Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що 27.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №47008 від 19.05.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з позивача в користь відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 75067,80 грн., що складається з простроченої заборгованісті за сумою кредиту в сумі 48077,07 грн., простроченої заборгованості по несплаченими відсотками в сумі 25908,60 грн., заборгованості по пені в сумі 1082,13 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріуса в сумі 50,00 грн. Вказує, що дізналася про відкрите стосовно неї виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса в додатку «Дія» у травні 2022, виконавчий напис позивач не отримувала, будь-яких фінансових зобов`язань перед відповідачем немає. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, на підставі якого складено виконавчий напис, з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. На її адресу не надходило вимоги про погашення заборгованості із зазначенням суми боргу. Враховуючи вказане, просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від №47008 від 19.05.2021 про стягнення заборгованості в сумі 75117,80 грн таким, що не підлягає виконанню. Про розгляд справи учасники справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Від відповідача відзив не надходив. Беручи до уваги викладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке. Встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис від 19.05.2021, що зареєстрований в реєстрі за №47008, яким звернено стягнення з [PERSON] - боржника за кредитним договором №002-13525-170114 від 17.01.2014, укладеним з первісним кредитором - ПАТ «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020), право вимоги за яким було відступлено до нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (код ЄДРПОУ 38750239) відповідно до договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №248/К від 20.02.2018, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. 12.04.2021 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №248/К від 12.04.2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. Згідно вказаного виконавчого напису загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 75117,80 грн. що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 48077,07 грн., по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 25908,60 грн., пені в сумі 1082,13 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача - ТОВ «Цикл Фінанс» в розмірі 50 грн., що підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. На підставі вищевказаного виконавчого напису 27.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66272470 про стягнення з [PERSON] в користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості в сумі 75067,80 грн. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтями ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом ІІ Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 в редакції від 10.12.2014. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 3.1., 3.2 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом не було враховано, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили, пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 був визнаний незаконним та нечинним. У подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, як така, що визначена імперативною нормою закону - ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріусом виконавчого напису здійснюється за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який також має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими він звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» судом перевіряються доводи боржника в повному обсязі з метою встановлення того, чи на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Таким чином, нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. У матеріалах справи відсутні докази того, що при вчиненні напису нотаріус отримав від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери тощо), у зв`язку з чим у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, сума відсотків, пеня, зазначені у написі, є безспірними. Отже, враховуючи, що на момент вчинення виконавчого напису за реєстровим № 47008 від 19.05.2021 приватний нотаріус керувався нечинним пунктом 2 Переліку, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, оскільки нотарісу не було надано нотаріально посвідченого договору, документів, які свідчать про безспірність заборгованості, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на вищенаведене, виконавчий напис, вчинений 19.05.2021 за №47008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., не підлягає виконанню. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved