Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 березня 2018 року між ПАТ «Кредобанк» (на даний час АТ «Кредобанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-131604, за умовами якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом та сплатити комісію, а також інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 22 вересня 2021 року її заборгованість за кредитним договором становить 78978,73 гривень. Просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 78978,73 грн, судові витрати та витрати на професійну правову допомогу. Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача АТ «Кредобанк» - адвокат Мужик Н.Т. не з`явився, відповідно до заяви просив розглянути справу без його участі, позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Торкаєнко О.С. у судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечував проти задоволення позову у частині стягнення боргу по тілу кредиту в розмірі 54\~882, 22 грн та боргу по процентах у розмірі 21\~671, 15 грн. У іншій частині позовних вимог просив відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що банк, надіславши досудову вимогу, змінив строк виконання основного зобов`язання, а зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитним договором. У досудовій вимозі борг по процентах становив 21\~671, 15 грн, а тому вважає, що стягненню і підлягає вказана у вимозі сума боргу по процентах. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначив, що такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на умови договору про надання правової допомоги, відсутність документів на підтвердження понесення таких витрат, а також з огляду на те, що у довіреності представник не зазначений як адвокат. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 березня 2018 року між ПАТ «Кредобанк» (на даний час АТ «Кредобанк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-131604, за умовами якого останній банком було надано на поточні потреби кредит у розмірі 68 500,00 грн, зі строком кредитування 60 місяців, терміном до 01 вересня 2023 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом за процентною ставкою 52,99% річних, реальною річною процентною ставкою 67,93% річних (а.с. 6, 14-16). Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала, у зв`язку із чим 29 вересня 2021 року АТ «Кредобанк» на адресу відповідача було надіслано досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. У вказаній вимозі зазначено, що станом на 22 вересня 2021 року борг по тілу кредиту становить 54\~882,22 грн (45723,15 грн + 9159,07 грн), борг за простроченими процентами становить 21\~671,15 грн. Відповідачу запропоновано у строк протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу (а.с. 17). Досудова вимога надіслана банком 29 вересня 2021 року, а тому, враховуючи, що відповідачу запропоновано погасити заборгованість у строк протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, то кінцевим строком виконання основного зобов`язання є 03 листопада 2021 року. Як вбачається з доданого до позову розрахунку позивача, станом на 01 жовтня 2021 року заборгованість відповідача становить 78971,73 грн, яка складається з: 54882,22 грн заборгованість за кредитом, 24089,51 грн заборгованість за відсотками (а.с. 5, 7-13). Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає. Вказаний розрахунок не оспорюється стороною відповідача. Представник відповідача вказує лише на те, що банк, надіславши досудову вимогу, змінив строк виконання основного зобов`язання, а зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитним договором. У досудовій вимозі борг по процентах становив 21\~671, 15 грн, а тому вважає, що стягненню і підлягає вказана у вимозі сума боргу по процентах. Щодо вказаних заперечень представника відповідача слід зазначити, що дійсно банк, надіславши досудову вимогу, змінив строк виконання основного зобов`язання, а зі спливом строку кредитування припиняється право позивача нараховувати проценти за кредитним договором (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18, постанова Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 352/1999/14-ц, провадження № 61-14473св20). Проте вказані заперечення представника відповідача не впливають на правовідносини, що склалися у цій справі, оскільки позивач не просить стягнути проценти за кредитним договором після закінчення строку кредитування. Так, судом було встановлено, що досудова вимога направлена відповідачу 29 вересня 2021 року з пропозицією виконати основне зобов`язання у строк не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, тобто у строк до 03 листопада 2021 року, а тому, враховуючи, що позивач просить стягнути у тому числі заборгованість зі сплати процентів, яка утворилася станом на 01 жовтня 2021 року, така вимога пред`явлена у межах строку кредитування. Крім того, щодо доводів представника відповідача про те, що у досудовій вимозі зазначена інша сума заборгованості зі сплати процентів ніж позивач просить стягнути, слід зауважити, що розмір прострочених процентів у досудовій вимозі від 29 вересня 2021 року зазначено станом на 22 вересня 2021 року. А тому, враховуючи, що позивач просить стягнути у тому числі заборгованість зі сплати прострочених процентів станом на 01 жовтня 2021 року, розмір такої заборгованості не є розбіжністю. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги в цій частині та стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку позивача становить 78971,73 гривню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем надано копії договору про надання правової допомоги, укладеного 01 вересня 2021 року між АТ «Кредобанк» та АО «Юридична компанія «Аксіліум», свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю і довіреності № 12201 від 26 жовтня 2021 року (а.с. 28-30, 31, 32). Відповідно до п. 4.4.1 вказаного договору сторони погодили, що розмір гонорару виконавця визначається в залежності від етапів роботи, на якій відбулося погашення заборгованості кожного із боржників у відсотках від суми погашення, зокрема у випадку погашення заборгованості на етапі судової процедури гонорар становить 13 %. У свою чергу у розділі "Визначення термінів» договору від 01 вересня 2021 року сторони узгодили, що заборгованість, яка погашена за участю виконавця\~це сума коштів, що надійшла від боржників (третіх осіб) на рахунки, вказані клієнтом, в рамках виконання зобов`язань за кредитними договорами, починаючи з моменту отримання виконавцем реєстру боржників в електронному вигляді у форматі XLS, і до настання обставин, визначених цим договором. Додатково до сум, вказаних у пункті 4.4.1. цього договору клієнт сплачує гонорар у фіксованих сумах за наступні дії: за підготовку та подання до суду позовної заяви 400,00 грн, за представництво в судовому процесі\~суду першої інстанції (за весь процес) 500,00 грн; за отримання рішення суду 500,00грн, за подання апеляційної скарги 400,00 грн, за подання касаційної скарги 400,00 грн (п.4.4.2. договору про надання правової допомоги). Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в своїй постанові від 28 грудня 2020 року в справі № 640/18402/19 (адміністративне провадження № К/9901/27657/20) зазначив, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, суд звернув увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена для визначення розміру витрат, в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником відповідача, а отже є визначеним. Оскільки сума заборгованості за кредитним договором № CL-131604 від 03 вересня 2018 року відповідачем не сплачена, то в АТ «Кредобанк» не виникло обов`язку щодо оплати отриманих послуг згідно п.4.1.1. договору, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача суми гонорару в розмірі 13% від цини позову суперечить умовам укладеного договору про надання правової допомоги. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу, які підтверджені належними доказами, є гонорар у фіксованій сумі 400,00 грн за підготовку та подання до суду позовної заяви, а також 500,00 грн за представництво в судовому процесі суду першої інстанції (представник позивача брав участь у судовому засіданні 18 січня 2022 року). Враховуючи викладене, суд, частково задовольняючи позовні вимоги в цій частині, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 900,00 гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 гривень.

Outcome: partial