Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, уточнивши свої позовні вимоги в липні 2022 року просив стягнути з Комунального підприємства Кривбасводоканал (далі КП Кривбасводоканал) на свою користь моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 150000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 серпня 2019 року о 21.20 годині на проїзній частині по вулиці Миколи Зінчевського з боку вулиці Симбірцева у напрямку вулиці Ватутіна в Покровському районі міста Кривого Рогу сталася дорожньо-транспортна пригода, в ході якої екскаватор навантажувач Bobcat B730 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] допустив зіткнення з мопедом Zhejiang TXM 150f реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача. Внаслідок ДТП, позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження та зазнав фізичного болю. На момент вчинення ДТП [PERSON] працював на підприємстві КП Кривбасводоканал на посаді машиніста екскаватора та виконував службові обов`язки на навантажувачі «BobcatB730», який був у розпорядженні відповідача на підставі договору фінансового лізингу. Транспортний засіб BobcatB730 був забезпечений договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту, який діяв на момент вчинення ДТП, що виданий Приватним акціонерним товариством Українська пожежно-страхова компанія (далі ПрАТ УПСК). ПрАТ УПСК сплатило позивачу завдану матеріальну шкоду, що пов`язана із витратами на лікування у розмірі 1616,65 грн., тим самим виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування. Вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 51000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Внаслідок ДТП, позивачу було спричинено тілесні ушкодження, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 1381 від 25.09.2019 року. Позивач з серпня 2019 року по теперішній час вимушений звертатись до лікарів для усунення негативних наслідків травм отриманих в ДТП, проходячи усе необхідне лікування, стан здоров`я позивача не нормалізувався, негативні наслідки завдані тілесними ушкодженнями, отриманими у ДТП, супроводжуватимуть позивача до кінця життя. На теперішній час позивач повністю не відновився від отриманих травм, не може вести повноцінний образ життя, незначні навантаження на ногу призводять до нестерпного болю, що не дає можливості виконувати будь-яку роботу, що спричиняє позивачу емоційного стресу, дискомфорту, фінансових труднощів, оскільки після ДТП, що сталося у 2019 року станом на сьогоднішній день, працездатність позивача значно зменшилась. У зв`язку із наведеним, позивач оцінює завдану моральну шкоду у розмірі 150\~000 грн., яку просить стягнути з відповідача, з яким винуватець ДТП [PERSON] на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах. Ухвалою суду від 04 січня 2022 року відкрито провадження у справі та прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 08 серпня 2022 року позовні вимоги\~\~ [PERSON] до ПрАТ УПСКпро стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної у ДТП залишено без розгляду. Від ПрАТ УПСК надійшов відзив на позовну заяву в якому просили відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з ПрАТ УПСК матеріальної шкоди у розмірі 1616,85 грн. В обґрунтування вказано, що 25 січня 2019 року між ПрАТ УПСК та КП Кривбасводоканал було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту ДСЦВ-СГ №ДГ/723-007/001/19/1714910/13 від 25 січня 2019 року. Предметом страхування за вказаним договором є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок настання ДТП під час експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме Bobcat B730 реєстраційний номер [NUMBER] . Обов`язок ПрАТ УПСК з відшкодування заподіяної [PERSON] шкоди, заподіяної здоров`ю позивача обумовлюється не законом, а зобов`язаннями, що виникли за договором добровільного страхування. Пунктом 10.5 договору добровільного страхування передбачено, що виплата страхового відшкодування здійснюється за заявою потерпілого, безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані із відшкодуванням збитків. Заяву про виплату страхового відшкодування та докази підтвердження права позивача на отримання відшкодування позивачем до ПрАТ УПСК не надано, а тому право позивача на отримання відшкодування від ПрАТ УПСК не порушено. Крім того, п.10 договору добровільного страхування передбачені винятки із страхових випадків, зокрема за цим договором не відшкодовуються непрямі витрати та збитки, втрати прибутку та моральна шкода, нанесена потерпілому. Від КП Кривбасводоканал надійшов відзив на позовну заяву в якому вказано, що на час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу екскаватор навантажувач Bobcat B730 реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у ПрАТ УПСК. У зв`язку із настанням події, що має ознаки страхового випадку, а саме ДТП за участі [PERSON] , який був співробітником КП Кривбасводоканал, з метою можливостi вiдшкодування ПрАТ УПСКзаподіяної шкоди потерпілому [PERSON] в терміни та порядку, передбаченому договором, КП Кривбасводоканал, звернулось до ПрАТ УПСК із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Крім того, вiдповiдно до п. 8.2.5 договору добровільного страхування, страхувальник зобов`язаний не визнавати будь-яких претензій потерпілих без погодження зі страховиком, що, обумовлює непогодження КП Кривбасводоканал iз вимогами щодо відшкодування шкоди завдану внаслідок ДТП [PERSON] , розмір якої під час досудового слідства визначався на рівні 15000 грн. Вiдповiдно до вказаного договору у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум зобов`язаний відшкодувати у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП потерпілому, що вiдповiдає вимогам п.22. 1 ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової вiдповiдальностi власників наземних транспортних засобів. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, вiдповiдальнiсть яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобiв, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує лiмiт вiдповiдальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою вiдповiдальнiсть. Враховуюче вказане, вважають, що КП Кривбасводоканал є неналежним відповідачем у справі у зв`язку із чим в задоволенні позову необхідно відмовити. Представник позивача адвокат Щербань В.С. надав суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача,позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з КП Кривбасводоканал підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача КП Кривбасводоканал у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи ПрАТ УПСК у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, письмових пояснень надано не було. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст.247 ч.2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.286 КК України та засудженого до покарання у виді штрафу у розмірі 51000 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Судом встановлено, що 16 серпня 2019 року, в темний час доби, приблизно о 21 годині 20 хвилин водій екскаватора-навантажувача Bobcat B730, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] порушив п.п. 1.5., 2.3.б,д), 10.1.\~Правил дорожнього руху\~України, внаслідок чого допустив зіткнення керованого ним транспортного засобу із моторолером Zhejiang TXM150f, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого останній отримав середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1381 від 25.09.2019 року. Вироком суду цивільний позов задоволено, стягнуто з відповідача ПрАТ УПСК на користь потерпілого [PERSON] - 1616 гривень у відшкодування спричинених матеріальних збитків, пов`язаних із лікуванням та стягнуто з КП Кривбасводоканал на користь потерпілого [PERSON] у відшкодування спричиненої моральної шкоди 90000 гривень (а.с.45-51). Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2021 року вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року в частині вирішення цивільного позову - скасовано, направлено кримінальне провадження в цій частині на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. (а.с.52-67). Згідно ч.6\~ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що водій [PERSON] під час ДТП перебував у трудових відносинах з КП «Кривбасводоканал», яке також є володільцем транспортного засобу екскаватора навантажувача Bobcat B730 реєстраційний номер [NUMBER] . 25 січня 2019 року між страховиком ПрАТ УПСК та страхувальником КП Кривбасводоканал укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту ДСЦВ СГ № ДГ/723-007/001/19/1714910/13 на транспортний засіб Bobcat B730, який був чинний на момент ДТП. (а.с.23-24) Відповідно до п.1 предметом Договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок настання ДТП під час експлуатації забезпеченого транспортного засобу, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах. Виплата страхового відшкодування здійснюється в межах страхових сум, зазначених у п.2 цього Договору, та на умовах, визначених цим Договором та Правилами добровільного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів. Згідно з п.1.1 Договору страховим ризиком за цим Договором є дорожньо-транспортна пригода (надалі\~ДТП), внаслідок якої може бути заподіяна шкода життю, здоров`ю та/або майну третіх осіб, цивільну відповідальність за заподіяння якої несе Страхувальник або Експлуатант ( будь-яка особа, що експлуатує забезпечений ТЗ на законних підставах) за цим Договором. Відповідно до п.1.2 Договору страховим випадком є настання цивільної відповідальності особи, відповідальність якої застрахована за цим договором страхування, за заподіяння внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу ТЗ в період дії договору страхування шкоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб. Пунктом 10.5 договору добровільного страхування передбачено, що виплата страхового відшкодування здійснюється за заявою потерпілого, безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані із відшкодуванням збитків. Пунктом 9.2.4 Договору передбачено, що за цим Договором страховиком в будь-якому випадку не відшкодовується моральна шкода, нанесена потерпілому. Таким чином, в розумінні ст.11 ЦК України між страховиком ПрАТ УПСК та страхувальником КП Кривбасводоканал виникли цивільні права та обов`язки на підставі договору добровільного страхування, а отже до вказаних правовідносин не застосовуються норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на які посилався відповідач КП «Кривбасводоканал» у своєму відзиві. Відповідно до ч. 6 Закону України Про страхування, добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до п.12 ч.1\~ст.7 Закону України "Про страхування"\~видами добровільного страхування є страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізника). Відповідно до\~ст. 8 Закону України Про страхування\~страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі\~ст.9 Закону України Про страхування\~страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Таким чином, зі змісту Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту від 25 січня 2019 року, що був укладений між ПрАТ УПСК та КП Кривбасводоканал, судом встановлено, що у страховика відсутній обов`язок з відшкодування моральної шкоду потерпілому. Згідно ч.1\~ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. За правилами ч.ч.1, 2 ст.1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, та незалежно від вини фізичної або юридичної особи, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. За ч.1\~ст.1187 ЦК\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зокрема, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Так за ч.2\~ст.1187 ЦК\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.4\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Згідно з усталеною судовою практикою, щодо суб`єкта відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, то така шкода відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №6-108цс13). Як встановлено судом і не заперечувалось представником КП Кривбасводоканал, водій [PERSON] під час ДТП, що відбулась з його вини, перебував у трудових відносинах з КП Кривбасводоканал та під час виконання трудових обов`язків керував екскаватором навантажувачем Bobcat B730 реєстраційний номер [NUMBER] , володільцем якого на момент ДТП було КП Кривбасводоканал, а отже відповідальність за завдану потерпілому [PERSON] моральну шкоду має бути покладена саме на підприємство КП Кривбасводоканал. Згідно довідок № 5178, 5177, 5806 КЗ Криворізька міська клінічна лікарня № 8 ДОР потерпілий [PERSON] звернувся до травмпункту 16 серпня 2019 року (а.с.7-9). Висновком судово-медичної експертизи № 1381 від 25.09.2019 року встановлено, що потерпілому [PERSON] внаслідок ДТП спричинено тілесні ушкодження у вигляді: численних саден верхніх та нижніх кінцівок, синців правого стегна та гомілки, перелому зовнішнього виростка правої великогомілкової кістки з задовольним стоянням, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, позивач неодноразово звертався до закладів медичного лікування, перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, направленнями на стаціонарне обстеження та результатами медичних обстежень (а.с.131-144). Відповідно до частин першої третьої статті 23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У пункті 9 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, судом враховується характер і обсяг заподіяної моральної шкоди позивачу, характер і тривалість страждань та емоційних переживаннях, стан здоров`я позивача, тяжкість завданої травми та наслідки отриманих тілесних ушкоджень. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 150\~000 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до\~ст.141 ЦПК України, суд враховує звільнення від сплати судового збору позивача, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: partial