Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 11 березня 2016 року між ним та відповідачкою рішенням Іллінецького районного суду №131/264/16-ц було розірвано шлюб, від якого сторони мають двох неповнолітніх спільних дітей- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення №13 1/776/16-ц Іллінецького районного суду Вінницької області від 01 червня 2016 року відповідач отримувала від [PERSON] аліменти на утримання дітей, у твердій грошовій сумі, у розмірі 460,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25.04.2016 року, до досягнення дітьми повноліття. Аліменти позивачем сплачувалися вчасно та у повному обсязі. З 25.03.2019 року згідно рішення Іллінецького районного суду Вінницької області та виконавчого листа по цивільній справі №131/113 1/18 було змінено спосіб стягнення аліментів, визначивши їх подальше стягнення у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 25.04.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. З моменту розірвання шлюбу сторони не підтримують жодних відносин і діти дійсно на момент присудження аліментів проживали разом із нею, [PERSON] постійно брав участь у їх житті та сплачував аліменти. Однак, діти з травня 2021 року перестали проживати із матір`ю, вона створила нову родину, у якій виховує дітей від шлюбу з іншим чоловіком, а їх сини проживають у будинку матері позивача (їх бабусі) [PERSON] та знаходяться на повному утриманні позивача. З травня 2021 року [PERSON] не забезпечує дітей матеріально, все їх утримання здійснює позивач, маючи також нову родину та ще одного сина від іншого шлюбу. [PERSON] займається вихованням, навчанням та утриманням дітей, відповідно до відомостей із навчальних закладів за місцем реєстрації їх проживання. Оскільки відповідачка вже більше року з дітьми не проживає та не допомагає матеріально в їх утриманні, що можуть однозначно підтвердити і діти, і їх бабуся з дідусем, позивач вважає, що необхідним є припинити стягнення аліментів із нього з 01 травня 2021 року та розпочати стягнення аліментів на утримання дітей із відповідачки саме з часу їх постійного утримання за його рахунок. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність на підставі матеріалів справи з урахуванням викладеної позиції, позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги не визнає, просить в задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, що вбачається з наступного. Так, судом установлено, що згідно рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 11 березня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.19). На підставі рішення Іллінецького районного суду від 01 червня 2016 року №131/776/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей, у твердій грошовій сумі, у розмірі 460,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25.04.2016 року, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 20-21). Згідно рішення Іллінецького районного суду Вінницької області та виконавчого листа по цивільній справі №131/1131/18 було змінено спосіб стягнення аліментів, визначивши їх подальше стягнення у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 25.04.2019 року (а.с. 22). Однак, як установлено, відповідно до довідки виконавчого комітету Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області № 119 від 27 травня 2022 року (а.с. 31) та акту обстеження на предмет фактичного проживання від 27 травня 2022 року діти сторін - 2007 року народження, з травня 2021 року фактично постійно проживають разом з бабусею (матір`ю позивача) [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Положеннями частини 2 статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою, або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно з частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі сутті цієї норми не змінює. Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку. При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому не можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо спліти цих платежів, зокрема й виключення з акту про народження дитини відомостей про походження дитини від певної особи. В свою чергу, виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. Аналогічні правові висновки наведені Верховним Судом у склад Касаційного цивільного суду у постановах від 15 травня 2019 року у справі № 511/219/18 (провадження № 61-44087св18) та від 29 липня 2020 року у справі № 551/574/18 (провадження № 61-4066св19). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи вищенаведені обставини окремого проживання дітей [PERSON] та [PERSON] від своєї матері [PERSON] остання згідно положення ч. 3 ст. 181 СК України позбавляється права на отримання аліментів. Таким чином, позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частки доходів відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття, суд приходить до наступного. Так, судом установлено, що батько [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] також проживає окремо від дітей, що підтверджується довідкою характеристикою Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 26 травня 2022 року, що розумінні ч. 3 ст. 181 СК України не надає останньому права на отримання аліментів. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивача на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки доходів відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах по справі, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаної позовної вимоги. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, судовий збір в розмірі 992,40 грн., який було сплачено позивачем за вимогу про припинення стягнення аліментів слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Стягнути з позивача 992,40 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial