Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися. Позивач свій позов обґрунтовує тим, що 03 лютого 2001 року між нею та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який 19 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області було припинено. Ушлюбі в сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати разом зі позивачем. Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2019 року відповідача було зобов`язано сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття. Однак, на виконання вказаного судового рішення про обов`язок утримання спільної неповнолітньої дитини відповідачем не було сплачено коштів, хоча й державною виконавчою службою були відкриті відповідні виконавчі провадження згідно виданих судом виконавчих листів. На дату звернення позивача з даним позовом до суду донька досягла повноліття, крім того, навчається на другому курсі денної форми навчання Факультету транспорту, менеджменту і логістики Національного авіаційного університету за державним замовленням. Хоча донька [PERSON] навчається за державним замовленням, однак і надалі гостро залишається стояти питання забезпечення її необхідною методичною літературою та навчальними посібниками, крім того, проїзд до місця знаходження навчальних приміщень університету також потребує відповідних коштів. Попри існування позитивного судового рішення по сплаті аліментів на спільну дитину, ніякої матеріальної допомоги відповідачем не надавалося і не надається й на сьогоднішній день, при тому всьому, що донька продовжує навчатися у вищому навчальному закладі. Відповідач продовжує ухилятися від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, так як не є особою з інвалідністю, є працездатним, може працювати та отримувати дохід, а його частину віддавати на утримання дитини. Відповідач є платоспроможною та забезпеченою особою, у своїй власності має житлову нерухомість у Київській області, яку здає в оренду іншим особам, за що отримує платню. Крім того, відповідачу належить легковий транспортний засіб. Позивач зазначає, що є особою з інвалідністю третьої групи по хворобі пов`язаною з Чорнобильською катастрофою та має статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1). Попри наявність проблем зі своїм власним здоров`ям, продовжує працювати та забезпечувати сім`ю, однак цих коштів ледве вистачає на харчування, лікування, оплату комунальних послуг (особливо в опалювальний період). Крім того, значна частина цих коштів, що заробляє позивач, ідуть на придбання навчальної літератури для доньки, одягу для неї, проїзду на навчання тощо. І це з врахуванням того факту, що на її утриманні ще знаходиться непрацездатного віку мама - [PERSON] , 1951 року народження, яка також проживає разом з позивачем. У зв`язку з викладеним вище, визначає її матеріальне становище та дочки [PERSON] як скрутне, окрім її заробітної платні, інших джерел доходів вони не мають, а потреба в отриманні дочкою сучасної професійної освіти в умовах сьогодення є, без перебільшення, життєвою необхідністю. У зв`язку з чим, просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в Національному авіаційному університеті, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до дати закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, стягнути негайно з відповідача на її користь аліменти у межах суми платежу за один місяць. 15.06.2022 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому він вказує, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу доньці [PERSON] , [INFO] , оскільки: має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] ; його дружина, [PERSON] , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; його мама, [PERSON] , пенсіонер, [INFO] , хворіє, часто перебуває на стаціонарному лікуванні і потребує догляду і постійного забезпечення ліками; з 25 лютого 2015 року він працював як фізична особа-підприємець, 24 квітня 2019 року припинив підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець; із 20 травня 2021 року відповідач перебуває на обліку в Святошинському районному центрі зайнятості філії Київського міського центру зайнятості. Зазначає, що після розірвання шлюбу з [PERSON] 19 липня 2005 року, він продовжив спілкування з донькою [PERSON] , брав участь у її вихованні і надавав їй матеріальну підтримку до грудня 2019 року. Сплатив позивачу готівкою вдвічі більше коштів, ніж було призначено Києво-Святошинським районним судом Київської області. Скориставшись тим, що гроші відповідач давав особисто в руки доньці [PERSON] , а не на банківський рахунок, позивач звернулася до виконавчої служби і продовжує зараз обмовляти відповідача. 24.11.2021 року до суду надійшла заява [PERSON] про уточнення позовних вимог, в якій позивач вказує, що з моменту звернення до суду з вказаною позовною заявою істотно змінились обставини, пов`язані як з розглядом справи, так і з самим процесом навчання дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим виникла об`єктивна необхідність звернутися до суду із заявою про уточнення позовних вимог в частині встановлення для відповідача розміру аліментів на дитину, що досягла повноліття та продовжує навчатися. [PERSON] навчалася на денній формі навчання Факультету транспорту, менеджменту і логістики Національного авіаційного університету за державним замовленням. Проте, в силу певних обставин, вона була вимушена перевестися на заочну форму навчання, уклавши з наведеним навчальним закладом договір від 10.09.2021 №21-2/30/073-398 про надання платних освітніх послуг. За умовами договору, [PERSON] повинна сплатити за навчання лише протягом 2021 - 2024 навчальних років 66 300,00 грн. У зв`язку з цим, позивач просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 6000,00 (шести тисяч) гривень щомісячно з дня подання заяви та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного. 03 лютого 2001 року між [PERSON] та [PERSON] . Відділом реєстрації актів громадянського стану К-Святошинського райуправління юстиції Київської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 24, прізвище дружини після одруження [PERSON] . У шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 202 від 19 липня 2005 року. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вбачається із наданої копії договору 21-2/ЗФ/073-398 про навчання у Національному авіаційному університеті, Національний авіаційний університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів [PERSON] надати освітню послугу [PERSON] по здійсненню навчання з 01.09.2021 по 28.02.2025 за освітнім ступенем «Бакалавр», галузь знань «Управління та адміністрування», спеціальність «Менеджмент», на факультеті ФТМЛ, форма навчання заочна. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання на момент укладення договору становить 79560 гривень. Згідно із копією свідоцтва про шлюб, [PERSON] перебуває у шлюбі із [PERSON] , з 10 лютого 2018 року про що складено актовий запис за № 113. У шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, 24 квітня 2019 року внесено запис проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 вересня 2021 року, витребувано із Головного управління ДПС у Київській області, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Народного ополчення, 5а, інформацію про доходи за останні три роки [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Відповідно до наданих відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів [PERSON] , за період з 2019 року по 2021 рік відсутня інформація про доходи. Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року справа №346/103/17-ц. Згідно із ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] , суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, враховує наступні обставини: що донька проживає разом з матір`ю, навчається в університеті на заочній формі навчання, відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. Також суд враховує, що відповідач має на утриманні малолітню дитину та надану інформацію щодо його доходів. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу дитині. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а й до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно, що буде справедливим та достатнім, порівнюючи обов`язки кожного із батьків щодо спільної дитини, оскільки і позивач у справі зобов`язана також утримувати дитину матеріально на період навчання до 28 лютого 2025 року. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ст.ст. 198-201 СК України,

Outcome: partial