Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

09 серпня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , ПрАТ "УПСК" про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Звертаючись із позовом до суду [PERSON] вказала, що внаслідок ДТП, яке відбулось 28 червня 2021 року, було пошкоджено її автомобіль «BMW X7» д.н.з. [NUMBER] . Задня частини автомобіля була пошкоджена внаслідок зіткнення з автомобілем «SsangYong» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , а передня частина авто пошкодження внаслідок зіткнення автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , з автомобілем під керуванням [PERSON] , який в подальшому взаємодіяв з її автомобілем. Просила суд стягнути солідарно з відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду у розмірі 540934,33 грн, моральну шкоду в розмірі 70000 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 20000 грн та судовий збір в розмірі 7679,34 грн, з відповідача ПАТ «УПСК» шкоду в розмірі, передбаченому страховим полісом обов`язкової цивільної відповідальності. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 серпня 2021 року цивільну справу № 753/16251/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 12 серпня 2021 року. 02 вересня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] 18 жовтня 2021 року до суду надійшла відповідь від Вишгородської міської ради про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 30 листопада 2021 року на 14:30 год. 25 листопада 2021 року на адресу суду від відповідача ПрАТ "УПСК" надійшов відзив на позовну заяву (вх. №82365), в якому вони заперечили щодо заявлених позовних вимог, просила у задоволенні позову відмовити. 30 листопада 2021 року у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 24 січня 2021 року до 15:30 год. 17 грудня 2021 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (вх. №88687), в якому відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити. Підготовче засідання призначене на 24 січня 2022 року не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді у період з 24 січня по 3 лютого 2022 року. Згодом підготовче засідання було призначено на 31 березня 2022 року на 14:30 год. Підготовче засідання призначене на 31 березня 2022 року не відбулось оскільки, відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Згодом підготовче засідання було призначено на 01 липня 2022 року на 10:00 год. У підготовче засідання 01 липня 2022 року з`явилися позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] та в режимі відеоконференції був присутній представник відповідача [PERSON] - адвокат Олексієнко М.М. У підготовчому засіданні відповідачем [PERSON] суду була надана копія та для огляду оригінал розписки від 26 серпня 2021 року, відповідно до якої позивач отримала від [PERSON] 110800 грн на відшкодування шкоди, завданої ДТП 28 червня 2021 року. Ухвалою суду від 1 липня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та розпочато розгляд справи по суті. У судовому засіданні позивач та її представник підтримала позовні вимоги, вказали, що передня частина автомобіля позивачки була пошкоджена після того, як відповідач [PERSON] зіткнувся із автомобілем відповідача [PERSON] , який в подальшому взаємодіяв з автомобілем позивачки. Завдану шкоду сторона позивача визначила в розмірі 540934,33 грн, що становить собою різницю між вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу BMW X7 у розмірі 720934,33 грн та страховою виплатою ПАТ СГ «ТАС» - 180000 грн. Просили суд стягнути солідарно з відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду у розмірі 540934,33 грн, моральну шкоду в розмірі 70000 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 20000 грн та судовий збір в розмірі 7679,34 грн, з відповідача ПАТ «УПСК» в розмірі, передбаченому страховим полісом обов`язкової цивільної відповідальності. Відповідач [PERSON] у судових засіданнях заперечив проти заявлених позовних вимог. Вказав, що відшкодував позивачці шкоду, завдану в ДТП 28 червня 2021 року. Відповідач [PERSON] та його представник у судових засіданнях заперечили проти заявлених вимог, вказали, що [PERSON] не є належним відповідачем у справі, оскільки, як вбачається із постанови про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] та [PERSON] останній пошкодив автомобіль саме [PERSON] . При цьому судом, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженням передньої частини автомобіля позивача і порушенням [PERSON] Правил дорожнього руху, внаслідок якого відбулось зіткнення автомобілей [PERSON] та відповідача [PERSON] . Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено обопільної вини відповідача [PERSON] та [PERSON] у спричиненні шкоди позивачу. Позивачем не долучено до позовної заяви доказів того, що винні дії [PERSON] призвели до пошкодження передньої частини автомобіля позивача. Заперечили також щодо заявленої вимоги про стягнення моральної шкоди, вказавши, що автомобіль позивача поїхав самостійно з місця пригоди, а твердження позивача, що вона не могла користуватись автомобілем не відповідають дійсності. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідачів [PERSON] , [PERSON] , його представника, вивчивши доводи відповідача ПАТ «УПСК», викладені у письмових поясненнях, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 червня 2021 року о 15 год. 10 хв. на Бориспільському шосе в напрямку м. Києва сталась дорожньо-транспортна пригода. Так, [PERSON] , керуючи автомобілем «SsangYong» д.н.з. [NUMBER] по Бориспільському шосе у напрямку м. Києва, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «BMW X7»д.н.з. [NUMBER] , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. [PERSON] 28 червня 2021 року о 15 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen»д.н.з. [NUMBER] по Бориспільському шосе у напрямку м. Києва, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «SsangYong» д.н.з. [NUMBER] , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року [PERSON] та [PERSON] було визнано винними у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (а.с. 17). Постанова набрала законної сили. У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Таким чином, вина [PERSON] та [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу «BMW X7»д.н.з. [NUMBER] , який проводився 9 липня 2021 року, встановлено та зазначено пошкодження (передня та задня частина автомобіля), які були утворенні внаслідок ДТП, що мало місце 28 червня 2021 року. Згідно із звітом про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «BMW X7»д.н.з. [NUMBER] від 12 липня 2021 року, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 618778,07 грн, вартість матеріального збитку станом на 9 липня 2021 року з врахуванням втрати товарної вартості становить 720934,33 грн з ПДВ на запчастини та 639121,89 грн без ПДВ на запчастини (а.с. 30-88). Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від № 202305970, цивільна-правова відповідальність власника автомобіля «SsangYong» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у АТ «СГ «ТАС». Як вбачається з позовної заяви та пояснень сторони позивача, страхова компанія АТ «СГ «ТАС» перерахувало на користь [PERSON] 180000 грн як відшкодування шкоди за [PERSON] . Крім того, як вбачається з копії розписки (оригінал якої було оглянуто судом), яка долучена до матеріалів справи відповідачем [PERSON] , ним 26 серпня 2021 року було сплачено позивачці [PERSON] 110800 грн як відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, що мало місце 28 червня 2021 року. При цьому вказана розписка має запис: «Претензий материальных и моральных к [PERSON] не имею», підпис [PERSON] . Кошти позивачкою були отримані та відповідна розписка була складена до відкриття провадження у цій справі, в той же час позивачка та її представник не подавали до суду будь-яких заяв з процесуальних питань, не відмовлялись від позовних вимог та не зменшували позовні вимоги до [PERSON] , а у судових дебатах наполягали на задоволені позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] , та заявлену суму матеріальної та моральної шкоди просили стягнути з відповідачів солідарно. Враховуючи те, що позовна заява до суду була подана 9 серпня 2021 року, а позивачка [PERSON] 26 серпня 2021 року отримала кошти від [PERSON] , як відшкодування завданої ним шкоди в ДТП, яке мало місце 28 червня 2021 року, про що складена відповідна розписка, з урахуванням того, що позивачка зазначила, що майнових та моральних претензій до відповідача [PERSON] , зокрема станом на 26 серпня 2021 року, тобто після подання цього позову до суду, не має, а також з огляду на те, що позивач та її представник наполягали на задоволенні позовних вимог в тому числі і заявлених до [PERSON] , суд вважає, що з урахуванням встановлених обставин, вимоги позивача до [PERSON] про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди є безпідставними, а тому у задоволені позовних вимог до відповідача [PERSON] необхідно відмовити. Стосовно позовних вимог до відповідача [PERSON] та ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди необхідно наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та завданою шкодою, вина. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. В силу статті 5 зазначеного вище Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Як вбачається з відзиву на позовну заяву відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», позивачка у справі зверталась до страхової компанії відповідача [PERSON] із заявою про страхове відшкодування. Листом від 5 серпня 2021 року № 7355/18 [PERSON] повідомлено про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями водія «Volkswagen»д.н.з. [NUMBER] [PERSON] та заподіяною [PERSON] шкодою, пов`язаною з пошкодженням належного їй транспортного засобу «BMW X7»д.н.з. [NUMBER] (а.с. 122-123). Аналогічної позиції дотримувався і відповідач [PERSON] та його представник, надаючи пояснення у справі та подаючи відзив на позовну заяву. Зокрема вони вказали, що стороною позивача не доведено, що за наслідками другої події , а саме зіткнення автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] з автомобілем «SsangYong» д.н.з. [NUMBER] і подальшої взаємодії цього автомобіля із автомобілем позивачки, відбулось пошкодження передньої частини автомобіля [PERSON] . Судом встановлено, що як вбачається із постанови Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року «28.06.2021 року о 15 год. 10 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем "Санг Йонг" д.н.з. [NUMBER] по Бориспільському шосе у напрямку м. Києва, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем "БМВ" д.н.з. [NUMBER] , який у свою чергу зіткнувся із автомобілем "БМВ" д.н.з. [NUMBER] , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. [PERSON] 28.06.2021 року о 15 год. 10 хв., керуючи автомобілем "Фольцваген" д.н.з. [NUMBER] по по Бориспільському шосе у напрямку м. Києва, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого допустив зіткнення з автмомобілем "Санг Йонг" д.н.з. [NUMBER] , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП» . Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, судом не було встановлено, що автомобіль позивачки «BMW X7» д.н.з. [NUMBER] зіткнувся із автомобілем BMW д.н.з. [NUMBER] внаслідок того, що автомобіль «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] зіткнувся з автомобілем «SsangYong» д.н.з. [NUMBER] , який в цей час вже зіткнувся з автомобілем позивачки. При цьому, як вбачається з копій пояснень, наданих учасниками ДТП працівникам поліції після ДТП 28 червня 2021 року, (долучались до протоколів про адміністративні правопорушення, складені відносно [PERSON] , [PERSON] , були предметом розгляду у справі про адміністративне правопорушення), долучені позивачем до позовної заяви, водій [PERSON] зокрема вказав: «двигался по трассе Борисполь-Киев в потоке автомобилей, двигаясь соблюдал дистанцию и скорость, впереди меня резко затормозил автомобиль «BMW X7» д.н.з. [NUMBER] , тормозил, но слишком резко остановился автомобиль BMW впереди идущий, он догнал автомобиль останавливающийся перед ним (ударил) впереди него останавливающиеся авто. После удара впереди резко ставшего авто BMW, в мой автомобиль въехал (в заднюю часть) авто «Фольцваген - Кадди» гос № [NUMBER] ». В судовому засіданні під час розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] вказав, що не пам`ятає та не може пояснити коли саме автомобіль позивачки в`їхав у автомобіль «BMW» д.н.з. [NUMBER] . Як вбачається з пояснень водія автомобіля «BMW» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , які надавались також працівникам поліції, він їхав на своєму автомобілі «BMW Х3» д.н.з. [NUMBER] з міста Бориспіль у напрямку м. Києва з дозволеною швидкістю. Автомобіль перед ним почав гальмувати, він почав скидати швидкість і теж почав гальмувати. Коли до автомобіля попереду залишилось 20 метрів він відчув удар позаду. Автомобіль «BMW X7» д.н.з. [NUMBER] врізався в нього. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ 137042 від 28 червня 2021 року, який був складений стосовно [PERSON] , (був предметом розгляду Дарницьким районним судом м. Києва) та долучений до позовної заяви, працівниками поліції було зазначено, що водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «SsangYong» д.н.з. [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «BMW X7» д.н.з. [NUMBER] , який в свою чергу по інерції здійснив зіткнення з транспортним засобом «BMW Х3» д.н.з. [NUMBER] . При цьому із постанови Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року не вбачається, що водій [PERSON] був незгоден із складеним протоколом, або із інформацією викладеній в ньому, не зазначав він також і у протоколі про адміністративне правопорушення будь-яких зауважень щодо недостовірності інформації, викладеній в ній. На підтвердження того, що передня частина автомобіля позивачки була пошкоджена саме через зіткнення автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , який зіткнувся з автомобілем «SsangYong» д.н.з. [NUMBER] , який в цей час вже зіткнувся з автомобілем позивачки стороною позивача були надані лише усні пояснення. Поряд з цим, сторона позивача зазначила, що автомобіль позивачки вже відремонтований, а відповідну експертизу, зокрема для встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія [PERSON] та пошкодженнями передньої частини авто позивачки, вони не замовляли, оскільки не вбачали необхідним це робити. Стороною позивача не заявлялись клопотання про допит свідків, які б підтвердили факт пошкодження автомобіля позивачки (передньої частини) саме з вини водія автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , зокрема [PERSON] чи [PERSON] , яка як свідок була вказана у поясненнях позивачки [PERSON] , що надавались нею працівникам поліції (а.с.26). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтями 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із статтею 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, позивачем та її представником не було належними, достатніми та допустимими доказами доведено, що передня частина автомобіля позивача «BMW X7» д.н.з. [NUMBER] в момент ДТП, яке мало місце 28 червня 2021 року, була пошкоджено саме через винні, протиправні дії відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] та здійснив зіткнення з автомобілем відповідача [PERSON] «SsangYong» д.н.з. [NUMBER] . Не було встановлено такого і під час розгляду цивільної справи. Наявні в матеріалах справи та досліджені у судовому засіданні докази, які описані судом вище, спростовують твердження позивачки про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] матеріального збитку, як відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, яке мало місце 28 червня 2021 року. З огляду на те, що під час розгляду справи судом не було встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача [PERSON] та пошкодженнями передньої частини автомобіля позивачки, вимоги до відповідача ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія", як до страховика цивільно-правової відповідальності [PERSON] , є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи те, що судом під час розгляду справи не встановлено підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріального збитку, зокрема з підстав недоведеності спричинення матеріального збитку протиправними діями відповідача [PERSON] саме позивачці [PERSON] , відсутні відповідно підстави й для задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди з вказаного відповідача. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, з огляду на обґрунтування заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо заявлених вимог до відповідачів, з підстав, викладених у мотивувальній частині рішення суду, позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, а тому позовна заява не підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed