Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04.07.2019 у справі №569/5227/19 на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/5 частки заробітку (доходу) до 1/3, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що згідно\~рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04.07.2019 у справі №569/5227/19\~з відповідача на її користь стягуються аліменти на\~утримання сина\~у розмірі\~1/5\~всіх видів\~його заробітку (доходу) щомісячно,\~але не\~менше ніж\~50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку, починаючи з 15.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною шестирічного віку. Вказує, що сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, забезпечення належного рівня його життя, оскільки за цей час значно зросли ціни на споживчі товари. Дитина підросла, а тому, відповідно, зросли і витрати на неї. В силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. У поточному році наш син закінчує навчальний дошкільний заклад та йде до школи в перший клас, чимало коштів потрібно для придбання шкільного приладдя, нового одягу та інше. Крім того зазначає, що дитина часто хворіє, зокрема, на гострий середній отит, хронічний назофарингіт. Ухвалою суду від 20.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 24.05.2022 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому вказує, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Проте, позивачкою не наведено жодної з передбачених ч.1 ст. 192 СК України підстав для збільшення розміру аліментів на утримання дитини, які наразі стягуються з відповідача. Вважає посилання позивача на заплановане зростання витрат на дитину, у зв`язку з тим, що син закінчує садочок та скоро піде до школи, передчасним. Такі витрати ще не настали та їх розмір не відомий. Твердження про те, що загальний рівень матеріальних витрат на утримання дитини зростає хоча і є логічним, однак також не підтверджене доказами. Крім того вказує, що з врахуванням ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» мінімальний гарантований розмір аліментів на сина сторін становить 1309 грн., а мінімальний рекомендований розмір аліментів дорівнює прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку та становить 2618 грн. на місяць. При цьому середньомісячний розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина становить 2942,10 грн, тобто вже є більшим ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів, визначений законом (прожитковий мінімум для дитини відповідного віку). Також повідомляє, що з моменту виникнення аліментних зобов`язань матеріальне становище відповідача не зазнало істотних позитивних змін. 07.06.2022 представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої представник повідомляє, що дитина часто хворіє, що стверджується відповідними медичними документами. Зокрема, у січні поточного року син перехворів на гострий середній отит, хронічний назофарингіт. Деякі ліки призначались для вживання протягом 1 місяця. Також дитина часто хворіє на обструктивний бронхіт, ГРВІ. У зв`язку з цим, чимало коштів йде на придбання ліків, вітамінів, повноцінне харчування. Тобто, це вказує на погіршення стану здоров`я дитини. Крім того, дитина підросла, а тому, відповідно, зросли і витрати на неї. Стверджує, що відповідач є цілком здоровою людиною, має постійний заробіток, який в середньому складає 14 000, 00 грн.. Окрім того, відповідач, як працівник поліції, з лютого місяця поточного року, у зв`язку з початком воєнних дій в Україні, окрім заробітної плати, отримує додаткове грошове забезпечення орієнтовно 30 000, 00 грн. щомісячно. Також зазначає, що упродовж майже 4 років відповідач сплачував аліменти з розмірі 1/5 та 1/8, що складає 13/40 частки його доходу, або 1/3. [INFO] сину виповнилося 6 років, у зв`язку з цим з 21.04.2022 припинено стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дружини. На даний час в рахунок аліментів з нього стягується лише 1/5 частини доходу. Позивач звернулася до суду про збільшення розміру аліментів з 1/5 до 1/3 частки заробітку (доходу). Це вказує на те, що відповідач як платив в середньому 1/3 частки його заробітку, так і буде платити, в разі задоволення позову на користь позивача, і це не поставить його у скрутне матеріальне становище. У відповіді на відзив представник також посилається на постанову Верховного Суду від 16 вересня 2020 року під час розгляду справи № 565/2071/19, у якій суд дійшов висновків про те, що зміна сімейного стану в зв`язку з наявністю у платника аліментів інших дітей не може бути підставою для зміни розміру аліментів без доведення обставини зміни матеріального стану. Народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Окрім того, Верховний Суд зазначив, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. 10.06.2022 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до яких вважає, що наведені у відповіді на відзив доводи про те, що що дитина часто хворіє, що в свою чергу є свідченням погіршення її стану здоров`я, як отримувача аліментів не підтверджені жодними доказами. Доказів погіршення стану здоров`я дитини, поряд з тим, який існував раніше, на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, позивач не наводить. Вказує, що загальні, зокрема распіраторні захворювання характерні для відповідного підліткового віку. Відсутні дані, про те що їх перебіг є істотно ускладненим, тяжким, тощо. Просить суд відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні 05.08.2022 позивач та її представник підтримали свої позовні вимоги, просили позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні 05.08.2022 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін у справі, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину, [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1072. Шлюб між сторонами розірвано 06.03.2019, що стверджується рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06.03.2019 у справі №569/12493/18. Згідно з рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04.07.2019 у справі №569/5227/19 вирішено стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином, [PERSON] , [INFO] , шестирічного віку, починаючи з 15 березня 2019 року. На виконання зазначеного судового рішення та виконавчого листа у справі №569/5227/19 Відділом ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкриті виконавчі провадження №60074417 та №60069630. Згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів по вказаних виконавчих провадженнях від 24.05.2022, складених головним державним виконавцем Відділом ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) О. Анненковою, заборгованість відповідача зі сплати аліментів відсутня. Сума аліментів, яка стягується з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] становить: за січень 2022 - 2 801, 94 грн., за лютий 2022 - 2 801, 94 грн, за березень 2022 року - 2 950, 19 грн, за квітень 2022 року - 3 214, 34 грн. Як стверджується копією трудової книжки відповідача, [PERSON] з 07.11.2015 перебуває на службі в Головному управлінню Національної поліції в Рівненській області та обіймає посаду викладача Державної установи "Рівненська академія патрульної поліції". Згідно довідки про доходи від 14.06.2022, виданої Державною установою "Рівненська академія патрульної поліції", за період з грудня 2021 року по травень 2022 року загальна сума доходу [PERSON] становить 205 620, 51 грн, у тому числі додаткова винагорода в сумі 94 840, 00 грн. Згідно листа Державної установи "Рівненська академія патрульної поліції" від 16.06.2022 №392/53/01-2022-аз, повідомляється, що Постановою КМУ від 16.02.2022 №122 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 №146" встановлено, що з військовослужбовців Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзвязку, держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного акнтикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, Сужби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом. Постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного, управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної, служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць; на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Враховуючи вищенаведене, для поліцейських, така додаткова винагорода є додатковою виплатою на період дії воєнного стану. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період. Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира (начальника). Відповідно, з сум отриманої [PERSON] додаткової винагороди утримання аліментів не здійснювалось. Таким чином суд зазначає, що стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , здійснюється державним виконавцем з доходів відповідача, за виключенням додаткової винагороди,\~яка не є постійною виплатою і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира (начальника). Як стверджується з витягу з особового кабінету OTPBank по кредитному договору від 15.01.2021, заборгованість позивача по кредиту становить 9 033, 88 грн та щомісячний платіж складає - 1 601, 15 грн. Відповідно до виписки по рахунку відповідача у АТ Кб "Приватбанк" від 20.05.2022, заборгованість позивача по кредитній картці становить 26 924, 23 грн. Згідно копії відповіді з Головного сервісного центру МВС від 09.06.2022 №31/14аз-17-5641-2022, відповідачем 24.01.2021 було придбано автомобіль марки VOLKSVAGEN GOLF, 2006 року випуску. З наданих представником відповідача у судовому засіданні пояснень, вказаний автомобіль був придбаний відповідачем в тому числі за кредитні кошти. Також, відповідно до свідоцтва про шлюб від 22.02.2022 серії [NUMBER] , між відповідачем та [PERSON] , було зареєстровано шлюб, дружині після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження від 22.07.2022 серії [NUMBER] , у відповідача та [PERSON] народилася дитина, [PERSON] , [INFO] . Крім того, як стверджується довідкою ТзОВ "Сальве", позивачкою за період з грудня 2021 року по травень 2022 року було отримано дохід в сумі 70 898, 76 грн. Згідно довідки Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №29 Рівненської міської ради від 02.03.2022 вих №02-15/11, [PERSON] , 2016 р.н., дійсно відвідує заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №29 з 01.09.2019 у групі №10. Відповідно до довідки ФОП [PERSON] від 31.05.2022, [PERSON] , 2016 р.н., відвідує групові та індивідуальні заняття з тренером у "Дитячому оздоровчому центрі Н2О". Згідно довідки ФОП [PERSON] від 30.05.2022, [PERSON] , 2016 р.н., навчається з 01.07.2020 у "STEM-школі Inventor". Відповідно до квитанцій, долучених до відповіді на відзив, позивачкою за період з березня 2021 року по лютий 2022 року оплачувалися заняття сина [PERSON] , 2016 р.н. у "STEM-школі Inventor" та за навчання "початкова механіка." Відповідно до\~доданих представником\~позивача до\~позовної заяви\~та відповіді\~на відзив\~медичних документів\~сина,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~дитина хворіла, в тому числі, на обструктивний бронхіт, ГРВІ, гострий середній отит, хронічний назофарингіт. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України,\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України,\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивач, зокрема, посилається на те, що у відповідача покращився матеріальний стан, на заплановане зростання витрат на дитину, у зв`язку з тим, що син закінчує садочок та скоро піде до школи, необхідність придбання ліків та вітамінів, через часті хвороби у дитини. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом враховується, що після прийняття рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04.07.2019 у справі №569/5227/19 про стягнення з відповідача аліментів, відповідачем було придбано автомобіль, наявність в останнього кредитних зобов`язань, зміну сімейного стану відповідача, зокрема створення нової сім`ї та народження другої дитини. Крім того, за змістом ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», мінімальний гарантований розмір аліментів на сина сторін становить 1 309 грн на місяць, мінімальний рекомендований розмір аліментів дорівнює прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку та становить 2 618 грн на місяць. При цьому як стверджується матеріалами справи, середньомісячний розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина становить 2942,10 грн, тобто вже є більшим ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів, визначений законом (прожитковий мінімум для дитини відповідного віку). Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів доказів можливості відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі. При цьому, обставини, що наводить позивачка в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону, на думку суду, не є істотними та достатніми для збільшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів та не можуть слугувати самостійною підставою для збільшення їх розміру. Суд вважає, що визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04.07.2019 у справі №569/5227/19 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його збільшення, без доведення погіршення матеріального стану позивачки та покращення матеріального стану відповідача, не буде, зокрема, спрямовано на належне забезпечення відповідачем дитини від шлюбу із [PERSON] . Окрім того, посилання представника позивачки на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, не заслуговують на увагу, оскільки висновки щодо застосування норм права, були прийняті щодо спору з іншим предметом - про зменшення розміру аліментів, тобто є відмінними, що свідчить про неподібність правовідносин. При цьому інші доводи, викладені позивачкою у позовній заяві та відповіді на віжзив, не спростовують висновків суду про необґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови у задоволенні позові. Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі наявності додаткових витрат на дитину, участь у яких повинен нести і батько дитини, позивачка може звернутися до суду з відповідним позовом відповідно до ст. 185 СК України. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору необхідно залишити за позивачкою.

Outcome: dismissed