Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та просив скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції Полтавської області Маньківського Ігоря Івановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 12077837 від 01.04.2014 року (14:00:08), з одночасним припиненням права власності номер 5184993 на земельну ділянку площею 0,1558 га, кадастровий номер 5324586701:01:002:0066, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 327952253245, про державну реєстрацію права комунальної власності за Пузирівською сільською радою. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 01.08.2022 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заявою від 31.08.2022 просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити. Відповідач Оболонська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області свого представника до суду не направила, заявою від 15.08.2022 просила розглянути справу без участі свого представника, зазначили, що права [PERSON] дійсно порушені, оскільки на земельну ділянку кадастровий номер 5324586701:01:002:0066, площею 0,1558 га, зареєстровано право приватної та комунальної власності, що унеможливлює право позивача вільно розпоряджатися своїм майном. Позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням 21 сесії шостого скликання Пузирівської сільської ради Семенівського району Полтавської області «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки для передачі її у власність [PERSON] » від 22 травня 2014 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,1558 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 10). Відповідно до рішення першої сесії восьмого скликання Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області «Про початок реорганізації Пузирівської сільської ради шляхом приєднання до Оболонської сільської ради» від 01 грудня 2020 року Пузирівську сільську раду Семенівського району Полтавської області (код ЄДРПОУ 22547489) реорганізовано шляхом приєднання до Оболонської сільської ради (код ЄДРПОУ 22543563), яка є правонаступником всіх прав і обов`язків Пузирівської сільської ради (а.с. 38-39). ФОП [PERSON] виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в [ADDRESS] на території Пузирівської сільської ради Семенівського району Полтавської області (а.с. 11). Державним реєстратором Реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції Полтавської області Маньківським І.І. зареєстровано за [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1558 га, кадастровий номер 5324586701:01:002:0066, дата державної реєстрації земельної ділянки 25.12.2013, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 32393171) та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (індексний номер 32392543) від 19.01.2015 (а.с. 15, 16). Крім того на вказаній земельній ділянці, знаходиться житлове приміщення А-2, загальною площею 96,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані за [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 43098469) та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (43097923) від 01.09.2015 (а.с. 17, 18). Відтак, [PERSON] правомірно та відповідно до чинного законодавства набув право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1558 га, кадастровий номер 5324586701:01:002:0066 та на житлове приміщення А-2, загальною площею 96,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, на земельну ділянку площею 0,1558 га, кадастровий номер 5324586701:01:002:0066, крім приватної власності, державним реєстратором Реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції Полтавської області Маньківським І.І. 01.04.2014 помилково зареєстровано право комунальної власності на вищевказану земельну ділянку, що позбавляє останнього права на власний розсуд розпоряджатися своїм майном. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.\~\~\~У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно\~ст. 79-1 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч.1). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (ч.3). Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. (ч.4) Частиною 1 ст. 81 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема,\~на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі\~Закон), право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Відповідно ст. 5 Закону, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки. Частиною 1 ст. 26 даного Закону передбачено, що за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Згідно ч. 3 ст. 26 даного Закону, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За таких підстав, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved