Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

У лютому 2022 року до суду надійшла вказана цивільна справа про стягнення заборгованості за договором позики. Позов обгрунтовано тим, що 23.04.2021 року між ТОВ "Маніфою" та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позикодавець надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику на певний строк із умовою їх повернення позичальником разом із визначеною сумою нарахованих відсотків за користування коштами. Позикодавець свої обов`язки за вказаним договором виконав, передав кошти позичальнику, а останній своїх обов`язків не виконує, кошти та проценти по ним не повертає, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 61898,45 грн. У свою чергу 13 жовтня 2021 року між ТОВ "Маніфою" та позивачем було укладено договір відступлення прав вимоги до боржників ТОВ "Маніфою", у тому числі і за вказаним договором позики. У зв`язку із зазначеним позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 28 лютого 2022 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивач просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач відзиву на позов до суду не подав, жодних заяв чи клопотань до суду від нього не надходило. На підставі ст.280 ЦПК України суд вбачає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що 23 квітня 2021 року між ТОВ "Маніфою" та відповідачкою був укладений договір позики №2187592, відповідно до умов якого позикодавець надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику на певний строк із умовою їх повернення позичальником разом із визначеною сумою нарахованих відсотків за користування коштами. Вказане підтверджується копією вказаного договору, а також копією Додатку №1 до вказаного договору позики. ТОВ "Маніфою" свої обов`язки за вказаним договором виконало, а саме передало кошти відповідачці у користування. У свою чергу відповідачка своїх обов`язків за вказаним договором не виконує, у зв`язку із чим станом на 19.01.2022 року виникла заборгованість у розмірі 61898,45 грн, з яких: 10200,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 21338,40 грн - сума заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги, 29988,00 грн - заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги), 372,05 грн - інфляційні витрати. Вказане підтверджується копією відповідного розрахунку заборгованості відповідачки станом на 19.01.2022 року. Згідно копії договору факторингу №13/10-2021 від 13 жовтня 2021 року, ТОВ "Маніфою" відступило, а ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права вимоги, у тому числі і до боржників ТОВ "Маніфою", а отже, і за вказаним договором позики теж. Вкащане підтверджується копією Реєстру боржників до вказаного вище договору факторингу. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ "Маніфою" втратив такі права. Відповідно до ст.526,615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч.1 ст.1046, ч.1 ст.1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору позики позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки позика не погашена. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону та умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Позивачем заявлені також вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. На підтвердження зазначених витрат позивачем було надано суду копію заявки про надання правової допомоги від 24.11.2021 року із перерахунком наданих правових послуг. Таким чином, позивачем повністю підтверджено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн, які слід стягнути з відповідача. На підставі всього вищевикладеного,

Outcome: approved