Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

у травні 2022 року позивач Комунальне підприємство виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (надалі Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі Відповідач) у якому просить суд стягнути з Відповідача) на свою користь: -заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 10971,98грн. -заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3922,06грн.; -заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 01.11.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 6004,06 грн.; -заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 01.11.2021 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 23826,74 грн.; -у відшкодування витрат пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн.; -у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду 2481 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води (далі - послуги) регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІУ (далі - Закон) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила). Відповідно до п. 8 Правил та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, такий договір є договором приєднання. На виконання вимог цього Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП«КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085) (надалі - Договір). Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт продовження отримання послуг відповідачем як споживачем послуг після укладання КП«КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» договору цесії. Квартира [ADDRESS] під`єднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання, а отже відповідач, є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідач від послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач надавав послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, щомісячно надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а Відповідач споживає надані послуги та зобов`язаний оплатити їх вартість. Відповідно до ст. 20 Закону, п. п. 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календар місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом. Проте, Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.11.2021 складає 29830,80 грн. (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 6004,06 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 2386,74 грн.). Крім того, Позивач, на підставі Договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі Договір цесії) від 11.10.2018, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (далі - Кредитор) та КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ (КИЇВСЬКОЇМІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі - Новий Кредитор), прийняв право вимоги до Відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 14894,04 грн. Згідно п. 3.4.2 Договору цесії Новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплату заборгованостей. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який опублікований 31.07.2014 року на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511). Факт відсутності письмового договору про надання послуг з| централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою звільнення споживача від оплати послуг (Постанова судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 справа 6-2951цс15). Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Всього просить стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 29830,80 грн. та суму заборгованості за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 14894,04 грн., що разом складає 44724,84 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 13.05.2022 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін (а.с.58-59). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов, у якому вважає позов необгрунтованим, посилаючись на те, що позивач подавав гарячу воду неналежної якості та з перебоями у літній період. Він був вимушений зливати брудну гарячу воду, не використовуючи її за призначенням, але лічильник у цей час працював, нараховуючи оплату. Додав квитанції про сплату ним за комунальні послуги, серед яких у тому числі за послуги отримані від позивача, які вважає неврахованими позивачем. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, дослідивши надані відповідачем наявні у нього квитанції про сплату комунальних послуг за відповідний період отримання комунальних послуг від відповідача, підрахувавши всі сплачені відповідачем грошові суми відповідачу, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Крім того, Позивач, на підставі Договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі Договір цесії) від 11.10.2018, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (далі - Кредитор) та КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ (КИЇВСЬКОЇМІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі - Новий Кредитор), прийняв право вимоги до Відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 26898,01 грн. Згідно п. 3.4.2 Договору цесії Новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплату заборгованостей. КП«КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», на підставі типового договору, було підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085) (надалі - Договір). Відповідач [PERSON] від послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався). Отримував такі послуги від відповідача, проводив оплату отриманих послуг у відповідний період. Тобто виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: Позивач надавав послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, щомісячно надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а Відповідач споживав надані послуги та зобов`язаний оплатити їх вартість. Суд критично ставиться до викладених відповідачем заперечень про неналежну якість отриманих послуг, оскільки доказів на підтвердження цих обставин відповідач не надав. Договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІУ комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач послуги зобов`язаний надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором. За приписом ч. 2 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» споживач щомісяця передає показання вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії виконавцю відповідних комунальних послуг або визначеній власником (співвласниками) іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у спосіб, передбачений договором. Виконавець періодично, не менше одного разу на рік, проводить контрольне зняття показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії у присутності споживача або його представника. Плата за послуги відповідачу нарахована позивачем відповідно до даних опалюваної площі та відповідно до діючих тарифів, але судом встановлено, що позивач не врахував всіх отриманих від відповідача грошових сум на оплату за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води. Так позовні вимоги позивача складаються з вимоги стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 44724,84 грн., що обгрунтовується позивачем двома підставами: 1 )заборгованості за спожиті з 01.05.2018 року по 01.11.2021 року послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 29830,80грн. (23826,74 грн. + 6004,06 грн.); 2)заборгованості за спожиті відповідачем до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 14894,04 грн. (10971,98 грн. +3922,06 грн.) право на отримання яких перейшло до позивача за Договором№602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). На обгрунтування заборгованості відповідача за спожиті з 01.05.2018 року по 01.11.2021 року послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 29830,80грн. позивачем наданий розрахунок на а.с.5,6. Дослідивши ці розрахунки, у графі «нарахування», за надані послуги за відповідний період з 01.05.2018 року по 01.11.2021 року значиться сума 27496,54 грн., а не та сума яку позивач вказав у позовній заяві. Відповідачем [PERSON] суду були надані квитанції про сплату ним відповідачу грошових сум за отримані послуги за відповідний період. Дослідженням цих квитанцій та арифметичним підрахунком грошових сум вказаних в цих квитанціях встановлено, що у відповідний період з 01.05.2018 року по 01.11.2021 року відповідач [PERSON] сплатив позивачу за отримані комунальні послуги 15475 грн. 65 коп. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача за період з 01.05.2018 року по 01.11.2021 року підлягає заборгованість в сумі 12020 грн. 89 коп. (27496,54 грн. - 15475,65 грн.), а не 29830,80 грн., як просить стягнути позивач. Наданий позивачем як доказ розрахунок на а.с.6, у графі «оплата позивачем» не містить інформації про більшу частину сплачених відповідачем [PERSON] грошових коштів за відповідний період за наявними в нього квитанціями. Так у грудні 2018 року відповідач сплатив позивачу 580,60 грн., про що свідчить відповідна надана позивачем квитанція, але у розрахунку на а.с.6 позивач вказав лише про сплату 80,6 грн., у січні 2019 року позивач сплатив відповідачу за двома квитанціями 1178,60 грн., а позивач врахував оплату лише 80,6 грн., і аналогічно цьому по всіх інших місяцях відповідного періоду з 01.05.2018 року по 01.11.2021 року. Таким чином, наданий позивачем розрахунок на а.с.6 не є достовірним доказом у частині врахування всіх зроблених відповідачем оплат за отримані послуги, але достовірною в розрахунку є загальна сума нарахування 27496,54 грн. від якої треба відняти загальну суму сплачених відповідачем позивачу коштів за відповідний період. Сплату грошових коштів у наданих відповідачем квитанціях за грудень 2021 року, у двох квитанціях в розмірі 36,10 грн. та 293,70 грн., і у січні 2022 року у трьох квитанціях на 24,10 грн., 196,8 грн, 650 грн. суд не враховує у підрахунку, так як ці платежі зроблені відповідачем поза межами спірного періоду, після 01.12.2021 року. Щодо іншої заявленої позивачем підстави для стягнення заборгованості, що мотивована позивачем правом на отримання, що перейшло до нього за Договором №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (а.с.12) судом встановлено наступне. На підтвердження цієї частини позовних вимог позивач надав Довідку про наявну суму заборгованості відповідача [PERSON] що перейшла до нього за договором цесії за послуги з централізованого опалення в розмірі 10971,98 грн.(а.с.7) та Довідку наявну суму заборгованості відповідача [PERSON] що перейшла до нього за договором цесії за послуги з гарячого водопостачання 3922.06 грн.(а.с.8), загалом 14894,04 грн.(10971,98 грн. +3922,06 грн.). Крім цих довідок ніяких розрахунків та обгрунтування за які саме відповідні місяці у період до 01.05.2018 року виникла заборгованість відповідача позивач суду не надав. Відповідачем надані оригінали квитанцій про оплату за отримані послуги за відповідний період: за січень 2018 року у сумі 483,72 грн., у лютому 2018 року у сумі 74,55 грн., у березні 2018 року на суму 74,55 грн.(загалом на суму 632,82 грн.). Обов`язок доказування позовних вимог відповідними доказами покладається на позивача. Оскільки належними та допустимими доказами не обгрунтовано за які саме місяці у період до 01.05.2018 року у відповідача виникла заборгованість, та чи враховані здійснені відповідачем відповідні платежі у наданих суду квитанціях за 01,02,03 місяці 2018 року, при передачі права вимоги що перейшло до позивача за Договором цесії №602-18 від 11.10.2018 року, то суд вираховує цю обставину на користь відповідача та вичитає суму 632,82 грн. з суми заборгованості за спожиті відповідачем до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 14894,04 грн. право на отримання яких перейшло до позивача за Договором цесії № 602-18 від 11.10.2018 року. Таким чином, стягненню з відповідача за спожиті відповідачем до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води підлягає 14261 грн. 22 коп. (14894,04 грн.- 632,82 грн.). Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. Стягненню з відповідача підлягають судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 2481 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial