Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

14 липня 2022 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 23 липня 1976 року на російській мові на « [PERSON] », виданої 23.07.1976 адміністрацією Київського виробничого об`єднання «Хімволокно». В обґрунтування своїх вимог вказав, що він в 1976 році пішов працювати до Київського виробничого об`єднання «Хімволокно», де йому 23.07.1976 виписали трудову книжку, однак при її заповнені записи не були завірені печаткою підприємства та підписом відповідальної особи. По цій причині, при його зверненні до Пенсійного фонду в Софіївському районі працівники Фонду поставили під сумнів належність йому трудової книжки, виданої 23.07.1976 адміністрацією Київського виробничого об`єднання «Хімволокно». На сьогоднішній день Київське виробниче об`єднання «Хімволокно» ліквідовано і внести зміни до записів у трудовій книжці неможливо. Встановлення юридичного факта, а саме, встановлення належності йому, [PERSON] , [INFO] , трудової книжки № [NUMBER] , заповненої 23 липня 1958 року на російській мові на « [PERSON] », виданої 23.07.1976 адміністрацією Київського виробничого об`єднання «Хімволокно» потрібно йому для звернення до УПФУ у Софіївському районі для нарахування пенсії за віком, тому просить встановити юридичний факт належності йому зазначеної вище трудової книжки. Ухвалою судді від 15.07.2022 відкрито провадження у справі. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.128-130 ЦПК України. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просить задовольнити вимоги викладені в заяві у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Лементарьова О.В. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Станично-Луганським РВ УМВС України в Луганській області 24 грудня 1999 року, прізвище, ім`я, по батькові заявника [PERSON] , [INFO] , зазначено російською як « [PERSON] »(а.с.3). Згідно трудової книжки серії [NUMBER] від 23.07.1976 заявник 30.07.1976 вперше розпочав свою трудову діяльність на посаді електромонтера третього розряду електроцеху по обслуговуванню електрообладнання прядильного цеху капронового виробництва. В трудовій книжці прізвище заявника вказано на російській мові « [PERSON] ». Проте на першій сторінці зазначеної трудової книжки відсутній відбиток печатки та підпис відповідальної особи, яка заповнювала трудову книжку. Через це ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як це видно з повідомлення останнього від 03.06.2022, відмовляється враховувати трудовий стаж [PERSON] , який міститься у згаданій трудовій книжці при призначені йому пенсії за віком (а.с.6). Згідно моніторингу реєстру підприємств ВАТ "Київхімволокно" станом на 09.08.2022 знаходиться в стані "припинено". Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці №162 від 20.06.1974, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 та п. 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Судом встановлено, що перша сторінка трудової книжки не засвідчена відбитком печатки та підписом відповідальної особи, а підприємство, яке виписувало трудову книжку [PERSON] припинило свою діяльність, що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Згідно ч. 3 ст.48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до пункту 2.3 Інструкції всі записи у трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала заявник у той чи інший період роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. При таких обставинах, судом встановлено про те, що заявником було доведено та не викликає сумніву факт належності трудової книжки серії [NUMBER] від 23.07.1976, виданої на ім`я російською мовою « [PERSON] » належить [PERSON] . Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у пункті 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5«Про судовупрактику всправах провстановлення фактів,що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Судом встановлено, що метою встановлення факту належності заявнику трудової книжки є необхідність в оформленні передбаченого законом державного пенсійного забезпечення. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності трудової книжки, суд приходить до висновку, що надані заявником докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви.

Outcome: approved