Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, в якому фактично просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26.07.2012 року в твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від заробітку. Свої вимоги мотивує тим, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина [PERSON] , [INFO] значно зріс, підвищилися ціни на продукти та життєво необхідні товари. Син перебуває на її повному утриманні та вихованні, відповідач не дбає про дитину, не цікавиться її здоров`ям, інтересами, виражає байдуже ставлення до сина. Відповідач є молодим працездатним чоловіком, має можливість працювати та сплачувати аліменти, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ј заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Ухвалою суду від 27.07.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити (а.с.19). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, в якому вказав, що не є працевлаштованим, має мінливий дохід, розмір якого є меншим за мінімальний розмір заробітної плати, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а.с.28-31). Представник відповідача адвокат Біденко О.С. в судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] спілкується з дитиною, приймає участь у вихованні сина, вживає заходи до піклування та забезпечення дитини, однак його заробіток є меншим за мінімальний розмір заробітної плати, що підтверджується відомостями з державного реєстру фізичних осіб платників податків. Вказав, що позивач не надала жодних доказів для обґрунтування позову, в зв`язку з чим просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі за відсутності законних підстав для його задоволення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно довідки виконкому Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області № 205 від 11.07.2022 [PERSON] проживає на території старостинського округу в с. Мар`ївка, Кропивницького району Кіровоградської області, має млолітнього сина [PERSON] , 2011 р.н., який проживає разом з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні (а.с. 11). З виконавчого листа № 391/103/17 від 11.04.2017 встановлено, що рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 11.04.2017 змінено розмір аліментів, які стягувалися з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26.07.2012 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 (п`ятсот) грн. на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця з індексацією відповідно до закону до досягнення сином повноліття - [INFO] (а.с.4). На підставі вказаного виконавчого листа 17.05.2017 відкрито виконавче провадження, (а.с.5-6). Відповідач отримує дохід, сплачує податки, що підтверджується копією відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 15.08.2022 (а.с.31). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. На підставі статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на положення ст.181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України у справі №143цс13 від 05.02.2014 року, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Право вибору способу стягнення аліментів, а також право вимагати зміни способу стягнення аліментів, належить тому з батьків, з ким проживає дитина, тобто стягувачу аліментів, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2022 рік з часу ухвалення рішення Компаніївським районним судом Кіровоградської області від 11.04.2017, прожитковий мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років збільшився та установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривень. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що стягувач бажає змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у частці від доходу відповідача, а також, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач обґрунтувала свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів, оскільки визначена раніше сума аліментів не відповідає прожитковому мінімуму на дитину на теперішній час. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, має дохід, з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини та рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону, тому позов підлягає задоволенню. Щодо посилання відповідача на мінливий дохід та отримання доходу в розмірі, меншому ніж мінімальна заробітна плата, суд зазначає, що визначений судом розмір аліментів - 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без правового обґрунтування, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам, інших неповнолітніх дітей у сторін немає. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved