Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

06.08.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому позивач просить суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 601, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 12.05.2021 року щодо звернення стягнення суми у розмірі 862101,24 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.03.2021 року складає 24112454,42 грн, за договором іпотеки № DND0GK00006052 від 08.09.2006 року; - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. І. Стислий виклад позицій учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 66130657 та матеріалами нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 601 від 12.05.2021 року він вважає спірний виконавчий напис таким, що вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, та як наслідок, це призвело до неправомірного відкриття виконавчого провадження №\~66130657 від 26.07.2021 року щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, належний позивачу на праві власності. Також, як зазначив позивач, при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус не отримувала від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Тому, на думку позивача, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір кредитної заборгованості позивача перед відповідачем, зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Отже, на думку позивача, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, а нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язків учасників цивільних правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Крім того, як зазначив позивач, з оскаржуваного виконавчого напису видно, що строк, за яким проводиться стягнення, становить 14 років 10 місяців 14 днів, а саме: за період з 16.05.2006 року по 30.03.2021 року. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги, а подача вимоги має відбуватись в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і їх визнання. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Водночас позивач зазначив, що він не отримував вимоги про усунення порушень за кредитним договором, які були направлені відповідачем на його адресу, хоча це є обов`язковою умовою для визнання безспірною вимоги про сплату кредитної заборгованості. З огляду на викладене вище, позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У встановлений судом строк відповідач та треті особи не подали до суду заяв по суті спору. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 11.08.2021 року було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову в цивільній справі та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 12.05.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрованого в реєстрі за № 601 про звернення стягнення на нерухоме майно магазин-приміщення № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), в межах виконавчого провадження № 66130657, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною 19.07.2021 року. Ухвалою суду від 12.08.2021 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У судове засідання, призначене на 09.08.2022 року, учасники справи не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, а також зазначив, що позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд задовольнити їх повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Третя особа приватний нотаріус подала до суду письмові заяви про розгляд справи за її відсутності. Відповідач та третя особа приватний виконавець не повідомили суду причини неприбуття у судове засідання. Представник відповідача не з`явився у судові засідання, призначені на 22.11.2021 року, 17.01.2022 року, 03.03.2022 року, 19.05.2022 року, 09.08.2022 року, причини неявки суду не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не надав. Суд на підставі положень ст. ст. 128, 211, 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку з цим, за наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Під час розгляду справи по суті суд розглянув справу на підставі наявних у справі письмових доказів. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, що містяться в матеріалах справи. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16.05.2006 року між ПриватБанком (банк) та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , (позичальник), був укладений кредитний договір №\~DND0GK00006052, за змістом якого банк, зокрема, зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк до 16.05.2016 року, включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 170000,00 доларів США (кредит) на наступні цілі: купівля магазина-приміщення,а також у розмірі 19500,00 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту щомісяця в період сплати у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту, комісії за дострокове погашення кредиту; період сплати з 21 по 28 числа кожного місяця. 08.09.2006 року між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , (іпотекодавець), та ПриватБанком (іпотекодержатель) був укладений договір іпотеки № DND0GK00006052, предметом якого є надання іпотекодавцем в іпотеку майнових прав на нерухоме майно (в житловому будинку літ. А-5 в цокольному поверсі магазин-приміщення № 101 поз. 1-7, тамбур літ. а-1 поз. І-1, вхід у цокольний поверх літ. а-1 поз. І-2, загальною площею 143,4 кв.м, приямки) (предмет іпотеки), в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] (позичальник) перед іпотекодержателем, в силу чого, іпотекодержатель має право в разі невиконання позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. За цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором № DND0GK00006052. 02.01.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (банк) та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , (позичальник), була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № DND0GK00006052 від 16.05.2006 року, з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором № DND0GK00006052 від 16.05.2006 року, про те, що сума заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до списання додаткової угоди зменшити на 6371,16 доларів США, а саме: відсотки у розмірі 0,00 доларів США, комісія у розмірі 0,00 доларів США, пеня у розмірі 6371,16 доларів США. 02.04.2021 року відповідачем були складені та 09.04.2021 року направлені на адресу [PERSON] письмові вимоги про усунення порушень за кредитним договором №\~DND0GK00006052 від 16.05.2006 року. 12.05.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 601, про звернення стягнення на нерухоме майно магазин-приміщення [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , загальна сума заборгованості у розмірі 24115954,42 грн; строк, за який провадиться стягнення, 14 років 10 місяців 14 днів, а саме: за період з 16.05.2006 року по 30.03.2021 року. За змістом вказаного виконавчого напису, зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № DND0GK00006052, посвідченого 08.09.2006 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., за реєстровим №\~6606, передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційному банку «Приватбанк», код ЄДРПОУ 14360570, яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк». Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни від 19.07.2021 року, ВП № 66130657, було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 601, виданого 12.05.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про звернення стягнення на нерухоме майно магазин-приміщення [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , загальна сума заборгованості у розмірі 24115954,42 грн. На підтвердження факту понесених позивачем судових витрат на правову допомогу представник позивача надав суду копії: - договору № 5/19р від 15.02.2019 року про надання юридичних послуг та здійсненні правового захисту (представництва), укладеного між [PERSON] (клієнт) та адвокатом Осиповим Сергієм Олексійовичем (виконавець); - додатку № 3 до договору № 5/19р від 15.02.2019 року «Розрахунок суми наданих юридичних послуг адвокатом під час розгляду цивільної справи № 203/3174/21 в Кіровському районному суді м. Дніпропетровська», за змістом якого за одну годину роботи адвоката витрати, пов`язані з розглядом справи на професійну правничу допомогу становить 1135,00 грн, що у загальному розмірі становить 21565,00 грн, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги: зустріч та консультація клієнта, узгодженої правової позиції щодо захисту клієнта в суді: 30.07.2021 року (3 години роботи адвоката) 3405,00 грн; підготовка та подання заяви від 30.07.2021 року до приватного виконавця Русецької О.О. виконавчого округу Дніпропетровської області про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 66130657 (1 година роботи адвоката) 1135,00 грн; ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №\~66130657 із застосуванням фотокопіювання в приміщенні приватного виконавця Русецької О.О. виконавчого округу Дніпропетровської області, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 46, прим. 54 (2 години роботи адвоката) 2270,00 грн; підготовка, написання та подання заяви від 02.08.2021 року до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про ознайомлення з документами виконавчого напису нотаріуса, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6/9 (2 години роботи адвоката) 2270,00 грн; підготовка, написання та подання клопотання (подано до суду 04.03.2021 року) до Кіровського районного суду м.\~Дніпропетровська про виклик свідків (1 година роботи адвоката) 1135,00 грн; супровід клієнта з наданням юридичної консультації під час ознайомлення з документами виконавчого напису нотаріуса, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6/9, отримання фотокопій документів (34 арк.) від приватного нотаріуса (2 години роботи адвоката) 2270,00 грн; підготовка, написання та подання до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (подано до суду 06.08.2021 року) (10 аркушів 4 години роботи адвоката) 4540,00 грн; прибуття адвоката до суду для участі у судовому засіданні від 17.07.2022 року по розгляду Кіровським районним судом м. Дніпропетровська цивільної справи № 203/3174/21 (1 година роботи адвоката) 1135,00 грн; прибуття адвоката до суду для участі у судовому засіданні від 03.03.2022 року по розгляду Кіровським районним судом м. Дніпропетровська цивільної справи № 203/3174/21 (1 година роботи адвоката) 1135,00 грн; прибуття адвоката до суду для участі у судовому засіданні від 19.05.2022 року по розгляду Кіровським районним судом м. Дніпропетровська цивільної справи № 203/3174/21 (1 година роботи адвоката) 1135,00 грн; участь адвоката у судовому засіданні від 09.08.2022 року по розгляду Кіровським районним судом м. Дніпропетровська цивільної справи № 203/638/18 (1 година роботи адвоката) 1135,00 грн; - оригінал квитанції до прибуткового касового ордера № 3/22 від 09.08.2022 року на суму 21265,00 грн, підстава: надання юридичних послуг відповідно до договору № 5/19р від 15.02.2019 року та додатку № 3 до договору № 5/19р від 15.02.2019 року. Спірні правовідносини\~між сторонами\~виникли з\~приводу визнання виконавчого напису від 12.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 601, про звернення стягнення на нерухоме майно магазин-приміщення [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , загальна сума заборгованості у розмірі 24115954,42 грн, таким, що не підлягає виконанню. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі Порядок, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2\~Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3\~Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172\~(далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому\~стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.05.2020 року, справа № 320/7932/16-ц, Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, у подібних правовідносинах, а також Верховного Суду України, викладеною в постанові від 05.07.2017 року, справа № 6-887цс17, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що для нотаріуса підтверджується формальними ознаками: наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року, справа № 310/9293/15-ц, зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.\~Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частин 5, 6 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Частинами 1, 2, 3 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і в заємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі дока зам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У ході судового розгляду справи судом було встановлено, що відповідач не довів суду того факту, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису позивач мав безспірну кредитну заборгованість саме такого розміру, який зазначений у виконавчому написі станом на час його вчинення. Крім того, спірний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який не є нотаріально посвідченим. Також суд бере до уваги те, що договір іпотеки за своєю правовою природою є домовленістю між сторонами, спрямованою на встановлення, зміну та припинення іпотечних правовідносин, а іпотека засобом забезпечення виконання основного зобов`язання, зокрема за кредитним договором. Отже, договір іпотеки був укладений між банком та позивачем з метою забезпечення виконання кредитного договору. З-поміж іншого, відповідачем не доведено того, що під час вчинення виконавчого напису нотаріус отримував від позивача як боржника первинні документи щодо погашення кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), оформлені у відповідності до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», враховуючи, що позивач заперечує наявний розмір заборгованості, вказаний у виконавчому написі. При цьому відповідачем не було доведено факту отримання позивачем вимоги відповідача про сплату наявної кредитної заборгованості. Тим більше, що позивач заперечує розмір кредитної заборгованості, зазначеної відповідачем. Отже, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача, не довів суду безспірності розміру кредитної заборгованості, зазначеної нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі. Своєю чергою, позивач звернувся до суду після вчинення виконавчого напису нотаріуса та заперечує наявність боргу у вказаному у ньому розмірі. Це є достатньою правовою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Таким чином, позовна вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису від 12.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 601, щодо звернення стягнення на нерухоме майно магазин-приміщення [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , загальна сума заборгованості у розмірі 24115954,42 грн, є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Відповідно до частини 1, частини 2, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень частин 1 - 6 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частин 2, 3, 4, 8 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналіз викладених вище норм ЦПК України вказує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до\~статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно з пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Аналіз викладених вище положень визначає, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Відповідно до\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються: складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Суд бере до уваги те, що для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Верховного Суду від 02.10.2019 року, справа № 815/1479/18, додаткова постанова Верховного Суду від 05.09.2019 року, справа № 826/841/17, додаткова постанова Верховного Суду від 06.03.2019 року, справа №\~922/1163/18). З урахуванням положень частини 4 статті 263 ЦПК України, суд бере до уваги вказані правові висновки Верховного Суду. Так, як видно з наданих представником позивача письмових доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 21565,00 грн, позивачу були надані адвокатські послуги адвокатом Осиповим С.О. на підставі: договору № 5/19р від 15.02.2019 року про надання юридичних послуг та здійснення правового захисту (представництва), додатку № 3 до договору з розрахунком та детальним описом виконаних робіт. Суд бере до уваги те, що на підтвердження оплати позивачем за надані адвокатські послуги представник позивача надав суду копію квитанції до прибуткового касового ордера № 3/22 на загальну суму 21565,00 грн, за яким грошові кошти сплачені [PERSON] на підставі договору № 5/19р від 15.02.2019 року та додатку № 3 до договору № 5/19р від 15.02.2019 року. Водночас судом було встановлено, що у детальному розрахунку представником позивача помилково вказані надані послуги за договором, які не стосуються цивільної справи № 203/3174/21, проте вартість робіт адвоката за такими увійшла до загальної вартості наданих послуг, а саме: послуга адвоката щодо підготовки, написання та подання клопотання (подано до суду 04.03.2021 року) до Кіровського районного суду м.\~Дніпропетровська про виклик свідків (1 година роботи адвоката) на суму 1135,00 грн, оскільки до суду з позовом позивач звернувся 06.08.2021 року, а клопотання позивача про виклик свідків в рамках цивільної справи № 203/3174/21 до суду не надходило та не вирішувалось судом; послуга адвоката щодо участі у судовому засіданні 09.08.2022 року по розгляду Кіровським районним судом м. Дніпропетровська цивільної справи №\~203/638/18 (1 година роботи адвоката) на суму 1135,00 грн, оскільки 09.08.2022 року призначена до судового розгляду була цивільна справа № 203/3174/21 та представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Тому сума у розмірі 2270,00 грн (1135,00 грн + 1135,00 грн = 2270,00 грн) за вказані послуги адвоката не враховується судом як витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем. З огляду на встановлені судом обставини справи, докази, надані представником позивача на підтвердження понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу у загальній сумі 19295,00 грн (3405,00 грн + 1135,00 грн + 2270,00 грн + 2270,00 грн + 2270,00 грн + 4540,00 грн + 1135,00 грн + 1135,00 грн +1135,00 грн = 19295,00 грн) відповідає критеріям співмірності, розумності та пропорційності, та є доведеним. Тому, з урахуванням викладеного, та того, що позов задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: судові витрати зі сплати судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн, у загальному розмірі 1362,00 грн, та витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 19295,00 грн. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. З огляду на викладене вище, позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме: слід визнати виконавчий напис від 12.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 601, щодо звернення стягнення на нерухоме майно магазин-приміщення [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», загальна сума заборгованості у розмірі 24115954,42 грн, таким, що не підлягає виконанню; стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на користь [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн, у загальному розмірі 1362,00 грн, та витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 19295,00 грн.

Outcome: approved