Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 43\~961, 38 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що наказом командира військової частини [NUMBER] Державної прикордонної служби України від 10.01.2022 №5-ос позивача звільнено з посади провідного бухгалтера розрахункового відділення фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) з 13 січня 2022 року, з виплатою компенсації за 14 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за відпрацьований робочий рік з 02 лютого 2018 року до 02 лютого 2019 року, за 24 календарних дні невикористаної щорічної основної відпустки за відпрацьований робочий рік з 02 лютого 2019 року до 02 лютого 2020 року, за 24 календарних дні невикористаної щорічної основної відпустки за відпрацьований робочий рік з 02 лютого 2020 року до 02 лютого 2021 року, за 22 календарних дні невикористаної щорічної основної відпустки та за 6 календарних днів невикористаної додаткової відпустки за робочий період пропорційно відпрацьованому часу з 02 лютого 2021 року по 13 січня 2022 року. Однак виплату належних позивачу при звільненні сум у день її звільнення не проведено, натомість виплати здійснювались частинами впродовж січня-березня, при цьому остаточний розрахунок здійснено 31.03.2022 року шляхом перерахування коштів на її картковий рахунок. Позивач зазначає, що з урахуванням того, що згідно з наказом від 10.01.2022 № 5-ос вона звільнена 13.01.2022, а виплату належних їй сум при звільненні (компенсацію невикористаних днів основної та додаткової відпустки) остаточно проведено 31.03.2022, тобто з порушенням строків, встановлених ст. 116 КЗпП України, то відповідно до ст. 117 КЗпП України вона набула право на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Заробітна плата за останні два місяці перед звільненням (листопад-грудень 2021 року) сукупно становила 36496,37 грн. Кількість робочих днів у листопаді 2021 року 22, у грудні 2021 року 22. Отже, розмір середньоденної заробітної плати становить 829,46 (3649637 / 44) грн. Період за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, а саме з 14.01.2022 по 30.03.2022 (включно) становить 53 робочих днів. Таким чином, середній заробіток, який підлягає виплаті у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні становить 43\~961,38 (829,46 х 53 робочих дні) грн. Ухвалою суду від 30.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. 08.08.2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просив суд в задоволені позову відмовити у повному обсязі посилаючись на наступні обставини. Так, позивачем не зазначені будь-які перешкоди, та відсутні докази порушення її прав щодо відпустки (відсутні заяви) за невикористаний період щорічних основних відпусток, які були передбачені відповідно до законодавства та колективного договору. Відповідач вважає, що своєчасна виплата працівникові при звільненні відповідно до КЗпП України не була здійснена з вини Військової частини [NUMBER] . Фінансування діяльності органу охорони державного кордону здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, передбачених законодавством. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом, надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання бюджетних установ. Також, з огляду на довідку головного бухгалтера військової частини [NUMBER] [PERSON] фінансово-економічним відділом було направлено на адресу Адміністрації Державної прикордонної служби України як головному розпоряднику бюджетних коштів потребу на загальну суму 4130,5 тис. грн.. Однак 14.01.2022 року було отримано фінансування на загальну суму 3372,8 тис. грн. Якщо, у спірному питанні, що виникає між позивачем та відповідачем, здійснити виплату позивачу у день звільнення у повному обсязі, це може призвести до негативних наслідків для інших працівників, тобто недоплату належних сум, що у свою чергу потягне до необхідності здійснення значних додаткових виплат з державного бюджету України. Указом Президента України 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-Х на території України ведений воєнний стан через акт відкритої агресії з боку Російської Федерації та проведенням активних бойових дій на території Київської, Харківської, Херсонської, Донецької та Луганських областей, дію якого станом на сьогодні продовжено. 3 огляду на зазначене військова частина [NUMBER] переведена на воєнний стан і виконує заходи необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, а отже і видатки з державного бюджету України спрямовуються на дані цілі, тому затримка розрахунку при звільненні відбулося не з вини Військової частини [NUMBER] ( [INFO] ), а у зв`язку із обставинами, що були вище вказані та на які роботодавець не мав впливу для врегулювання таких несприятливих обставин. Окрім того, середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком №100. Виходячи з принципів розумності, справедливості, та пропорційності суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України. Відповідно до Порядку №100 та до довідки №188 від 18.07.2022 середній заробіток [PERSON] за відпрацьованих 43 робочих дні у листопаді та грудні місяцях 2021 року становить 817,43 грн., загальна сума середньої заробітної плати за вказаних два місяці становить 35152,77 грн. Відповідач вказує, що оскільки на території України було введено воєнний стан то це є форс-мажорною обставиною, що в свою чергу відповідно призвела до невідворотних обставин, не залежних від військової частини [NUMBER] та об`єктивно виконання прикордонним загоном зобов`язань. Отже, з моменту введення в Україні воєнного стану, станом до 31 березня у [NUMBER] прикордонного загону не являлося можливості здійснити виплату у повній сумі розрахунку при звільненні. В судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог заперечував у повному обсязі. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд. дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Військовою частиною [NUMBER] Державної прикордонної служби України, на посаді провідного бухгалтера (з дипломом магістра) та 13 січня 2022 року звільнена за власним бажанням за ст.38 КЗпП України\~відповідно до наказу № 5-ос від 10 січня 2022 року, що підтверджується записом у трудовій книжці серії [NUMBER] , та наказом командира військової частини [NUMBER] Державної прикордонної служби України від 10.01.2022. Відповідно до ст. 116 КЗпП України (в редакції зі змінами від 09.06.2022) При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, роботодавець повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, роботодавець в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст. 117 КЗпП України (в редакції зі змінами від 09.06.2022) в разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117\~КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку. У пункті 20 Постанови Пленуму ВСУ №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~судам роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117\~КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Середній заробіток працівника судом розраховується відповідно до статті 27\~Закону України\~«Про оплату\~праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Відповідно до п.2 вищевказаної постанови, передбачено, що у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. ( Абзац перший пункту 8 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 1398 ( 1398-99-п ) від 30.07.99 ) Отже, остаточний розрахунок з [PERSON] повинен бути проведений в день її звільнення, а саме 13.01.2022 року. Як вбачається з виписки АТ КБ «Приватбанк» від 10.04.2022 року, остаточний розрахунок з позивачем було проведено 31.03.2022 року. Заробітна плата позивача за останні два місяці перед звільненням (листопад грудень 2021 року) сукупно становить 36496,37 грн., що підтверджується довідкою №130 від 12.05.2022 року, яка надана позивачу за підписом головного бухгалтера Військової частини [NUMBER] Олег Вецал. Тобто, розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 829,46 грн. (36496,37/44) Період затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, а саме з 14.01.2022 по 30.03.2022 (включно) становить 53 робочих дні. Таким чином, з 14 січня 2022 року по 31.03.2022 року (день фактичного розрахунку) середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати становить 43961,38 грн. (829,46 грн. х 53 роб. дні) Також, суд ставиться критично до довідки, яка надана відповідачем за №188 від 18.07.2022 року, в якій містяться данні щодо заробітної плати за листопад-грудень 2021 року [PERSON] , оскільки розрахунок, який міститься в даній довідці не співпадає з тим розрахунком який було надано [PERSON] в довідці №130 від 12.05.2022 року, та яку вона особисто отримала з підприємства за підписом головного бухгалтера. Окрім того, не можна погодитися з висновками відповідача, що неможливість здійснити повний розрахунок при звільненні пов`язано з форс-мажорними обставинами, оскільки форс-мажорні обставини на які посилається відповідач настали пізніше, а саме 24.02.2022 року, проте як розрахунок мав би бути здійсненний 13.01.2022 року. Отже,\~суд вважає\~доцільним стягнути\~з відповідача\~по справі\~розмір середнього\~заробітку за\~затримку розрахунку\~при звільненні\~в сумі\~43961,38 грн. За таких обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved