Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

В лютому 2022 року позивач [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В прозові зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області розміром 4,05 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Однак, на протязі шестимісячного строку зі дня відкриття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, не подав заяву про відмову від спадщини, але прийняв спадщину фактично, тому що проживав зі спадкодавицею однією сім`єю та фактично вступив в управління спадковим майном. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 08.02.2022 відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. В ході підготовки справи до судового розгляду відповідач не скористався своїм правом подати до суду відзив на позовну заяву. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 04.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Козиряцька І.М. позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач територіальна громада в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з`явилися, в особі свого представника [PERSON] надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі. За клопотанням представника позивача в судовому засіданні були допитані свідки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою по вулиці позивача [PERSON] , добре знає позивача та за життя знала його матір. [PERSON] періодично відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак постійно мешкав разом з матір`ю в с. Червонодніпровка, та продовжив мешкати після її смерті до теперішнього часу. Свідок [PERSON] суду повідомив, що він є мешканцем с. Червонодніпровка з 2008 року, мешкає з [PERSON] на сусідній вулиці. У період з 2010 по 2016 р.р був депутатом села. Суду повідомив, що [PERSON] весь час мешкав селі Червонодніпровка разом зі своєю матір`ю, та продовжив мешкати після її смерті. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. Оскільки правовідносини по спадкуванню виникли в 2001 році, тому при розгляді спору до спадкових правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття та прийняття спадщини. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України новий ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або кожен з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленуму ВСУ УРСР №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Відповідно до п. 2 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається : «якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб. Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року вбачається, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, тощо. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: … наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього (пункт 113). Дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 16.09.2021 Запорізьким ВДРАЦС у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Факт родинних відносин позивача з померлою матір`ю підтверджується наданими суду витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00032624198 від 16.09.2021, відповідно до якого встановлено, що 12.06.1954 виконавчим комітетом Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області складено актовий запис № 78 про народження [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої на запит суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не відкривалась. Відповідно до довідки виконавчого комітету Біленківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 2873/01-06 від 05.08.2021 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , по день смерті [INFO] . До дня смерті з нею проживав та доглядав її син [PERSON] , [INFO] . Право [PERSON] на земельну частку (пай) у землі, яка знаходиться на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області розміром 4,05 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі підтверджується наданим суду сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЗП №039786. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті матері з огляду на наявність у позивачки оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове мано, а саме, земельної частки (паю), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved