Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , де третя особа Орган опіки та піклування в особі Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про визначення батьку порядку участі у вихованні малолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначивши, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину сина [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з позивачем. Розпорядженням Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради №126-р від 12.11.2021 визначено порядок участі батькові [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , наступним чином - першу та третю суботу з 10-00 години до 19-00 неділі без присутності матері [PERSON] , [INFO] , в помешканнях та закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька, з урахуванням стану здоров`я дитини, погодних умов і режиму дня дитини з можливістю відвідування дитиною гуртків та секцій; щорічний спільний відпочинок дитини протягом 5 календарних днів під час зимових канікул, в межах України (за домовленістю батьків) без присутності матері [PERSON] , щорічний спільний відпочинок дитини протягом 10 календарних днів в один із літніх місяців в межах України (за домовленістю батьків) без присутності матері [PERSON] , систематичні побачення кожного року 17 березня у день народження дитини [PERSON] з 10:00 години до 13:00 години. Проте, позивач вважає, що визначаючи такий порядок участі батька у спілкуванні з дитиною, не було враховано прихильність дитини до матері, а тому позивач просила суд визначити порядок участі у спілкуванні з дитиною батьку малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення наступного графіку спілкування з дитиною: два ради на тиждень щовівторка та щоп`ятниці з 10.00 до 12.30 за місцем проживання дитини у присутності матері дитини [PERSON] , [INFO] , за попереднім погодженням з матір`ю дитини та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 29 грудня 2021 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14 червня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] суду пояснила, що не заперечує проти спілкування батька з дитиною, проте просить суд визначити дні спілкування саме у присутності її, як матері дитини. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов з підстав викладених у ньому, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, враховуючи висновок спеціаліста психолога, прихильність дитини до матері і встановити дні побачення саме у присутності матері. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував, підтримавши розпорядження Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради №126-р від 12.11.2021, яким визначено порядок участі батькові [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , і зазначив, що на його думку, саме визначений порядок відповідає інтересам дитини та батька. Позивачем не надано належних доказів обов`язкової участі матері дитини при зустрічах сина з батьком. Просив підтвердити порядок участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , встановлений розпорядженням Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради №126-р від 12.11.2021. Третя особа Лівобережна адміністрація Дніпровської міської ради №126-р від 12.11.2021 просили суд ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини та виданого ними розпорядження №126-р від 12.11.2021. Суд, вислухавши позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що 20 лютого 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 липня 2020 року розірвано (а.с.22,24-25). Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрацій актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №437 (а.с.23). Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Згідно з частинами другою та третьою статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до частини першої статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особи у здійсненні нею свого права. Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків вимагатиме від судів ретельної перевірки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, N 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, N 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Згідно частин другої, третьої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Отже, законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Судом також встановлено, що розпорядженням Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради №126-р від 12.11.2021 визначено порядок участі батькові [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , наступним чином - першу та третю суботу з 10-00 години до 19-00 неділі без присутності матері [PERSON] , [INFO] , в помешканнях та закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька, з урахуванням стану здоров`я дитини, погодних умов і режиму дня дитини з можливістю відвідування дитиною гуртків та секцій; щорічний спільний відпочинок дитини протягом 5 календарних днів під час зимових канікул, в межах України (за домовленістю батьків) без присутності матері [PERSON] , щорічний спільний відпочинок дитини протягом 10 календарних днів в один із літніх місяців в межах України (за домовленістю батьків) без присутності матері [PERSON] , систематичні побачення кожного року 17 березня у день народження дитини [PERSON] з 10:00 години до 13:00 години. Водночас, судом встановлено та не заперечується сторонами, що мати дитини прохає проводити зустрічі з батьком у її присутності, тоді як батько прохає проводити зустрічі з дитиною без присутності матері. Посилання сторони позивача на висновок [PERSON] в обґрунтування необхідності зустрічі батька з сином саме у присутності матері, суд не може взяти до уваги, оскільки обставин, які б свідчили про аморальну або неналежну поведінку батька по відношенню до дитини, що може зашкодити розвиткові дитини, судом не встановлено. Стаття 51 Конституції України гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно частини шостої статті 7 СК України, рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» («Sommerfeld v. Germany») від 08.07.2003, «Цаунеггер проти Німеччини» («Zaunegger v. Germany») від 03.12.2009). Слід також зазначити, що порядок виховання та спілкування з дитиною встановлюється шляхом особистого спілкування, і ні законодавством України та положеннями міжнародних договорів не встановлена дистанційна участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, у тому числі шляхом залучення до такого спілкування сторонніх осіб. В рішенні Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України» суд зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden від 27 листопада 1992 року), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року). Суд наголошує, що для дитини вкрай важлива комунікація батьків у спілкуванні між собою в питаннях виховання останньої, проте між батьками, як встановлено судом, виникають суперечки щодо питання спілкування батьком із дитиною. Батьками, сторонами у справі - не досягнуто компромісу щодо присутності або відсутності матері при зустрічах із сином батька, при цьому увага обох батьків у житті дитини безумовно є важливим елементом її розвитку в психологічному аспекті. Суд вважає за необхідне зазначити про те, що саме батьки несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дитини виникало прагнення бути як із матір`ю, так і з батьком. При цьому, на обох батьках лежить відповідальність за збереження психічної рівноваги дитини, що досягається шляхом уникнення конфліктних, напружених стосунків між батьками, оскільки, саме це в подальшому може бути причиною початку емоційних розладів у дитини. З урахуванням того, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з дитиною, а також беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, стан їх здоров`я, вік дитини, наявності рівних прав щодо спілкування з дитиною та участі у її вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову щодо встановлення в судовому порядку способу та графіку участі батька у вихованні та спілкуванні з сином. Так, суд вважає, що розпорядження Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради №126-р від 12.11.2021, яким визначено порядок участі батькові [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , відповідає інтересам дитини. Суд не може погодитися з вимогами позивача щодо її присутності при побаченнях батька з дитиною та обмеження часу спілкування з дитиною, а саме з 10:00 до 12:30 годин, враховуючи вік дитини і її подальший розвиток, де присутність батька є обов`язковою. Крім того, заявляючи вимоги щодо спілкування батька з сином щовівторка та щоп`ятниці, позивачем не враховано, що дитина сторін є школярем, а відтак запропонований позивачем графік зустрічі батька з дитиною буде заважати учбовому процесу дитини. Утім, суд вважає, що графік такого спілкування має бути визначений із врахуванням інтересів дитини та має бути таким, що не порушує режиму дня та розвитку дитини, не відриватиме її від нормального, звичайного для неї середовища та не заважатиме нормальному її існуванню і при цьому не порушуватиме принципу рівності прав батьків при участі у вихованні дітей. При вирішенні питання про періодичність побачень батька з сином, судом враховано вік дитини, час необхідний для встановлення довірливих відносин між батьком та дитиною, а також майбутнє дорослішання дитини. Також суд зазначає, що визначений судом спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб чи у випадку виникнення негативних наслідків для дитини за результатами спілкування з батьком, може бути змінений в майбутньому за позовом одного з батьків за наявності відповідних підстав. Також суд звертає увагу сторін на те, що вони, як батьки дитини, незважаючи на взаємні непорозуміння між собою, мають вжити заходів щодо уникнення конфліктних, напружених стосунків між собою з метою досягнення співробітництва в інтересах дитини. Виходячи з викладеного та на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: partial