Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви зазначає, що причиною розірвання шлюбу є втрата почуття любові один до одного. Ведення спільного побуту припинили більше трьох років назад. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Просить розірвати шлюб, зареєстрований Слобідсько-Рихтівською сільською радою Кам`янець-Подільського району, актовий запис № 5 від 15 червня 1997 року. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до його початку представник позивача подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності , позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Слобідсько-Рихтівською сільською радою Кам`янець-Подільського району, актовий запис № 5 від 15 червня 1997 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Ведення спільного побуту та спільне проживання сторони припинили в 2019 році через відмінність характерів сторін. Примирення неможливе, подальше перебування в шлюбі суперечить правам і законним інтересам позивача. Відповідач через органи реєстрації актів цивільного стану розривати шлюб не бажає. Дані обставини підтверджуються заявою позивача, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Аналіз положень Сімейного кодексу України дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом. При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються Сімейним кодексом України та відповідають елементам ґендерної рівності. Вказана тенденція прослідковується, починаючи із статті 1 Сімейного кодексу, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. Ніхто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем . На підставі викладеного,

Outcome: approved