Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до ФОП [PERSON] про розірвання договорів оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що йому на праві власності належать дві земельні ділянки площею 2,930 га кожна, кадастровий номер 1224255100:01:001:0479 та кадастровий номер 1224255100:01:001:0476, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області. 17 квітня 2014 року між [PERSON] (Орендодавець) та ФОП [PERSON] (Орендар) було укладено Договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером 1224255100:01:001:0479 (Договір). Крім того, 17 квітня 2014 року між батьком позивача - [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером 1224255100:01:001:0476, власником якої став позивач з 06.09.2017 року після смерті батька. Обидва Договори було укладено строком на 10 років та зареєстровано 22 квітня 2014 року (номери запису про право 5437854 та 22202555), що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 04.03.2021 року. Відповідно до п. 7 Договорів орендна плата вноситься орендарем у розмірі: 1500 кг зернових, 150 кг зерна соняшника, 50 кг цукру або у грошовому вигляді, але не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації на момент її виплати. В грошовому виразі розмір орендної плати на момент укладення договору становить 2182 грн. Згідно п. 8 Договорів орендна плата вноситься орендарем до 30 грудня поточного року. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Можлива дострокова сплата орендної плати. Виходячи із вказаних умов Договорів Орендар повинен був сплатити позивачу орендну плату за 2018 рік не пізніше 30 грудня 2018 року. Але в порушення умов Договорів, Орендар станом на 20 лютого 2019 року свої зобов`язання з виплати орендної плати за користування належними [PERSON] земельними ділянками в 2018 році не виконав. У зв`язку з чим, позивач 20 лютого 2019 року направив на адресу Орендаря лист-вимогу, в якому просив відповідача надати йому орендну плату за 2018 рік у натуральній формі, згідно Договорів оренди земельних ділянок. Відповідач вимоги, викладені у листі-запиті від 20 лютого 2019 року, не виконав. Орендна плата за 2018 рік, в порушення умов Договору, була виплачена в кінці березня 2019 року в грошовій формі. Орендну плату за 2019 рік, яку згідно умов Договорів відповідач повинен був сплатити до 30 грудня 2019 року, станом на 05 березня 2021 року відповідач взагалі не виплатив, що вже являється систематичним порушенням умов Договорів. Натомість на початку січня 2020 року [PERSON] отримав від відповідача запрошення для отримання ним орендної плати за 2019 рік, після чого в телефонному режимі позивач попросив відповідача надати йому орендну плату в натуральній формі, на що знову отримав грубу відмову. Орендну плату за 2020 рік, яку згідно умов Договорів відповідач повинен був сплатити до 30 грудня 2020 року, станом на 05 березня 2021 року відповідач теж не виплатив, що також являється підтвердженням систематичного порушення умов Договорів. В зв`язку з чим, [PERSON] 02 січня 2021 року на адресу ФОП [PERSON] були направлені заяви про витребування орендної плати, в якій позивач просив виплатити йому орендну плату за 2019-2020 роки та пеню згідно п. 10 Договорів оренди земельних ділянок, укладених 17 квітня 2014 року між ним, його покійним батьком та фізичною особа-підприємець [PERSON] . Також, вказаними заявами позивач попереджував відповідача, що у разі невиконання ним зобов`язань за Договорам, що вже є систематичним порушенням, він буде змушений звернутись до суду. В кінці січня позивач знову отримав від відповідача запрошення для отримання орендної плати за користування земельними ділянками, станом на 05 березня 2021 року відповідач свої зобов`язання за Договорами так і не виконав, що також свідчить про систематичне невиконання відповідачем умов Договорів. Крім того, 07.08.2019 року [PERSON] було подано до Покровського ВП Синельниківського відділу ГУНП в Дніпропетровській області заяву, про те, що на протязі одного року у нього з ФОП [PERSON] виникли непорозуміння. Таким чином, відповідач виплатив позивачу орендну плату за землю за 2018 рік лютому 2019 року, тобто не у строки, передбачені п. 8 Договорів, а орендну плату за землю за 2019-2020 роки взагалі не виплатив до сьогоднішнього часу, що значною мірою позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні Договорів. У п. 23 Договорів оренди земельної ділянки зазначено, що Орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату. Згідно п. 10 Договорів оренди земельної ділянки у разі несвоєчасної сплати Орендарем орендної плати, на суми орендної плати, не внесені у встановлений термін, нараховується пеня у розмірі 0,1 % річних облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, починаючи з наступного дня після настання терміну платежу і по день сплати включно. Таким чином, розмір несплаченої орендної плати становить 2500+2500=5000 грн. (НГО земельної ділянки - 83306,33 грн.), 0,1% від 5000 грн. становить 5 грн.; кількість прострочених днів з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року становить 731 день, звідси 731 день х 5 грн. = 3655 грн., тобто сума пені за несвоєчасне внесення орендної плати становить - 3655 грн. Відповідно до п. 8 Договорів оренди земельної ділянки обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Загальний індекс інфляції за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року складає - 104.1 %; 2500 грн. х 104.1 % / 100 = 2602,5 грн. - 2500 грн. = 102,5 грн. А отже, сума нарахованих інфляційних витрат за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року становить 102,5 грн. Загальний індекс інфляції за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року складає - 105.0 %; 2500 грн. х 105.0 % / 100 = 2625 грн. - 2500 грн. = 125 грн. А отже, сума нарахованих інфляційних витрат за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року становить 125 грн. Загальна сума боргу за даним позовом становить 17765 грн. (5000 + 3655 + 102,5 + 125 = 8882,5 х 2 = 17765). В зв`язку з чим, [PERSON] просить розірвати Договір оренди земельної ділянки, укладений 17 квітня 2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] , зареєстрованого 22 квітня 2014 року, номер запису про право (в державному реєстрі прав): 5437854; розірвати Договір оренди земельної ділянки, укладений 17 квітня 2014 року між [PERSON] та фізичною особа-підприємець [PERSON] , зареєстрованого 22 квітня 2014 року, номер запису про право (в державному реєстрі прав): 22202555; стягнути з фізичної особа-підприємець [PERSON] на його користь заборгованість з орендної плати за 2019-2020 роки з урахуванням пені та індексу інфляції в сумі 17765 грн. та судові витрати по справі. Представник відповідача Фізичної особи-підприємця [PERSON] - [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] посилаючись на те, що дійсно 17.04.2014 року між відповідачем та позивачем було укладено: договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 1224255100:01:001:0476, зареєстрований 22.04.2014 року в Покровському районному управлінні юстиції Дніпропетровської області; договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 1224255100:01.001:0479, зареєстрований 22.04.2014 року в Покровському районному управлінні юстиції Дніпропетровської області. Відповідно до п. 36 договору, сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. Так, відповідач виконує в повній мірі свої обов`язки за договором, щодо виплати орендної плати позивачу. Позивачем не отримано орендну плату за останні два роки не з вини відповідача, а з вини самого позивача. Позивач умисно відмовляється отримувати орендну плату задля штучного створення порушення відповідачем умов договору. 06.12.2018 року відповідачем було перераховано позивачу орендну плату за 2018 рік в сумі 2682,88 грн. Позивач навмисно відмовився отримати орендну плату та направив листа-вимогу 08.01.2019 року негайно виплатити орендну плату. 05.03.2019 року позивач отримав орендну плату за 2018 рік в повному обсязі, що підтверджується розпискою. 20.12.2019 року на адресу позивача було направлено лист з проханням отримати орендну плату за 2019 рік, проте позивач відмовився. 10.01.2021 року на адресу позивача знову було направлено лист з проханням отримати орендну плату за 2019 та 2020 роки. Проте, незважаючи на намагання відповідача виконати свої обов`язки за договором, позивач уникає від отримання орендної плати. Кожного року відповідачем розміщувалося оголошення в районній газеті «Покровський край» щодо запрошення позивача отримати орендну плату за 2018, 2019,2020 роки. 02.01.2021 року позивач направив вимогу про витребування орендної плати у грошовому виразі. 10.01.2021 року відповідачем поштовим переказом направлено позивачу орендну плату за 2019,2020 роки, але позивач відмовився в її отриманні. 26.03.2021 року відповідачем знову поштовим переказом направлено позивачу орендну плату за 2019,2020 роки, але позивач відмовився в її отриманні. Таким чином, орендар не порушує умови договору оренди, а позивач навпаки навмисно відмовляється отримувати орендну плату. В зв`язку з чим, просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. В судовому засіданні позивач [PERSON] , обставини, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі, та просив позов задовольнити. Представник відповідача ФОП [PERSON] - [PERSON] підтримав обставини, викладені в наданому відзиві, позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач її чоловік. Вони мають три паї, один її, один чоловіка, і один її покійного свекра, який успадкував [PERSON] . Всі земельні ділянки перебувають в оренді ФОП [PERSON] . У 2016 році їхній з позивачем син влаштувався на роботу до ФОП [PERSON] , у 2018 році відповідачка його звинуватила в крадіжці солярки, і повідомила, що борг за солярку буде стягувати з їхньої орендної плати. Вони не відмовлялися отримувати орендну плату, на пошті грошові кошти від відповідача не отримували, оскільки виплата орендної плати таким чином договором не передбачена. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює на посаді обліковця у ФОП [PERSON] з 2017 року. В її обов`язки у тому числі входило обдзвонювати пайщиків і складати списки пайщиків, коли їм зручно прийти і отримати орендну плату. Вона телефонувала до [PERSON] з приводу видачі орендної плати, він запитав в якій формі буде видаватися орендна плата, на що вона відповіла, що орендна плата видається згідно умов договору. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та свідків, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,930 га, розташованої на території КСП «Побєда» Покровської селищної ради на підставі рішення сесії Покровської селищної ради народних депутатів №9/23 від 28.12.1999 року про передачу йому у приватну власність цієї земельної ділянки (копія державного акту на право приватної власності ІІ-ДП №0104937) (а.с. 9). Згідно Інформації з Державного земельного кадастру про право власності на земельну ділянку від 04.03.2021 року, земельна ділянка за кадастровим номером 1224255100:01:001:0479, загальною площею 2,930 га належить на праві приватної власності позивачу (а.с.10). 17 квітня 2014 року між [PERSON] (орендодавцем) і ФОП [PERSON] (орендарем) було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно п. 2 якого в оренду передається земельна ділянка кадастровий номер 1224255100:01:001:0479, загальною площею 2,930 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років (п. 6 договору) (а.с.7). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 17 квітня 2014 року між [PERSON] (орендодавцем) і ФОП [PERSON] (орендарем) було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно п. 2 якого в оренду передається земельна ділянка кадастровий номер 1224255100:01:001:0476, загальною площею 2,930 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років (п. 6 договору) (а.с.11). 06.09.2017 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку загальною площею 2,930 га в межах згідно з планом, розташованої на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП №004934, виданого 25.04.2000 року Покровською селищною радою (а.с.13). Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №96526829 від 06.09.2017 року, земельна ділянка за кадастровим номером 1224255100:01:001:0476, загальною площею 2,930 га належить на праві приватної власності позивачу (а.с.14). Так, згідно пункту 7 зазначених договорів орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1500 кг зернових, 150 кг зерна сояшника, 50 кг цукру або у грошовому вигляді, але не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації на момент її виплати. В грошовому виразі розмір орендної плати на момент укладання договору становить 2182 грн. До складу орендної плати за бажанням орендодавця додаються послуги по обробітку присадибної ділянки до 0,5 га (оранка восени, культивація весною), 50 тюків соломи. Грошова компенсація за обробіток землі не допускається. Згідно пункту 8 договорів орендна плата вноситься орендарем до 30 грудня поточного року. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Можлива дострокова сплата орендної плати (а.с.8). Згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки згідно договору оренди орендодавець [PERSON] передав, а орендар ФОП [PERSON] прийняла земельну ділянку кадастровий номер 1224255100:01:001:0479, загальною площею 2,930 га (а.с.8). Згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки згідно договору оренди орендодавець [PERSON] передав, а орендар ФОП [PERSON] прийняла земельну ділянку кадастровий номер 1224255100:01:001:0476, загальною площею 2,930 га (а.с.12). Дані акти не є датованими, однак сторони в судовому засіданні не заперечували факту передання земельних ділянок та їх використання орендарем з 2014 року. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 108960,94 грн. кожна (кадастровий номер 1224255100:01:001:0479 та 1224255100:01:001:0476) (лист ФОП [PERSON] , а.с.26). У цьому листі відповідач також роз`яснює, що виходячи з нормативної оцінки землі орендна плата за 2019 та 2020 роки разом за обидві земельні ділянки складає 13075,32 грн. (3%), до якої входить 2353,56 грн. податок з фізичних осіб та 196,14 грн. військовий збір. Також у листі викладене запрошення отримати орендну плату. В судовому засіданні позивач не заперечував факту отримання такого листа. Крім того, судом достовірно встановлено, що [PERSON] було отримано від ФОП [PERSON] запрошення для отримання орендної плати за 2019 рік за земельну ділянку за кадастровим номером 1224255100:01:001:0476 та за земельну ділянку за кадастровим номером 1224255100:01:001:0479, оскільки копії зазначених запрошень було надано саме позивачем разом з позовною заявою (а.с.19,20). 30.01.2020 року від [PERSON] на адресу ФОП [PERSON] направлений лист-запит про надання «відомості про сплату орендної частки за земельний пай за кадастровим номером 1224255100:01:001:0476 та за земельну ділянку за кадастровим номером 1224255100:01:001:0479 » за період з 2014 по 2019 рік (а.с.21), однак, даний запит не було отриманий відповідачем в зв`язку з відмовою (а.с.22,23). Так, в матеріалах справи міститься копія поштового переказу від 06.12.2018 року, рекомендоване повідомлення (копія) про відмову від прийняття даного переказу у сумі 5262,82 грн. позивачем і власноручна розписка (копія) [PERSON] від 06.03.2019, що він отримав орендну плату за 2018 рік за земельні ділянки з кадастровими номерами 1224255100:01:001:0479 та 1224255100:01:001:0476 у розмірі 5262,82 грн. і претензій до ФОП [PERSON] не має (а.с.46). Крім того, 20.12.2019 року на адресу позивача було направлено лист з проханням отримати орендну плату за 2019 рік, проте позивач відмовився, та 02.01.2021 року склав заяву про витребування орендної плати за 2019-2020 роки, яку вимагав здійснити у грошовому виразі з урахуванням інфляції, а також вимагав сплатити пеню згідно п. 10 договору (а.с.24,25,47,48). Судом встановлено, що 26.03.2021 року від ФОП [PERSON] до [PERSON] надійшов грошовий переказ в сумі 10778,00 грн., однак, як встановлено в судовому засіданні, дані грошові кошти позивач отримати відмовився (а.с.49). Як вбачається з копії газети «Покровський край» (номери газети за 18.01.2019, 13.12.2019, 18.12.2020 року) відповідач протягом трьох останніх років запрошував позивача отримати орендну плату за 2018, 2019 і 2020 роки, зазначаючи в оголошеннях адресу і номери телефонів (а.с.50-52). Згідно копії абонемента на газету за 2020 та 2021 рік, [PERSON] виписує газету «Покровський край» (а.с.85). Останній раз відповідач надсилав поштовий переказ на адресу позивача 16.12.2021 року, однак, ці грошові кошти позивач також відмовився отримати (а.с.140-141). Як вбачається з податкових розрахунків сум доходу, нарахованих (сплачених) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку за 2018, 2019 та 2020 роки, поданих ФОП [PERSON] до ДПС, з суми нарахованого доходу [PERSON] було утримано ПДФЛ та сплачено 1,5 % військового збору (а.с.53-64). Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору є також орендна плата. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Приписами ст. 24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Як вже зазначалося вище, згідно пункту 7 договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1500 кг зернових, 150 кг зерна сояшника, 50 кг цукру або у грошовому вигляді, але не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації на момент її виплати. В грошовому виразі розмір орендної плати на момент укладання договору становить 2182 грн. До складу орендної плати за бажанням орендодавця додаються послуги по обробітку присадибної ділянки до 0,5 га (оранка восени, культивація весною), 50 тюків соломи. Грошова компенсація за обробіток землі не допускається. Сторона позивача в судовому засіданні стверджувала, що п. 7 договору надає позивачу (орендодавцю) переважне право визначати у якій формі - грошовій чи натуральній він бажає отримати орендну плату і мотивував свою незгоду отримати орендну плату у грошовій формі небажанням орендаря виплатити орендну плату у натуральній формі. Проаналізувавши п. 7 договору оренду, суд дійшов висновку, що такі посилання позивача є безпідставними, оскільки за договором орендодавець не має права визначати форму сплати орендної плати; договір передбачає альтернативні варіанти сплати - або в натуральній формі, або у грошовому виразі без зазначення переважного права орендодавця обирати форму виплати орендної плати. Аргументація позивача в судовому засіданні, по суті, зводилася до його незгоди із розміром орендної плати, оскільки на думку позивача, 1500 кг зерна коштують більше ніж сума орендної плати у грошовому виразі. Відповідно до статті 6 Цивільного Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Суд дійшов висновку, що договір укладений сторонами добровільно, на узгодженим між ними умовах, і цей договір жодним чином не передбачає кореляції між вартістю зерна та розміром орендної плати залежно від його вартості, а також не передбачає права орендодавця обирати в якій формі - грошовій чи натуральній буде виплачена орендна плата. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено справедливість, добросовісність та розумність. Справедливість та добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного право відношення. В основі доктрини заборони суперечливої поведінки знаходиться принцип добросовісності. Як вже зазначалося, згідно пункту 8 договору орендна плата вноситься орендарем до 30 грудня поточного року. Проаналізувавши надані письмові докази і пояснення сторін, суд дійшов висновку, що відповідач намагався виконати належним чином умови договору, намагаючись протягом 2018, 2019 і 2020 року виплатити орендну плату позивачу. При цьому відповідач ужив всіх можливих заходів щодо повідомлення позивача про необхідність отримати орендну плату, зокрема, телефоном, листами, оголошеннями у газеті. Відповідач двічі направляв орендну плату за 2019-2020 роки поштовим переказом, однак позивач відмовився їх отримати. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач навмисно ухилявся від одержання установленої договором орендної плати з метою штучного створення умов порушення договору з боку відповідача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ч. 4 ст. 612 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Виходячи з викладеного, судом встановлено, що мало місце прострочення кредитора (позивача), отже прострочення боржника (відповідача) у даному випадку не настає. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання (ст. 614 ЦК України). Зробивши системний аналіз норм права, суд дійшов висновку, що підстави для розірвання договору оренди з причини систематичної несплати орендної плати за договором оренди відсутні. Стаття 613 ЦК України передбачає правові наслідки у разі порушення зобов`язання у тому числі сплату неустойки, однак такі правові наслідки наступають за наявності вини боржника, якої у даному випадку немає, отже суд відхиляє позовні вимоги в частині сплати пені та інфляційних витрат, як такі що необґрунтовані. У той же час, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині нарахованої, але не сплаченої орендної плати за 2019-2020 роки у розмірі 5262,82 грн. за кожну земельну ділянку. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пропорційно задоволених позовних вимог в частині виплати орендної плати розмір судового збору, який потрібно покласти на відповідача, складає: 10525,64 /17765,00 х 908,00 = 537,98 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial