Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просила стягнути з відповідачів на її користь витрати на лікування в розмірі 8 663 грн. солідарно; стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на її користь матеріальну шкоду на ремонт автомобіля в розмірі 73 233,20 грн.; стягнути з [PERSON] на її користь різницю між матеріальним збитком і відновлювальним ремонтом в розмірі 97 910,90 грн.; стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на її користь моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. та з [PERSON] в розмірі 48 000 грн.; стягнути з відповідачів на її користь витрати на правову допомогу в сумі 6 000 грн. та 2 000 грн. за проведення експертизи автомобіля. Позов обґрунтовує тим, що 23.08.2019 року близько 18.00 год. відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем Chevrolet Tracker реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Арсенія Тарковського, виїжджаючи на вул. Покровську в м. Кропивницький, грубо порушила вимоги п.п. 1.5, 2.3(б), 16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, перед виїздом із другорядної на головну дорогу була неуважна, не впевнилась, що це буде безпечним маневром та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, і допустила зіткнення з автомобілем Chrysler РТ Cruiser, реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався по головній дорозі під її керуванням. В той же день вона була доставлена КШМД в Кіровоградську обласну лікарню та госпіталізована в нейрохірургічне відділення. Повний діагноз: поєднана травма, ЗЧМТ, забій головного мозку 1 ступеню, забій шийного відділення хребта, дисторзія капсульно-зв`язкового апарату шиї, посттравматичні протрузії С5, С6, С6-С7 МХД з компресією спинного мозку, стійкий виражений С6, С7 корінцевий синдром праворуч, синдром вертебральної артерії, лікворно-гіпертензійний, вести було-атактичний синдроми, упорна цервікокраніалгія, садна лівого ліктьового суглобу. Знаходилась у нейрохірургічному відділенні до 12.09.2019 року, але вимушена була виписатися, так як має малу дитину. В зв`язку з погіршенням стану здоров`я 17.09.2019 року вимушена була викликати швидку допомогу, якою її доставили в той же медичний заклад і госпіталізували знову в нейрохірургічне відділення, де з тим же діагнозом вона знаходилася на лікуванні до 23.09.2019 року. Відповідно до даних судово-медичної експертизи їй були спричинені легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Протягом лікування їй була призначена велика кількість медичних препаратів, загальна сума коштів, витрачених на лікування, складає 8 663 грн. Також в результаті ДТП належний їй автомобіль Chrysler РТ Cruiser, реєстраційний номер [NUMBER] був значно пошкоджений і відповідно до висновку експертизи відновлювальний ремонт автомобіля складає 171 134,10 грн. За проведення експертизи вона заплатила 2 000 грн. Цивільна відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, номер якого знаходиться в кримінальному провадженні. На даний час їй невідомо щодо намірів ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплатити їй витрати на медикаменти, які використовувались протягом лікування, збиток за пошкоджений автомобіль та суми таких виплат. Крім майнової їй, також, спричинена тяжка моральна шкода. В момент ДТП вона отримала психологічний шок та сильний фізичний біль. В лікарні на шию наділи комірець «Філадельфія», що обмежував її рухомість і завдавав багато незручностей, що вносило постійний дискомфорт в спілкуванні з дитиною, близькими і друзями. Цей комірець вона носила на протязі значного часу. Після ДТП відчуває постійні головні болі, стан здоров`я значно погіршився. Вона була соціально активною людиною, було багато планів на майбутнє. Тепер через постійні болі не має змоги вести активний спосіб життя, не може як раніше проводити час з дитиною, грати з нею в активні ігри. Дорожньо-транспортна пригода перевернула її життя і життя моїх близьких, зламала його. За час, поки вона знаходилась в лікарні, родина залишилась напризволяще, малолітня дитина перенесла разом з нею душевні страждання, вона була перелякана і психологічно виснажена, дитина була шокована, вона (позивач) могла взяти її на руки, обійняти так, як мама. Душевні хвилювання за стан дитини неможливо описати. Крім того, дитина, в зв`язку з великими витратами на лікування, була позбавлені можливості мати повноцінний та різнобічний розвиток. Відповідач [PERSON] за весь час не надала жодної допомоги, не цікавилась станом після ДТП, що додає ще більше моральних страждань. Оцінює спричинену моральну шкоду у 50 000 грн., виходячи з довго тривалості та глибини моральних, фізичних та психічних страждань, завданих їй в результаті дорожньо-транспортної пригоди та необхідності тривалої реабілітації для поновлення життєвих зв`язків. Вважає, що така сума буде достатньою, щоб реабілітувати психічний та психологічний стан. Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просила задовольнити позов. Ухвалою суду від 01.03.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 16.04.2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов. 05.05.2021 року позивачем подано відповідь на відзив відповідача [PERSON] 05.05.2021 року відповідачем ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» подано відзив на позов. 22.06.2021 року позивачем подано заперечення на відповідь на відзив 12.10.2021 року позивачем подано уточнену позовну заяву в якій позивач просить стягнути з відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на її користь витрати на лікування в розмірі 8 093 грн., матеріальну шкоду в розмірі 98 000 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь витрати на лікування в розмірі 569,90 грн. та різницю між страховою виплатою на ремонт автомобіля в розмірі 58 935 грн.; стягнути з відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на її користь моральну шкоду в сумі 405 грн. та з [PERSON] 49 595 грн.; стягнути з відповідачів на її користь судовий збір в розмірі 2 975 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн. Ухвалою суду від 12.01.2022 рок підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала відповідно до вимог уточненої позовної заяви та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що визнала себе винною в дорожньо-транспортній пригоді, після ДТП провідала потерпілу, яка вимагала у неї кошти, вона почувала себе добре, шкоди здоров`ю не було, автомобіль позивача був пошкоджений в інших ДТП, її вимоги не обґрунтовані. Представник відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений, представником надано відзив на позов, причини неявки в судове засідання не повідомлені. Заяв про відкладення розгляду справи суду не подавалось. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.08.2019 року близько 18.00 год. сталась дорожньо-транспортна пригода, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем Chevrolet Tracker реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Арсенія Тарковського, виїжджаючи на вул. Покровську в м. Кропивницький, грубо порушила вимоги п.п. 1.5, 2.3(б), 16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, перед виїздом із другорядної на головну дорогу була неуважна, не впевнилась, що це буде безпечним маневром та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, і допустила зіткнення з автомобілем Chrysler РТ Cruiser, реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався по головній дорозі під керуванням позивача [PERSON] . Постановою т.в.о. слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області від 15.06.2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019120020009215 від 09.12.2019 року, розпочате за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за ознаками злочину передбаченого ст. 286 ч.1 КК України закрито, за відсутності в діянні [PERSON] закрито складу кримінального правопорушення. Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.07.2020 року відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним транспортного засобу і не відволікатися від керування цим: засобом у дорозі. Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напряму їх подальшого руху. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Chevrolet Tracker реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/1691253 від 27.07.2019 року. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відшкодування збитків повинне мати місце у разі наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України така майнова шкода відшкодовується в і обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Нормами ст. 1187 ЦК України передбачено - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортного засобу, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання. Зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок не переробної сили або умислу потерпілого. У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - розглядаючи позов про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 6 вищезазначеної Постанови особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановоюЛенінського районного суду м. Кіровоград від 31.07.2020 року та не заперечується і відповідачем [PERSON] в судовому засіданні. Щодо витрат на лікування судом відмічається наступне. Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із лікуванням потерпілого відшкодовуються обгрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Також положеннями цієї статті передбачено, що зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Позивачем надані виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 14445 за період з 23.08.2019 року по 12.09.2019 року та за період з 17.09.2019 року по 23.09.2019 року, з яких вбачається, що 23.08.2019 року позивач отримала поєднану траву, остаточний діагноз: поєднана травма, ЗЧМТ, забій головного мозку 1 ступеню, забій шийного відділення хребта, дисторзія капсульно-зв`язкового апарату шиї, посттравматичні протрузії С5, С6, С6-С7 МХД з компресією спинного мозку, стійкий виражений С6, С7 корінцевий синдром праворуч, синдром вертебральної артерії, лікворно-гіпертензійний, вести було-атактичний синдроми, упорна цервікокраніалгія, садна лівого ліктьового суглобу. Позивач у позовній заяві зазначає, що нею на лікування витрачено 8 663,00 грн., а відповідно до перерахунку 8 093 грн. Перевіривши надані нею чеки (а.с. 16-19) суд приходить до висновку про підтвердження витрат на лікування на суму 7 391,72 грн., які мають бути стягнуті зі страхової компанії. Щодо витрат в сумі 569,90 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, суд зазначає, що позивачем понесені витрати на продукти харчування, засоби гігієни та благодійні внески, ці витрати не відносяться до витрат на лікування, а благодійний внесок, взагалі, це добровільний акт позивача, спрямований на допомогу в сфері охорони здоров`я, і не може розцінюватися як витрата, пов`язані з лікуванням, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до висновку експерта № 171/19 про вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіляChrysler РТ Cruiser, державний реєстраційний номер [NUMBER] від 13.09.2019 року, вартість ремонту відповідно до акта виконаних робіт складає 156 935 грн. та підтверджується замовленням-нарядом № 2454 від 23.06.2021 року (а.с. 130). За проведення експертного дослідження позивачем сплачено вартість виконаних робіт в сумі 2 000 грн., що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 13.09.2019 року (а.с.20 зворот). Враховуючи, що дані витрати були понесені позивачем до звернення в суд за її власною ініціативою, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх відшкодування, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у справі № 524/710/21 від 20.07.2022 року та стягнення на користь позивачаз ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» витрати на ремонт автомобіля в сумі 98 000,00 грн. в межах ліміту страхового відшкодування за мінусом франшизи 2 000 грн. та з відповідача [PERSON] різницю між страховою виплатою за ремонт автомобіля в сумі 58 935,00 грн. Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Як встановлено в судовому засіданні, в момент ДТП позивач отримала психологічний шок та сильний фізичний біль, перебувала на лікуванні, яке було пов`язане з носінням медичного комірця «Філадельфія», що обмежував її рухомість і завдавав багато незручностей на протязі тривалого часу, відчуває постійні головні болі, стан здоров`я значно погіршився, не має змоги вести активний спосіб життя. Дорожньо-транспортна пригода внесла зміни її життя і життя близьких їй людей, малолітньої дитини. Пошкодження автомобіля стались через неправомірні дії відповідача, при визначені розміру моральної шкоди судом враховані пояснення позивача щодо спричинення їй моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача, які полягають в душевних стражданнях, спричинених в результаті пошкодження автомобіля, неможливості ним користуватись і вести звичний спосіб життя, втрати спокою, отримання душевних хвилювань, і в цій частині суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної в сумі 405,00 грн. з відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та в сумі 5 000 грн. з відповідача [PERSON] , як винуватця ДТП. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати, понесені нею в розмірі сплаченого судового збору в сумі 979,11 грн. та 908 грн., понесені нею при зверненні в суд та підтверджені квитанціями (а.с. 53,54) пропорційно з кожного. Крім того, позивачем понесені витрати за надання юридичної допомоги. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що 08.11.2019 року між позивачем та адвокатом Любович О.Ю. укладено договір про надання професійної правничої допомоги та додаток від 15.01.2021 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 08.11.2019 року. Відповідно до вказаного додатку, за погодженням сторін у зв`язку із збільшенням об`єму робіт, сума гонорару збільшена до 15 000 грн. і загальна сума послуг та робіт адвоката склала 20 000 грн. На виконання умов договору представником позивача надано розрахунок суми гонорару за надану правничу (правову) допомогу на суму 20 000 грн. та квитанції про сплату [PERSON] вказаної суми від 28.12.2020 року на суму 5 000 грн., від 28.01.2021 року на суму 8 750 грн. та від 24.01.2022 року на суму 6 250 грн. Таким чином, понесені позивачем судові витрати підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з відповідачі в пропорційно.

Outcome: partial