Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 10.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позов обґрунтований наступними обставинами. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що дитина проживає разом із ним за адресою його фактичного проживання, та знаходиться на його утриманні. Мати дитини допомоги на її утримання не надає, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач та його представник у відкрите судове засідання не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив розгляд справи проводити у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України, про причину неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність та відзив на позовну заяву не подавала. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, викладеної у письмовій заяві, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із обов`язком батьків утримувати дитину, а тому регулюються Главою 15 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.12.2012 року. Встановлено, що сторони проживають окремо, діти залишилися проживати разом із матір`ю. Позивач зазначає, що [PERSON] , [INFO] проживає разом із ним за адресою його фактичного проживання: [ADDRESS] , на підтвердження чого надає суду Акт обстеження умов проживання від 17.03.2021 року, завіреного начальником Служби у справах дітей Таїровської селищної ради. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки для забезпечення достатнього рівня її життя та розвитку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У частині четвертій статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини (стаття 141 СК України). Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними згідно з частинами першою, другою статті 161 СК України може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За даними офіційного сайту судової влади вбачається наступне. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.12.2014 року по справі №522/8405/14-ц шлюб між сторонами розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000,0 гривень щомісячно, починаючи з 16.05.2014 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Визначено місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Вказане рішення набрало законної сили. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.12.2021 року по справі №509/593/21 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про відібрання дитини та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про зміну місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів, в частині зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про зміну місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів залишити без розгляду. Постановою Херсонського апеляційного суду від 03.02.2022 року Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.12.2021 року по справі №509/593/21 залишено без змін. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 14.12.2021 року по справі №509/593/21 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про відібрання дитини задоволено. Вирішено відібрати [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] та передати її матері [PERSON] . Тобто, судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.12.2014 року по справі №522/8405/14-ц місце проживання [PERSON] визначено з матір`ю, відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України є обов`язковими для виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є обов`язковість рішень суду. Таким чином, враховуючи приписи ч. 3 ст. 181 СК України, відповідно до яких аліменти присуджуються за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, у задоволенні позову слід відмовити, оскільки місце проживання малолітньої дочка сторін визначено з відповідачем. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed