначеним у позовній заяві місцем її проживання, однак судові повістки повернулися без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 17.03.2008 між АКІБ «Укрсиббанк» (банком) та [PERSON] (позичальником) укладено кредитний договір № 11315609000 (далі за текстом - кредитний договір), предметом якого є надання банком позичальнику споживчого кредиту в іноземній валюті в розмірі 159150 доларів США зі сплатою 11,90 відсотків річних, на строк до 19.03.2029 та відповідно до Додаткової угоди № 1 від 30.01.2009 кінцевий термін повернення кредиту було змінено на строк до 17.03.2038 (а.с. 6-16). АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») виконав умови кредитного договору та надав відповідачу зазначені грошові кошти у повному обсязі. Цільовим призначенням кредиту є придбання нерухомого майна - трикімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (п. 1.4 кредитного договору). З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №11315609000 [PERSON] 17.03.2008 року передала банку в заставу нерухоме майно, що належить їй на праві власності, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 70,20 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] (розділ 2 кредитного договору). Відповідно до пункту 1.3.1 кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших тридцяти календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, відсоткова ставка встановлюється в розмірі 11,90 % річних. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру відсоткової ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір відсоткової ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує відсотки на прострочену суму основного боргу за відсотковою ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п. 1.3.1. Відсотки нараховуються на суму кредиту, що надана банком позичальнику і ще не повернута останньою у власність банку відповідно до договору. Згідно з умовами пункту 1.2.2 кредитного договору позичальник зобов`язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки у валюті кредиту щомісячно, рівними частинами - по 1 725 доларів США (ануїтетні платежі). Розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни відсоткової ставки згідно із пунктами 1.3.1. та 10.2. За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань передбачених кредитним договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) або термінів сплати відсотків та комісії, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквівалентну) розраховується за офіційним обліковим курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування (пункт 8.1 кредитного договору). Між банком та позичальником 30.01.2009 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 1131560900 відповідно до якого перенесено строки виконання зобов`язань позичальником зі сплати відсотків за договором (при цьому на вказане перенесення не розповсюджуються загальні правила черговості погашення зобов`язань, встановлені кредитним договором), а саме: сплата відсотків, нарахованих згідно умов договору за використання кредитних коштів у сумі 565 доларів 34 центів США в період з 01.11.2008 по 30.11.2008 здійснюється позичальником в період до 01.12.2013 по 17.12.2013 згідно умов договору; сплата відсотків, нарахованих згідно умов договору за використання кредитних коштів у сумі 1 563 доларів 87 центів США в період з 01.12.2008 по 31.12.2008, здійснюється позичальником в період з 01.01.2014 по 17.01.2014 згідно умов договору. Відповідно до п. 1.2. Додаткової угоди № 1 було змінено кінцевий термін повернення кредиту і позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 17.03.2038. Також відповідно до п. 1.3 Додаткової угоди № 1 було змінено розмір ануїтетного платежу і позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити відсотки шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 1 620 доларів США. День сплати ануїтетного платежу 17 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого позичальник зобов`язаний сплатити ануїтетний платіж. Розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни відсоткової ставки відповідно до умов Договору. Пунктом 1.4 Додаткової угоди № 1 передбачено, що позичальник не пізніше ніж через 30 календарних днів з дати укладення цієї Додаткової угоди повинен докласти всіх необхідних зусиль та здійснити всі необхідні дії та укласти або забезпечити укладання (якщо забезпечення за договором надає третя особа) відповідних договорів про внесення змін або додаткових угод до усіх договорів забезпечення, які були або будуть укладені у забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором щодо надання згоди осіб, які передали забезпечення за договором, на зміну зобов`язання, обумовлену підписанням цієї Додаткової угоди. У випадку не виконання позичальником зобов`язання, встановленого цим пунктом Додаткової угоди протягом встановленого строку, банк набуває права вимоги на дострокове повернення кредиту та нарахованої плати за кредит у порядку встановленому договором або визнати цю Додаткову угоду такою, що втратила чинність. Відповідно до Додатку № 2 до Договору № 2260/К про відступлення прав вимоги від 17.06.2020 ПАТ "Дельта Банк" передало новому кредитору право вимоги за кредитним договором до позичальника у розмірі 157 861 доларів 20 центів США- основної заборгованості по тілу кредиту у валюті кредиту. 24.06.2020 позивачем було повідомлено [PERSON] про зміну кредитора у кредитному зобов`язані з наданням останній доказів переходу до позивача прав у кредитному зобов`язанні (а.с. 29-32). Згідно з кредитним договором відповідач зобов`язувалася своєчасно здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані відсотки в строки та в сумах, що встановлені кредитним договором. Проте, на день подачі позову відповідач жодних платежів щодо погашення кредиту із нарахованими відсотками за фактичний час їх використання позивачу не сплатила, хоча новим кредитором (позивачем) було направлено вимогу [PERSON] 24.06.2020 № 24/06/20-14 щодо погашення заборгованості за кредитним договором та сплати нарахованих відсотків, що передбачено пунктом 1.2.2. кредитного договору. Станом на серпень 2021 року відповідач заборгованість за кредитним договором не виконала і борг не сплатила. Оскільки відповідач фактично отримала та використала надані кошти і в добровільному порядку їх позивачу не повернула, тому позивач має право вимагати виконання відповідачем зобов`язання у будь-який час. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, визначила, що після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. на час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачено законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що визначені договором. Відтак, у разі отримання позики в іноземній валюті, позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачено законом чи договором, повернути позикодавцеві таку суму коштів в іноземній валюті, яка отримана в позику, з огляду на те, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача про сплату основної заборгованості по тілу кредиту у валюті кредиту в сумі 157 861,20 доларів США, оскільки кредит був отриманий відповідачем в іноземній валюті. Судом було встановлено, що в травні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , 3-ті особи: Державна реєстраційна служба України, служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності на квартиру, виселення. Обґрунтовуючи позов, банк виходить з того, що між АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») та [PERSON] 17.03.2008 року було укладено кредитний договір №11315609000, згідно умов якого відповідач отримала від АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») кредит у сумі 157 861,20 доларів США на строк до 17.03.2038 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,90% річних. АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») виконав умови кредитного договору та надав відповідачу зазначені грошові кошти у повному обсязі. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 11315609000 від 17.03.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») та [PERSON] 17.03.2008 року було укладено договір іпотеки № 79954, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») нерухоме майно: трикімнатну квартиру, загальною площею 70,20 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги до [PERSON] , яке виникло з вказаного кредитного договору та договору іпотеки. Однак, позичальник належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, чим порушила передбачені договором строки сплати заборгованості. 17.06.2015 суддею Дарницького районного суду м. Києва Колесником О. М. було винесено рішення, яким позовні вимоги позивача було задоволено частково. Відповідно до задоволених вимог в рахунок погашення основного зобов`язання щодо стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11315609000, укладеним 17.03.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] , в сумі 228 787,86 доларів США було звернено стягнення на предмет іпотеки на нерухоме майно: а саме квартиру [ADDRESS] , загальною площею 70,20 м2, згідно договору іпотеки №79954, укладеного 17.03.2008 року, шляхом передачі ПАТ „Дельта Банк" права власності на вказане нерухоме майно. Також припинити право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , в тому числі право користування, володіння та розпорядження нею та виселити [PERSON] з усіма мешканцями з квартири [ADDRESS] . Також у витребували у [PERSON] та передати ПАТ „Дельта Банк" технічний паспорт та правоустановчі документи на квартиру [ADDRESS] . Згідно ст. 217 ЦПК України відстрочити виконання звернення стягнення на предмет іпотеки на вказане нерухоме майно та виселення на строк дії Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого для забезпечення кредитів в іноземній валюті", який набрав чинності 07.06.2014 року. 24.01.2017 рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року було скасовано і ухвалено нове рішення наступного змісту. У задоволенні позову публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності на квартиру, виселення відмовити. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За нормою пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Стаття 514 ЦК України визначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 17.06.2020 товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал», яке є фінансовою установою, набуло прав кредитора у зобов`язанні, що виникло з кредитного договору № 11315609000 від 17.03.2008. Судом установлено, що в укладеному між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» договорі купівлі-продажу позивач набув права вимоги банку до позичальника. Новий кредитор в день укладення договору, але у будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимоги належного виконання боржником зобов`язань за основним договором, сплати боржниками грошових коштів, сплати відсотків у розмірах, вказаних у додатку 2 до даного договору.... Отже на підставі оцінки викладених у заявах по суті справи аргументів і наданих сторонами доказів та вище наведених законодавчих норм суд визнає обґрунтованими і доведеними вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11315609000 від 17.03.2008 в сумі 157 861,20 доларів США. З огляду на відсутність документального підтвердження понесення стороною позивача витрат на професійну правничу допомогу їх розподіл не здійснюється. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на результат розгляду справи суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 63 094,84 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved