Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог В травні 2022 позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь та на її утримання аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування вимог вказано, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] .Відповідач визнав себе батьком дитини. Сторони припинили відносини, відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на її утримання до досягнення сином трьох років не надає. Вказує, що відповідач є працездатним, має гарний стан здоров`я, аліменти нікому не сплачує та не має інших осіб на утриманні. Позивач на даний час не працює, навчається у Бердичівському професійному будівельному ліцеї, отримує лише соціальну допомогу на дитину та стипендію, інших джерел доходу не має. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 01.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в заяві справу просить розглянути без її участі; позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Згідно з ч. 1 ст.\~280\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Обставини встановлені судом та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). [PERSON] проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідками Відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області№ 3776 від 12.10.2018 та № 3697 від 07.07.2021 (а.с. 4, 7). Відповідно до довідки, виданої Бердичівським професійним будівельним ліцеєм від 29.04.2022 № 29 позивач навчається у вказаному ліцеї та отримує стипендію, яка за 2021 рік становила всього 2307,72 грн. Відповідно до довідки №490, виданої управлінням праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради 03.05.2022, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради, та одержує державну соціальну допомогу при народженні 1-ої дитини з 01.11.2021 по 31.04.2022. ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та мотиви суду Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини (жінки) на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка (батька дитини) надавати таке утримання. Згідно ч. 2, ч. 4\~\~ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право жінки-матері на утримання батьком дитини до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що батько дитини може надавати матеріальну допомогу. Тобто, сімейним законодавством визначено, що жінка, яка не перебуває у шлюбі з чоловіком - батьком дитини, має право на утримання в разі: проживання з нею їхньої дитини, до досягнення дитиною трьох років та за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частинами 1-4 ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Відповідач не надав суду доказів на підтвердження не можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить матері дитини, з якою остання проживає, незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатним молодим чоловіком, має гарний стан здоров"я, інших утриманців немає, протилежного суду не надано. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. У добровільному порядку питання щодо утримання позивача сторони не вирішили. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб позивача, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі по 1500,00 грн., щомісячно. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачу, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання позивача до досягнення їх дитиною трирічного віку. Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подання позовної заяви є 11.05.2022. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивач при зверненні до суду з позовом не сплачувала судовий збір, так як звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір". Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. \~ На підставі наведеного,

Outcome: approved