Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя в порядку ст.293 ЦПК України. В заяві заявники посилаються на те, що 23.04.2005 року між ними було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 23.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 241. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 01 січня 2020 року шлюбні відносини між ними фактично припинені, проживають окремо, не пов`язані спільним побутом та не мають взаємних прав та обов`язків. Спільне життя у них не склалось, вважають, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. На даний час спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Вважають, що подальше сумісне життя, за таких обставин не можливе. Спір про поділ майна відсутній. Між сторонами досягнуто угоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить нотаріально посвідчений договір від 30 жовтня 2021 року. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] та [PERSON] залишаються проживати з матір`ю, при цьому батько має право бачитись з ними в порядку, передбаченому зазначеним договором. Відповідно до п.1.3 договору про порядок здійснення батьківських прав і обов`язків та сплату аліментів на утримання дітей, посвідченого 30.10.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко І.В. зареєстрованого в реєстрі за №4131, зазначено, що батьки [PERSON] та [PERSON] домовились про те, що місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] та порядок здійснення батьківських прав тим з батьків, який мешкатиме окремо від дітей, а саме місцем проживання дітей батьки визначили місце проживання матері за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п.4.1. сторони встановили, що батько зобов`язується щомісяця сплачувати на утримання дітей аліменти в розмірі 40\~000,00 гривень (сорок тисяч гривень 00 копійок) по 20\~000,00 (двадцять тисяч 00 копійок) на кожну дитину. Аліменти повинні бути сплачені батьком не пізніше 10 (десятого) робочого дня поточного місяця за попередній місяць шляхом передачі особисто або в безготівковому порядку на картковий рахунок матері. Батько зобов`язується сплачувати аліменти, якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років. Ці всі обставини передбачені нотаріально посвідченим договором між батьками про порядок здійснення батьківських прав і обов`язків та сплату аліментів на утримання дітей. На підставі викладеного, просили суд задовольнити заявлені вимоги та розірвати між ними шлюб. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. 01 серпня 2022 року через канцелярію суду [PERSON] було подано заяву про розгляд справи без його участі, у якій він підтверджує вимоги, зазначені у заяві, підтримує їх у повному обсязі та просить задовольнити подану заяву. 05.08.2022 року через канцелярію суду [PERSON] було подано заяву про розгляд заяви про розірвання шлюбу за її відсутності, просить задовольнити заяву у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч.3 ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Виходячи з даних вимог закону, зокрема, що заявники вимоги заяви підтримали в повному обсязі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що по справі слід ухвалити рішення та задовольнити заяву, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 23.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова за актовим записом №241, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 04.10.2013 року Московським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 28.09.2010 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Сторони не підтримують сімейні відносини, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що згідно договору про порядок здійснення батьківських прав і обов`язків та сплату аліментів на утримання дітей, укладеного 30.10.2021 року між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко І.В., сторони домовились про місце проживання спільних дітей [PERSON] та [PERSON] , про порядок здійснення батьківських прав матір`ю та батьком, який проживає окремо від дитини та про аліментні зобов`язання. Враховуючи викладене, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинені, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам та інтересам дітей, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і повинен бути розірваним, тому заяву подружжя належить задовольнити. На підставі викладеного ст.ст. 24, 109 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved