Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

05.08.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] . З метою прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач як спадкоємець першої черги звернулась до нотаріуса. Постановою приватного нотаріуса Масловської І.Ю. від 2.08.2022 року їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкодавця [PERSON] . Так, даний житловий будинок з господарськими спорудами станом на 15.04.1991 року відносився до колгоспного двору і в ньому проживали голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] , донька [PERSON] , зять [PERSON] , мати [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , згідно довідки Клішковецької сільської ради від 01.08.2022 року №1794 а тому відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції на той час) [PERSON] визнається таким, що вчасно прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння всім спадковим майном. Позивач вказує, що її мати теж померла і її частка так само перейшла в порядку спадкування до батька [PERSON] [PERSON] на ім`я позивача залишив заповіт, згідно якого все заповів їй. Чоловік [PERSON] жодної частки в даному будинку станом на 1991 рік не мав. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати за нею право власності на весь житловий будинок з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] , 1\\4 частки, як за членом колгоспного двору та на 3/4 частки в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить суд слухати справу у її відсутності позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до п 1ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] складається з житлового будинку літ. «А»; прибудови літ. «а»; тераси літ. «а1»; ганок літ. «а2»; ганок літ. «а3»; замощення літ. «І»; гараж літ. «Б»; літня кухня літ. «В»; ганок літ. «в»; літня кухня літ. «Г»; ганок літ. «г»; сарай літ. «Д»; сарай літ. «Ж»; сарай літ. «З»; вбиральня літ. « К»; погріб літ. «ПГ»; ворота літ «№1»; огорожа літ. «№2»; криниця літ. «№3»; замощення літ. «ІІ»; вигрібна яма літ. «ІІІ», зазначене підтверджується технічним паспортом (ас.8-10). Відповідно до постанови приватного нотаріуса Дністровського районного нотаріального округу Чернівецької області Масловської І.Ю. від 02.08.2022 року № 109-02-14-89/2020 згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок адресою: [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради від 01.08.2022 року № 1794 станом на 15.04.1991 року господарство [PERSON] відносилося до суспільної групи колгоспних дворів та станом на 15.04.1991 року в ньому були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з заповіту від 31.01.2007 року № 23 [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] , заповіт посвідчений секретарем Клішковецької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 23. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради від 01.08.2022 року № 1795 [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] з 1934 року по день смерті [INFO] . На день смерті з ним були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради від 01.08.2022 року № 1793 земельна ділянка по обслуговуванню житлового будинку за адресою: [ADDRESS] площею 0,25 га. перебувала у користуванні [PERSON] (державний акт не видавався) і буде передана спадкоємцю у власність після оформлення спадщини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 16 ЦК України, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Згідно з вимогами статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до частин першої, третьої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16 січня2019 року у справі № 2-390/2006 (провадження № 61-5088св18), від 26 серпня 2020 року у справі № 636/4329/16-ц (провадження № 61-22570св18). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. З матеріалів справи вбачається, що домогосподарство за адресою: [ADDRESS] відноситься до групи колгоспних дворів. В домогосподарстві станом на 15.04.1991 року були зареєстровані [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] . У позивача існують перешкоди в оформленні права власності в нотаріальному порядку на спадкове майно, яке належало покійному [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: 3/4 частки житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок. Отже, фактична відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно оригіналу правовстановлюючих документів на житловий будинок позбавляє нотаріуса можливості видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю. З метою захисту своїх прав, позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, взявши до уваги заяву відповідача про визнання позову суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню та слід визнати за [PERSON] право власності на весь житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , а саме на 1/4 частки як за членом колгоспного двору та 3/4 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволених позовних вимог у разі задоволення позовну на відповідача. Згідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 496,20 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача іншу частину сплаченого судового збору у розмірі 496,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved