Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

В липні 2022 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини, яка здійснює догляд за дитиною, що не досягла трьохрічного віку, посилаючись на те, що під час перебування з відповідачем у шлюбі в них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новоселицького районного суду від 08 серпня 2022 року шлюб між ними було розірвано. Оскільки, сімейне життя у них з відповідачем не склалось, вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, вона вимушена була переїхати з донькою до своїх батьків в с. Тарасівці Чернівецького району, де вони й проживають на даний час. Вказує, що у зв`язку із її перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, змоги утримувати себе немає, а коштів на повноцінне забезпечення всіх необхідних умов для життя, здоров`я та розвитку дитини не вистачає. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує достатній заробіток, а тому має реальну змогу сплачувати аліменти на її утримання. За вказаних обставин просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 2600 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. При цьому вказав, що відповідач продовжує матеріально забезпечувати доньку, брати активну участь у вихованні та в утриманні малолітньої дитини, а саме регулярно купував дитяче харчування, переказував гроші та інші речі, які необхідні для дитини. Також зазначив, що він на момент звернення позивача до суду був офіційно працевлаштований, однак у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, в установі де він працював була відсутня можливість виплачувати заробітну плату, окрім цього 08 серпня 2022 року відповідач був звільнений з місця роботи у зв`язку із ліквідацією установи, в якій він працював. Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. За змістом ч. 4 ст.\~19\~ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив розгляд справи провести з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позов\~визнав частково\~та пояснив,\~що згоден\~сплачувати аліменти\~позивачу на\~її утримання\~в розмірі\~1000\~гривень щомісячно\~до досягнення\~дитиною трьохрічного віку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 серпня 2017 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області за актовим записом №09, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] _1 від 16 серпня 2017 року. Рішенням Новоселицького районного суду від 08 серпня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано. Під час перебування у шлюбі в сторін народилася донька\~ [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 вересня 2020 року. З наявної в матеріалах справи довідки Тарасовецького старостинського округу № 883 від 20 червня 2022 року вбачається, що [PERSON] перебуває на утримання позивача та проживає разом із нею по [ADDRESS] . 15 липня 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області видав судовий наказ, згідно якого вирішено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача. З довідки про доходи відповідача № 88 від 22 липня 2022 року, виданої Ванчиковецькою сільською радою, вбачається, що середньомісячна заробітна плата відповідача до червня 2022 року складала 7420 гривень 93 копійки. Згідно наказу № 39 к від 08 серпня 2022 року про припинення трудового договору, вбачається, що у зв`язку із ліквідацією установи, відповідач був звільнений з роботи з посади вчителя технологій у Новоселицькому міжшкільному навчально-виробничому комбінаті. Відповідно до частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. За змістом ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи вимоги даної статті, слід зазначити, що позивач на даний час зайнята доглядом за дитиною, яка не досягла трьох років, а тому потребує утримання від позивача, який має можливість надати таку матеріальну допомогу. Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Відповідач є працездатним, має в користуванні транспортний засіб та не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його неспроможності надавати матеріальну допомогу на утримання позивача на період перебування її у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постановах від 29 липня 2019 року у справі № 725/28137/17-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 201/2097/17 та від 3 листопада 2021 року у справі № 487/5798/20. Посилання відповідача на те, що він добровільно переказує гроші та наявність судового рішення про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дитини, не є підставою для відмови в стягнені аліментів на утримання позивача, оскільки ці обставини були предметом дослідження під час розгляду справи, а у силу частини четвертої статті 84 СК України ці обставини не позбавлять права позивача на утримання. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постанові від 13 червня 2019 року у справі № 201/2097/17. Враховуючи викладене, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, та майновий стан сторін, стан здоров`я сторін, відсутність у відповідача інших утриманців, з метою дотримання справедливого балансу інтересів, враховуючи ту обставину, що на даний момент відповідач є безробітним, сплачує аліменти на утримання малолітньої доньки, суд приходить до висновку що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача аліменти на користь позивача до досягнення дитиною трьох років в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі ст.ст. 79, 80, 84 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: partial