Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

В грудні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання у неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991; а також встановлення її особи. Як на підставу заявлених вимог посилалась на те, що народилась [INFO] у м.\~Миколаєві, де до теперішнього часу проживає. ЇЇ матір [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України. На час її народження мати постійно мешкала в Україні, з 14.12.1981 по теперішній час зареєстрована та постійно проживає по [ADDRESS] . Вказала, що після свого народження разом з матір`ю та іншими членами родини постійно проживала за вказаною адресою. За межі України не виїжджала, у школі не навчалася та не працює. У жовтні 2021 року звернулася до Управління Державної міграційної служби в Миколаївській області із заявою про отримання паспорту громадянина України. 08.01.2020 отримала довідку про те, що її особу перевірено та встановлено, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Оскільки у видачі паспорту заявнику відмовлено, їй роз`яснено право звернутися до суду за встановленням факту постійного проживання на території України в неповнолітньому віці станом на 1991 рік. Оскільки видана заявнику довідка про встановлення її особи оформлена на підставі Наказу МВС України, який втратив чинність, їй також роз`яснено, що встановлення особи є іншим юридичним фактом та потребує окремого звернення до суду. Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби в Миколаївській області надіслав 05.04.2022 суду письмові пояснення, в яких заперечує проти встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991, оскільки такий самий юридичний факт вже було встановлено раніше згідно рішення суду по справі № 489/785/20. Щодо вимоги про встановлення особи [PERSON] , представник заінтересованої особи просить прийняти рішення на розсуд суду. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.12.2021 заяву [PERSON] було залишено без руху. Після усунення заявником недоліків поданої заяви, 20.01.2022 судом було винесено ухвалу про відкриття провадження у даній цивільній справі та задоволено клопотання про виклик свідка [PERSON] . Ухвалами суду від 19.07.2022 та від 16.08.2022 було задоволено клопотання сторін щодо їх участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник, які приймали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, участі в справі в режимі відео конференції не взяв, належним чином повідомлений про розгляд справи. Заслухавши пояснення\~заявника та\~його представника,\~свідка [PERSON] ,\~дослідивши письмові\~докази по\~справі,\~судом встановлено наступне. Заявник [PERSON] народилася [INFO] в місті Миколаєві, що підтверджується повторним Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 4607. Мати заявника [PERSON] , [INFO] , з 14.12.1981 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується її паспортом серії [NUMBER] . З паспорту матері заявника вбачається також, що крім заявника в неї є ще п`ять дітей різного віку. Факт реєстрації матері заявника та її дітей (в тому числі і заявника) за адресою: [ADDRESS] підтверджується витягом з домової книги. З пояснень заявника встановлено, що з дати свого народження вона постійно і безперервно до теперішнього часу разом з матір`ю проживає в [ADDRESS] . [PERSON] вона не відвідувала, ніколи не працювала. Отримання паспорту необхідне для реалізації її сімейних, трудових та інших прав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт постійного проживання заявника, яка є її племінницею та народилась [INFO] в [ADDRESS] , в неповнолітньому віці та її матері за вищевказаною адресою в м. Миколаєві з 1989 року по теперішній час. Також підтвердила, що особа, присутня в суді в якості заявника, є саме [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Згідно пункту 5 частини першої\~статті 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі\~статтею 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною першою статті 3 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 чи 13.11.1991. Відповідно до пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого\~Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (далі Порядок), із змінами, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991. Пунктом 10 Порядку визначено, що для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24.08.1991 або на 13.11.1991 не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: - довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24.08.1991 або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13.11.1991; - довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991; - документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24.08.1991 або на 13.11.1991; - копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 або факт їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24.08.1991 або на 13.11.1991 ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення\~про встановлення\~юридичного факту\~постійного проживання\~особи в\~неповнолітньому віці\~на території\~України за\~станом на\~24.08.1991 або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13.11.1991; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991. Крім цього,\~статтею 8 Закону України «Про громадянство України»\~особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповно рідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. У пункті 44 наведеного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №\~5\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №363/214/17-ц перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України в неповнолітньому віці (станом на 24.08.1991 заявнику [PERSON] виповнилось два роки) необхідно заявнику для можливості реалізувати належні їй, як фізичній особі, право на отримання паспорту громадянина України. До матеріалів справи заявником долучено Довідку від 08.01.2020, яка оформлена на підставі зразка до Наказу МВС України від13.04.2012 № 320 «Про затвердження порядку оформлення і видачі паспорту громадянина України». Водночас Наказом МВС України від 01.03.2018 № 161 з 17 квітня 2018 визнано таким, що втратив чинність Наказ МВС України від 13.04.2012 № 320, яким, зокрема, була визначена процедура встановлення особи та зразок довідки про встановлення особи, тому. На переконання заінтересованої особи, вказана довідка не є документом, що посвідчує особу заявника. Згідно листа Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області від 24.11.2021, [PERSON] відмовлено у встановленні її особи, з зазначенням, що процедура встановлення особи та видачі відповідної довідки регламентувалася наказом МВС України від 13.04.2012 № 320 «Про затвердження Порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України», який втратив чинність на підставі наказу МВС України № 161 від 01.03.2018. Для встановлення належності до громадянства України, необхідно встановити особу у судовому порядку. З довідки Інгульського РВ у м. Миколаєві УДМС в Миколаївській області від 08.01.2021 за вих. № 4812/87-20, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка народилась в м. Миколаєві, справді зверталась до Інгульського РВ у м.\~Миколаєві УДМС в Миколаївській області з приводу встановлення особи та видачі паспорта. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно із ч. 1\~ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно п. 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~передбачено, що суд може встановити факти, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що зібраними по справі доказами підтверджено факт постійного проживання заявника у неповнолітньому\~віці разом з матір`ю\~ на території України станом на 24.08.1991. Заперечення Управління Державної міграційної служби в Миколаївській області проти заявлених вимог в цій частині не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки суперечать обставинам справи. Так при постановленні Ленінським районним судом м.\~Миколаєва рішення по справі № 489/785/20, на яке посилається заінтересована особа, предметом дослідження суду не було питання проживання заявника на території України в зазначений період саме в неповнолітньому віці. Відповідно підстави для відмови у задоволенні заяви в цій частині (закриття провадження у справі) відсутні. Відповідно до ч.1\~ст. 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують особу чи її спеціальний статус»\~внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог\~Закону України «Про захист персональних даних». У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним. Якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються. Наказ МВС\~України від\~13.04.2012\~року №\~320\~«Про затвердження\~Порядку оформлення\~і видачі\~паспорта громадянина\~України» втратив чинність. Враховуючи, що на момент звернення заявника до суду відсутня однозначно визначена процедура встановлення особи, а встановлення особи необхідне заявнику для оформлення паспорта громадянина України, для подальшої реалізації своїх прав як громадянина України та члена суспільства, зокрема права на шлюб, влаштування на роботу, на соціальне забезпечення, тому суд, на підставі досліджених доказів, має достатньо підстав для задоволення заяви [PERSON] щодо встановлення юридичного факту встановлення її особи.

Outcome: approved