Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-23 00:00:00

27.05.2022 року від [PERSON] до суду надійшла позовна заява до [PERSON] , за результатами розгляду якої позивач просить: звільнити його від аліментів на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , присуджених з нього на користь [PERSON] на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Маріуполя у справі № 263/16561/19 (провадження № 2-н/263/952/2019) від 23.12.2019, з дня подання цієї позовної заяви; стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частин з усіх видів її доходів (заробітку) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебував у шлюбі з [PERSON] , який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 03.02.2020 у справі № 263/15157/19. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 23.12.2019 Жовтневим районним судом м. Маріуполя у справі № 263/16561/19 (провадження № 2-н/263/952/2019) був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частин з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 листопада 2010 року до повноліття дітей. На час призначення аліментів двоє дітей фактично мешкали разом з матір`ю, проте надалі діти стали мешкати із позивачем, мешкають разом у місті Запоріжжі та перебувають на сьогоднішній день на його вихованні та повному утриманні, що підтверджується відповідними доказами. Мати дітей з моменту приїзду їх до міста Запоріжжя в березні 2022 року на зв`язок не виходить, в утриманні дітей участі не бере. У зв`язку зі зміною цих обставин вважає, що має бути звільнений від сплати аліментів та просить суд стягнути аліменти з відповідача. Ухвалою суду від 01 червня 2022 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. (а.с. 27-28) Ухвалою суду від 08 липня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті. (а.с. 42) Позивач через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовну заяву підтримав повністю. (а.с. 53) Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Причину неявки суду не повідомила. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надала. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідачка [PERSON] повідомлена про час та місце слухання справи за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явилися у судове засідання без поважних причин. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивача, а також обставини, викладені позивачем по тексту позовної заяви, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, приходить до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи підтверджено, що з 01 червня 2006 року [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м Маріуполя Донецької області від 03.02.2020 у справі № 263/15157/19. (а.с. 12) Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 18-19) 23.12.2019 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області у справі № 263/16561/19 (провадження № 2-н/263/952/2019) був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частин з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 листопада 2010 року до повноліття дітей. (а.с. 13) 15.12.2021 рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради №536 вирішено визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з його батьком [PERSON] (а.с. 15) Довідками внутрішньо переміщених осіб підтверджено реєстрацію фактичного місця проживання/перебування позивача та його неповнолітніх дітей за адресою: [ADDRESS] з 26.03.2022. (а.с. 20-22) 30.03.2022 актом обстеження умов проживання дітей за адресою [ADDRESS] відділом по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради встановлено, що по вказаній адресі фактично проживає сім`я у складі батька [PERSON] та його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; необхідні умови для утримання та виховання дітей створені. (а.с. 17) 22.07.2022 рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі № 331/1868/22 встановлено факт самостійного утримання та виховання [PERSON] своїх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 54) Таким чином викладені у позовній заяві факти підтверджуються належними доказами. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Враховуючи те, що неповнолітні діти позивача проживають з позивачем, самостійно ним утримуються та виховуються, а мати дітей разом з нами не проживає, участі в утриманні дітей не бере, отже мати дітей більше не витрачає та не може витрачати за призначенням аліменти на утримання дітей. Отже у відповідності до статті 273 ЦПК України змінилися обставини, у зв`язку з якими з судом були присуджені раніше до стягнення періодичні платежі (аліменти), оскільки у зв`язку з переїздом дітей до батька на постійне проживання, підстава для стягнення коштів на користь матері дітей відпала. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на користь позивача суд зазначає таке. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст. 191 СК). На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму. Отже з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви з двома позовними вимогами майнового характеру в розмірі 1984,80 грн.

Outcome: approved