Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

22.02.2022 р. ПрАТ «АК «Київводоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 62200,84 грн., три проценти річних в сумі 4883,70 грн., інфляційні втрати в сумі 15490,54 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 35,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної і гарячої води, які надає позивач. Оскільки у відповідача виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги, яку він у добровільному порядку не сплачує, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення відповідача на свою користь заборгованість за період часу з 01.07.2014 р. по 31.12.2021 р. в сумі 62200,84 грн., трьох процентів річних в сумі 4883,70 грн., інфляційних втрат в сумі 15490,54 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в сумі 35,00 грн. Ухвалою від 10.05.2022 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів відповідачем отримано, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] . Як зазначила сторона позивача у своєму позові, що між сторонами фактично існують зобов`язання щодо надання позивачем відповідних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної і гарячої води стороні відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача, а останній отримує та користується даними послугами та відповідно зобов`язаний здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг. На підставі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин до 09 червня 2018 р., споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діє з 09.06.2018 р., врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з розрахунком заборгованості, за період часу з 01.07.2014 р. по 31.12.2021 р. відповідач має наступну заборгованість: 62200,84 грн. - за спожиті житлово-комунальні послуги; 4883,70 грн. - три проценти річних; 15490,54 грн. - інфляційні втрати. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. 625 ЦК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 62200,84 грн., три проценти річних в сумі 4883,70 грн. та інфляційні втратив сумі 15490,54 грн. Разом з тим, вимога позивача про стягнення на його користь витрати з отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у сумі 35,00 грн. задоволенню не підлягає, оскільки зазначені витрати не пов`язані з розглядом справи. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 85056,08 грн. (62200,84 грн. + 4883,70 грн. + 15490,54 грн. + 2481,00 грн.).

Outcome: partial