Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

У листопаді 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Органу опіки і піклування Шевченківської районної в місті Києві державної реєстрації до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, згідно з яким просила: 1) Позбавити громадянку [PERSON] , [INFO] , батьківських прав, по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 2) Призначити стягнення аліментів з громадянки [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , 1/3 частину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подання позовної заяви та до досягнення нею 18-річного віку на користь держаного закладу або на користь призначеного їй піклувальника. 3) Позбавити громадянина [PERSON] . [INFO] , батьківських прав, по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 4) Призначити стягнення аліментів з громадянина [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , 1/3 частину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подання позовної заяви та до досягнення нею 18-річного віку на користь держаного закладу або на користь призначеного їй піклувальника. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що до Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло письмове повідомлення від Шевченківського районного в місті Києві Центру соціальних служб про те, що за адресою: [ADDRESS] проживає родина громадянина [PERSON] та громадянки [PERSON] , разом з малолітньою дитиною [PERSON] . [INFO] . Батьки дитини тривалий час вживають алкогольні напої, неналежно відносяться до виконання батьківських обов`язків. Згідно довідки № 320 від 28.07.2021 гр. [PERSON] знаходилася в Центрі реабілітації «Відкрите Серце» (Громадська організація «Наступне покоління» за адресою: [ADDRESS] ) з 24.04.2021 по 09.07.2021. За час перебування в центрі характеризувалася негативно. Неодноразово залишала центр без дозволу, порушувала загальний режим, залишала дитину. Рекомендований курс реабілітації не пройшла, роботи не має. У позовній заяві вказано, що спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації було відвідано дану родину та з`ясовано, що в помешканні де проживає гр. [PERSON] ведуться ремонтні роботи. Зі слів сестри [PERSON] та брата [PERSON] громадянка [PERSON] алкозалежна та потребує лікування, дитиною займаються вони з братом. Службою у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації взято на облік малолітню [PERSON] , [INFO] , як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах. Родина періодично відвідувалась за місцем проживання з метою перевірки умов проживання та надання соціального супроводу. З громадянкою [PERSON] та громадянином [PERSON] систематично проводилася профілактично-роз`яснювальна робота, вони були попереджені про адміністративну та кримінальну відповідальність щодо утримання, виховання дитини та можливість позбавлення батьківських прав, в разі невиконання батьківських обов`язків. Позивачем вказано, що відповідно до довідки № 1142/01 від 02.09.2021, виданої КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2», малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на амбулаторний прийом 01.09.2021р., за запрошенням лікаря, супроводжував брат гр. [PERSON] . Батько дитини громадянин [PERSON] , який проживає на даний час окремо від родини, неодноразово в своїх пояснення зазначав, що забрати дитину до себе на постійне місце проживання у нього не має можливості. Так, 08.09.2021 року громадянку [PERSON] разом з малолітньою дитиною фахівцями соціальної роботи Шевченківського районного в місті Києві Центру соціальних служб було влаштовано на лікування від алкозалежності до Центру соціально-психологічної реабілітації с. Софіївка, Фастівського району Київської області. 21.10.2021 року до Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення, лист № 02-20/1029 від Кожанської селищної ради Фастівського району, про те, що 18.10.2021 о 10:00 годині ранку [PERSON] залишила в Центрі соціально-психологічної реабілітації с. Софіївка, де перебувала на реабілітації як алкозалежна, свою малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Начальник Служби у справах дітей Кожанівської сільської ради повідомила батька дитини громадянина [PERSON] про те, що мати громадянка [PERSON] залишила малолітню [PERSON] в Центрі соціально-психологічної реабілітації та просила його забрати дитину додому. Громадянин [PERSON] повідомив, що на даний час він не може забрати дитину додому з Центру. У зв`язку і чим 19.10.2021 року дитину було доставлено до педіатричного відділення комунального некомерційного підприємства Фастівської міської ради «Фастівська центральна районна лікарня», про що складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. На даний час дитина перебуває в Центрі захисту дітей «Наші діти» м. Київ. Враховуючи зазначене, позивач вважає, що свідоме ухилення громадянки [PERSON] та громадянина [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, оскільки вони не приділяють належної уваги вихованню її, розвитку, не виявляють турботу до неї, тому звертається до суду із вказаним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.01.2022 року відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд якої вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.06.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістили. Представник третьої особи - Служби в справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши учасників справи, які з`явилися у судове засідання, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Печерським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 11). Як вбачається із матеріалі справи, що до служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло письмове повідомлення від Шевченківського районного в місті Києві Центру соціальних служб про те, що за адресою: [ADDRESS] проживає родина громадянина [PERSON] та громадянки [PERSON] , разом з малолітньою дитиною [PERSON] . [INFO] . Батьки дитини тривалий час вживають алкогольні напої, неналежно відносяться до виконання батьківських обов`язків. Згідно довідки № 320 від 28.07.2021 гр. [PERSON] знаходилася в Центрі реабілітації «Відкрите Серце» (Громадська організація «Наступне покоління» за адресою: [ADDRESS] ) з 24.04.2021 по 09.07.2021. За час перебування в центрі характеризувалася негативно. Неодноразово залишала центр без дозволу, порушувала загальний режим, залишала дитину. Рекомендований курс реабілітації не пройшла, роботи не має. У позовній заяві вказано, що спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації було відповідно дану родину та з`ясовано, що в помешканні де проживає гр. [PERSON] ведуться ремонтні роботи. Зі слів сестри [PERSON] та брата [PERSON] громадянка [PERSON] алкозалежна та потребує лікування, дитиною займаються вони з братом (а.с. 12-14). 16.08.2021 року за Наказом служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 71-од, взято на облік з присвоєнням облікового номеру по категорії дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах: [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 03.08.2021 року за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що санітарний стан приміщення - зодовільний, у квартирі ведуться ремонтні роботи. Зі слів матері [PERSON] стало відомо, що [PERSON] вживає спиртні напитки, за дитиною приглядались вони братом у кімнаті де проживає-дитина в наявності диван, шафа, стіл, одяг згідно сезону, продукти харчування. Рекомендовано матері продовжити лікування від алкозалежності, створити умови для проживання та дозвілля дитини (а.с.16). З громадянкою [PERSON] та громадянином [PERSON] систематично проводилася профілактично-роз`яснювальна робота, вони були попереджені про адміністративну та кримінальну відповідальність щодо утримання, виховання дитини та можливість позбавлення батьківських прав, в разі невиконання батьківських обов`язків (а.с. 17,18) З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки № 1142/01 від 02.09.2021, виданої КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2», малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на амбулаторний прийом 01.09.2021р., за запрошенням лікаря, супроводжував брат гр. [PERSON] (а.с. 19). Батько дитини громадянин [PERSON] , який проживає на даний час окремо від родини неодноразово в своїх пояснення зазначав, що забрати дитину до себе, на постійне місце проживання, у нього не має можливості (а.с. 21). Так, 08.09.2021 року громадянку [PERSON] разом з малолітньою дитиною фахівцями соціальної роботи Шевченківського районного в місті Києві Центру соціальних служб було влаштовано на лікування від алкозалежності до Центру соціально-психологічної реабілітації с. Софіївка, Фастівського району Київської області. Так, 21.10.2021 року до Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення, лист № 02-20/1029 від Кожанської селищної ради Фастівського району, про те, що 18.10.2021 о 10:00 годині ранку [PERSON] залишила в Центрі соціально-психологічної реабілітації с. Софіївка, де перебувала на реабілітації, як алкозалежна, свою малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). Начальник Служби у справах дітей Кожанівської сільської ради повідомила батька дитини громадянина [PERSON] про те, що мати громадянка [PERSON] залишила малолітню [PERSON] в Центрі соціально-психологічної реабілітації та просила його забрати дитину додому. Громадянин [PERSON] повідомив, що на даний час він не може забрати дитину додому з Центру (а.с. 25). У зв`язку і чим 19.10.2021 року дитину було доставлено до педіатричного відділення комунального некомерційного підприємства Фастівської міської ради «Фастівська центральна районна лікарня», про що складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, сторона позивача, в якості обґрунтування своїх позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх дітей, зазначає, що відповідачі не беруть участі у вихованні своєї дитини та взагалі матеріально їх не підтримують, що, в свою чергу, свідчить про свідоме нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками та самоусунення від виховання та утримання своєї дитини. Будь-яких відомостей стовно участі відповідачами у вихованні та навчанні своєї дитини матеріали справи не містять. При цьому, як вбачається зі змісту висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.11.2021 року за №109/04/40-8428 щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадяни [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадян [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 27-29). Вимогами ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Водночас, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст.ст. 3,18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з тим, як роз`яснено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року в редакції від 19.12.2008 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. На підставі зазначеного, оцінивши зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що обставини ухиляння відповідачів від виконання своїх обов`язків по належному вихованню та утриманню своїх дітей знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] в частині позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] та позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , - підлягає задоволенню. Щодо вимог позовної заяви: -призначити стягнення аліментів з громадянки [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , 1/3 частину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подання позовної заяви та до досягнення нею 18-річного віку на користь держаного закладу або на користь призначеного їй піклувальника; -призначити стягнення аліментів з громадянина [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , 1/3 частину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подання позовної заяви та до досягнення нею 18-річного віку на користь держаного закладу або на користь призначеного їй піклувальника, слід зазначити наступне. Згідно ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Доказів тому, що дитини влаштована до Центру захисту дітей «Наші діти», позивачем надано не було. Таким чином, матеріали справи не місять доказів, щодо влаштування дитини до Центру, а в судовому засіданні представник позивача та представник третьої особи, повідомили, що на час розгляду справи не визначено опікуна малолітньої дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів задоволенню не підлягають, оскільки наразі неможливо встановити сторону стягувача на користь якого необхідно стягувати аліменти на утримання дитини, а тому в даному випадку вимоги щодо стягнення аліментів є передчасними. В порядку, визначеному 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути зі [PERSON] та [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі по 1135,00 грн. з кожного.

Outcome: partial