Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зобов`язати КП ДОР "Аульський водовід" виключити з обліку по особовому рахунку № [NUMBER] відкритому за адресою: [ADDRESS] , заборгованість попередніх власників квартири за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та за абонентське обслуговування, що виникла до 24 лютого 2022 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 24 лютого 2022 року ним було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі ухвали Баглійського районного суду міста Дніпродзержинськ від 04 лютого 2022 року. Після того як він став власником квартири йому стало відомо, що на особовому рахунку № [NUMBER] обліковується заборгованість за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 10 930,86 грн. та 106,92 грн за абонентське обслуговування. 23 травня 2022 року він звернувся до відповідача з заявою про виключення з особового рахунку № [NUMBER] заборгованості попередніх власників, яка виникла до 24 лютого 2022 року, однак йому було відмовлено. Тож оскільки він фактично не отримував від відповідача послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення по квартирі, не був споживачем послуг та те, що йому в добровільному порядку було відмовлено у виключені боргу попередніх власників з особового рахунку, тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.13-14). 04 липня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву КП ДОР "Аульський водовід" в якому зазначено, що в зв`язку з тим, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням переоформлення відбувається лише в ПІБ власника або квартиронаймача. При переоформленні особового рахунку квартиронаймача або власника відбувається перехід заборгованості за послуги попередніх власників. Тому списати, не обліковувати, не включати або виключити з особового рахунку заборгованість попередніх власників у КП ДОР "Аульський водовід" не має жодних правових підстав. Особовий рахунок, відкритий в КП ДОР "Аульський водовід" є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій підприємства і списання, переведення, розподіл тощо з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача. Чинним законодавством не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. Крім того посилалися, що позивачем був обраний невірний спосіб захисту своїх прав і позивач не надав доказів, що КП ДОР "Аульський водовід", якимось чином порушили його права. У задоволенні позову [PERSON] просять відмовити повністю (а.с. 17-22). Інших заяв по суті справи від сторін до суду не надходило. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно з вимогами ст. 128, 131 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду з позначкою "вручено за довіреністю 04.08.2022 року" (а.с. 30). Заяви про розгляд справи без участі їх представника до суду не надходило. Виходячи з вищевикладеного, є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~та ухвалити зі згоди позивача заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України . Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі наданих сторонами доказів, без вислуховування особистих пояснень сторін по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі ухвали Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 207/4404/18 від 04 лютого 2022 року про зміну способу і порядку виконання рішення суду в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу (а.с. 7-8), що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 301256203 від 09.05.2022 року (а.с. 6) Згідно довідки ТОВ «Абонент ХХІ» № 001174970 про заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] обліковується заборгованість за воду та водовідведення в розмірі 10864,01 грн. та за абонплату в розмірі 106,92 грн., яка сформувалась до набуття позивачем вказаної квартири (а.с. 9). 23 травня 2022 року позивач [PERSON] звертався до КП ДОР "Аульський водовід" з заявою про не нарахування заборгованості за воду та водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] , яка виникла за адресою: [ADDRESS] , до 09.05.2022 року з вини попереднього власника квартири (а.с. 10). Згідно листа КП ДОР "Аульський водовід" № 1-15/01-09/2418 від 30.05.2022 року у виключені заборгованості попередніх власників квартири [PERSON] було відмовлено. Заборгованість за надані послуги за період з 01.12.2012 року по 08.05.2022 року становить 10930,86 грн. за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та 106,92 грн. за абонентське обслуговування (а.с.11). Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до пункту 6 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Як вбачається з ухвали Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 207/4404/18 від 04 лютого 2022 року про зміну способу і порядку виконання рішення суду в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, якою змінено спосіб виконання рішення суду, а саме: звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS] , що належала боржнику [PERSON] шляхом визнання права власності за стягувачем [PERSON] , згідно з якою позивач став власником спірної квартири, ухвала суду не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні) (а.с. 7-8). Таким чином діючим законодавством не передбачено обов`язку нового власника квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі. Аналогічна позиція викладена у рішенні ВС/КЦС у справі №686/6276/19 від 01 вересня 2020 року. Що стосується доводів представника відповідача, то останній не навів доказів виникнення у позивача зобов`язань по погашенню заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла у попереднього власника квартири. Посилання представника відповідача на те, що позивач не скористалася правом перевірки наявності заборгованості за комунальні послуги у попереднього власника, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Також суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, що позивачем невірно обраний спосіб захисту своїх прав і що останній не надав доказів на підтвердження такого порушення, оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Тому у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за постачання централізованого опалення споживач має право оскаржити в судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Положеннями ч. 2 ст. 14 ЦК України передбачено, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. За таких обставин, суд встановивши, що позивач набув у власність квартиру 26 травня 2021 року, та прийшов до висновку про те, що на нього не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за послуги теплопостачання надані попереднім власникам, що нараховані до 26 травня 2021 року. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved