Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.08.2021 року звернулась до суду з позовом, яким просить позбавити відповідачку [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , та призначити її опікуном [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] її знайома, відповідачка [PERSON] народила доньку [PERSON] , дані про батька у свідоцтві про шлюб записані зі слів матері. У червні 2012 року відповідачка з дитиною переїхали проживати до неї у с.Керниця Городоцького району. 28 вересня 2012 року відповідачка, залишивши дитину, пішла із будинку на декілька днів. Повернулась у нетверезому стані та жодних пояснень не дала. Такі її зникнення з залишенням їй дитини стали періодичними і з часом ставали дедалі довшими. Зконтактувала вона з відповідачкою у листопаді 2013 року, вона наполягла на хрещенні дитини, просила її приїхати до дитини у село. [INFO] дитину було охрещено в Храмі Святого пророка Іллі м. Львова. Вона є хрещеною мамою [PERSON] , обов`язок виховання вона взяла повністю на себе, дитина залишалась з нею. До 2017 року відповідачка один раз в рік приїжджала провідувати дитину, привозила іграшки, книжки. В 2017 році взяла дитину на декілька днів, привезла її з високою температурою та знов залишила. У зв`язку з цим вона змушена були серед ночі викликати швидку та лікувати дитину. З цього часу відповідачка дитину не провідувала та на зв`язок не виходила. У 2018 році вона випадково побачила її з якимось чоловіком, однак вона вдала що її не побачила та пішла. Відповідачка не виходить на контакт, вона не цікавиться дитиною, її розвитком станом здоров`я, у квартирі де вона зареєстрована її ніколи немає. Її відношення до дитини ускладнює вирішення питань пов`язаних з дитиною. Так, неможливо без згоди матері провести реєстрацію місця проживання дитини в с.Керниця Городоцького району, поїхати за кордон. Окрім того, у школі, в якій навчається дитина, з різних питань потрібна згода батьків, однак вона не має права погоджувати питання, оскільки офіційно не визнана опікуном. Дитина називає її своєю мамою. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно дитини [PERSON] , [INFO] та призначити її опікуном [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник третьої особи - Відділ «Служба у справах дітей» Залізничного району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Городоцької міської ради, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була попереджена належним чином, позивач не заперечувала проти винесення заочного рішення, у зв`язку з чим у відповідності до ст.280ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідача, постановляючи заочне рішення. Суд, вислухавши доводи і пояснення представника позивача, свідка, дослідивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного. У відповідності до ст. 165 Сімейного Кодексу України " Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина…" та п. 18 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , про що зроблений актовий запис за №1424 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, в графі «мати» зазначена [PERSON] , в графі «батько» - [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження за №00010288194 від 28.03.2012 року відомості про батька [PERSON] записані за вказівкою матері згідно до ч.1 ст.135 СУ України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю позивачки [PERSON] , яка проживає разом з нею у с.Керниця Городоцького району. Приблизно у 2009-2010 року до них вперше у гості приїхала відповідачка, яка познайомилась з дочкою, позивачкою по справі. Вона спитала чи можна до них приїжджати в село в гості, оскільки їй в них сподобалось. Вона та вся її родина не заперечували. Відповідачка була сиротою. Після народження дитини у 2012 році відповідачка приїхала коли дитині було 2,5 місяця, стала проживати з ними в селі. Але через деякий час стала зникати, з`являтися рідко у селі, часто приїжджала у нетверезому стані, а дитина весь час залишалась в селі з її донькою, з її родиною, дитина стала називати її доньку, позивачку по справі, мамою. В 3 роки дитина пішла в дитячий садочок в селі, зараз в селі навчається у школі. Відповідачка [PERSON] стала проявляти повну байдужість до дитини. Останній раз відповідачку вона бачила у 2017 році. Відповідачка зовсім перестала цікавитись дитиною. Відповідачка міняла картки мобільного телефону, їй неможливо додзвонитись. У 2020 році позивачка та вона активно шукали відповідачку, вважали, що відсутність відомостей про неї пов`язана з епідемією короно вірусу, робили через адвоката запити чи міститься реєстрація її смерті. Однак реєстрація її смерті відсутня, будь-які відомості про відповідача відсутні. Дитина [PERSON] з часу народження фактично знаходиться повністю на утриманні її доньки, позивачки по справі. Згідно до Акту обстеження житлового будинку за адресою [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , складеного комісією в складі старости села, в будинку без реєстрації проживає [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї, наданою ЛКП «Левандівка» за №4868 від 11.09.2019 року відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] разом з [PERSON] , [INFO] . За повідомленням Залізничної районної адміністрації від 12.04.2022 року спеціалістами відділу «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради 31.03.2022 року здійснений візит за адресою [ADDRESS] , за результатами якого встановлено, що за вказаною адресою тривалий час ніхто не проживає та помешкання не придатне для житла. З Свідоцтва про Хрещення від 17.11.2013 року, виданого Храмом Святого пророка Іллі м. Львова, вбачається, що позивач [PERSON] є хрещеною матір`ю [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з Довідки Керницького навчально-виховного комплексу І-Ш ступенів «Заклад загальної середньої освіти - заклад дошкільної освіти Городоцької міської ради Львівської області від 22.04.2021 року [PERSON] дійсно навчається у 3 класі. Згідно до характеристики учениці 3-го класу Керницького НВК [PERSON] від 22.04.2021 року за час навчання з 01.09.2018 року мама дитини жодного разу не цікавилась успіхами своєї дитини, самою донечкою, її здоров`ям та психічним станом. [PERSON] опікується її хрещена мати [PERSON] . Городоцькою міською радою, як органом опіки та піклування, рішенням від 25 серпня 2022 року за №229 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Окрім того, Городоцькою міською радою, як органом опіки та піклування, рішенням від 25 серпня 2022 року за №230 затверджено висновок про призначення опікуном [PERSON] над малолітньою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Суд вбачає, що відповідач свідомо нехтує та взагалі відмовилась від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини, не цікавиться її долею, участі у її вихованні та розвитку не приймає, матеріально не допомагає. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СКУкраїни, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд, оцінивши обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків та її небажання виховувати дитину, а тому відповідачку [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Зі змісту ст. 18 Конвенції про права дитини вбачається, що батьки у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. У відповідності до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно зі ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 цього Кодексу. Відповідно до ст. 244 Сімейного Кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст. 249 Сімейного Кодексу України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Таким чином, виходячи з норм цивільного та сімейного законодавства, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що оскільки [PERSON] , [INFO] , позбавлена батьківського піклування, та висновком органу опіки та піклування виконкому Городоцької міської ради визначено доцільним призначити опікуном малолітньої [PERSON] позивача [PERSON] з урахуванням норм ст.62 ЦК України якою опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved