Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

у серпні 2020 року позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Білобловського С.В., звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» про визнання майнових прав. У заявленому позові просить визнати за нею право власності на майнові (речові) права, на однокімнатну квартиру [ADDRESS] . На мотивування позовних вимог вказує, що 29.09.2017 року між ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ», Сторона-1, з однієї сторони та [PERSON] , Сторона-2, з іншої, було укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири за будівельним номером [ADDRESS] (далі за текстом Попередній договір). Вказаний Попередній договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1135 від 29.09 2017 року. Відповідно до умов Попереднього договору (пункт 1.1.) Сторони зобов`язались в строки, встановлені в пункті 1.4. Розділу 1 Попереднього договору, укласти договір купівлі-продажу квартири (Основний договір), яка знаходиться на 7-му поверсі у секції [ADDRESS] , номер квартири (будівельний): 106 (сто шість), кількість кімнат: 1 (одна) загальна площа: 40,29 квадратних метрів (надалі Об`єкт). Згідно із підпунктом 1.4. Розділу 1 Попереднього договору Сторони зобов`язалися укласти Основний договір протягом II (другого) кварталу 2018 року, але в будь-якому разі не раніше отримання Стороною-1 правовстановлюючих документів на Об`єкт та надання Державною реєстраційною службою України та/або відповідними державними органами документів, що є необхідними для належного укладення та нотаріального посвідчення Основного договору та з урахуванням вимог пункту 5.2. розділу 5 Попереднього договору. Відповідно до пункту 1.2. Попереднього договору Сторони встановили, що виконання зобов`язання щодо укладання та нотаріального посвідчення Основного договору, яке встановлене пунктом 1.1 розділу 1 Попереднього договору повинне бути забезпечене. Вид та порядок забезпечення виконання вказаного зобов`язання Сторони визначають в окремому Договорі про забезпечення виконання зобов`язань. Зазначений Договір про забезпечення виконання зобов`язань Сторони укладають у простій письмовій формі та підписують одразу після укладання та нотаріального посвідчення Попереднього договору. Згідно із пунктом 1.2.1 Попереднього договору, Попередній договір та Договір про забезпечення виконання зобов`язань є невід`ємними один від одного, припинення дії, втрата чинності, розірвання одного з цих договорів тягне за собою припинення дії, втрату чинності, розірвання іншого Договору. 29 вересня 2017 року між відповідачем та позивачем був укладений Договір про забезпечення виконання зобов`язань № ПМ/ЗС-К106. Відповідно до пункту 1.1 Договору про забезпечення виконання зобов`язань № ПМ/ЗС-К106 від 29 вересня 2017 року для підтвердження зобов`язань, що виникли у Сторін згідно з Попереднім договором від 29 вересня 2017 року, щодо укладання та виконання Договору купівлі-продажу квартири, та забезпечення виконання таких зобов`язань, Сторона-2 зобов`язалася сплатити Стороні-1 суму грошових коштів, розмір, порядок та умови сплати якої встановлюються розділом 2 Договору про забезпечення виконання зобов`язань. Вказана сума коштів після її належної сплати Стороною-2 буде зарахована Стороною-1 до платежів за Основним договором. Пунктом 2.2 Договору про забезпечення виконання зобов`язань визначено розмір грошових коштів, які сплачуються Стороною-2 відповідно до умов цього Договору, як забезпечення виконання зобов`язань, що становить 441 000 (чотириста сорок одна тисяча) гривень. Для забезпечення виконання зобов`язань щодо укладення Основного договору [PERSON] уклала з ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ» договір про забезпечення виконання зобов`язань, згідно із яким Сторони домовилися, що всі кошти, що будуть вноситися позивачем на рахунок ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ», будуть зараховані у рахунок вартості квартири за Основним договором. Позивач вказує, що виконала умови Договору про забезпечення виконання зобов`язань та Попереднього договору, а саме: 29.09.2017 року сплатила ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ» грошові кошти у загальному розмірі 441 000 грн., що підтверджується дублікатом чека від 29.09.2017. Крім того відповідно до Довідки № 133-10/19ПМ від 18.10.2019 виданої ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ», [PERSON] не має заборгованості перед ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ» за Попереднім договором № 1135 від 29.09.2017 та Договором №ПМ/ЗС-К106 квартира номер 470 (будівельний номер 106), зобов`язання за вищевказаними договорами є погашеними в повному об`ємі. 27 квітня 2018 року відповідач передав а позивач прийняла у володіння та користування квартиру будівельний номер [ADDRESS] , що підтверджується актом приймання-передачі квартири від 27.04.2018. Позивач вказує, що вона повністю виконала умови вказаних договорів, однак, відповідач ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ» взяті на себе зобов`язання, укласти Основний договір купівлі-продажу квартири не виконує. Відповідач допустив порушення договірних зобов`язань: протягом другого кварталу 2018 року не уклав Основний договір як це визначено у п. 1.4 Попереднього договору. У травні 2019 року було проведено технічну інвентаризацію спірної квартири [ADDRESS] та виготовлено технічний паспорт станом на 15 травня 2019 року. Відповідно до технічного паспорту загальна площа квартири становить 39,6 кв. м. Із засобів масової інформації позивачу стало відомо, що будівництво третьої секції житлового комплексу «Панорамне містечко» за адресою: [ADDRESS] , зупинено, оскільки будівництво житлового комплексу проводилося з порушеннями житлобудівних норм та правил, за відсутності необхідної дозвільної документації на будівництво. У позивача у зв`язку з виконанням зобов`язання щодо сплати вартості квартири виникло право вимоги й оформлення права власності на квартиру шляхом укладання Основного договору, а у Відповідача виникло право на отримання вартості квартири та кореспондуючий обов`язок укласти з Позивачем Основний договір купівлі-продажу квартир та передати її останній за відповідним Актом приймання-передачі. Оскільки квартира є оплаченою Позивачем об`єктом, який після завершення будівництва стає окремим майном, то до завершення будівництва об`єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира, та прийняття його до експлуатації - Позивачу належить не право власності на квартиру, а майнове право на нього. Ухвалою від 20.08.2020 року суддею Хоменко В.С. відкрито провадження з призначенням розгляду справи у порядку загального позовного провадження (а.с.36). Ухвалою від 09.11.2021 року підготовче провадження у справі було закінчене та справа була призначена до судового розгляду (а.с.49). Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористався. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Предстаником позивача адвокатом Білобловським С.В. подано клопотання у якому він просить розглядати справу без участі позивача та його представника, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомлений належним чином не з`явився, причини неявки не повідомив. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 29.09.2017 року між ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ», Сторона-1, з однієї сторони та [PERSON] , Сторона-2, з іншої, було укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири за будівельним номером [ADDRESS] (далі за текстом Попередній договір) (а.с.9-12). Вказаний Попередній договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1135 від 29.09 2017 року. Відповідно до умов Попереднього договору (пункт 1.1.) Сторони зобов`язались в строки, встановлені в пункті 1.4. Розділу 1 Попереднього договору, укласти договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться на 7-му поверсі у секції [ADDRESS] , номер квартири (будівельний): 106 (сто шість), кількість кімнат: 1 (одна). Згідно із підпунктом 1.4. Розділу 1 Попереднього договору Сторони зобов`язалися укласти Основний договір протягом II (другого) кварталу 2018 року, але в будь-якому разі не раніше отримання Стороною-1 правовстановлюючих документів на Об`єкт та надання Державною реєстраційною службою України та/або відповідними державними органами документів, що є необхідними для належного укладення та нотаріального посвідчення Основного договору та з урахуванням вимог пункту 5.2. розділу 5 Попереднього договору. Відповідно до пункту 1.2. Попереднього договору Сторони встановили, що виконання зобов`язання щодо укладання та нотаріального посвідчення Основного договору, яке встановлене пунктом 1.1 розділу 1 Попереднього договору повинне бути забезпечене. Вид та порядок забезпечення виконання вказаного зобов`язання Сторони визначають в окремому Договорі про забезпечення виконання зобов`язань. Зазначений Договір про забезпечення виконання зобов`язань Сторони укладають у простій письмовій формі та підписують одразу після укладання та нотаріального посвідчення Попереднього договору. Згідно із пунктом 1.2.1 Попереднього договору, Попередній договір та Договір про забезпечення виконання зобов`язань є невід`ємними один від одного, припинення дії, втрата чинності, розірвання одного з цих договорів тягне за собою припинення дії, втрату чинності, розірвання іншого Договору. 29 вересня 2017 року між відповідачем та позивачем був укладений Договір про забезпечення виконання зобов`язань № ПМ/ЗС-К106.(а.с.13-16). Відповідно до пункту 1.1 Договору про забезпечення виконання зобов`язань №ПМ/ЗС- К106 від 29 вересня 2017 року для підтвердження зобов`язань, що виникли у Сторін згідно з Попереднім договором від 29 вересня 2017 року, щодо укладання та виконання Договору купівлі-продажу квартири, та забезпечення виконання таких зобов`язань, Сторона-2 зобов`язалася сплатити Стороні-1 суму грошових коштів, розмір, порядок та умови сплати якої встановлюються розділом 2 Договору про забезпечення виконання зобов`язань. Вказана сума коштів після її належної сплати Стороною-2 буде зарахована Стороною-1 до платежів за Основним договором. Пунктом 2.2 Договору про забезпечення виконання зобов`язань визначено розмір грошових коштів, які сплачуються Стороною-2 відповідно до умов цього Договору, як забезпечення виконання зобов`язань, що становить 441 000 (чотириста сорок одна тисяча) гривень. Для забезпечення виконання зобов`язань щодо укладення Основного договору [PERSON] уклала з ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ» договір про забезпечення виконання зобов`язань, згідно із яким Сторони домовилися, що всі кошти, що будуть вноситися позивачем на рахунок ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ», будуть зараховані у рахунок вартості квартири за Основним договором. Позивач [PERSON] виконала умови Договору про забезпечення виконання зобов`язань та Попереднього договору, а саме: 29.09.2017 року сплатила ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ» грошові кошти у загальному розмірі 441 000 грн., що підтверджується дублікатом чека від 29.09.2017.(а.с.17). Відповідно до Довідки № 133-10/19ПМ від 18.10.2019 виданої ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ», [PERSON] не має заборгованості перед ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ» за Попереднім договором № 1135 від 29.09.2017 та Договором №ПМ/ЗС-К106 квартира номер 470 (будівельний номер 106), зобов`язання за вищевказаними договорами є погашеними в повному об`ємі.(а.с.25). 27 квітня 2018 року відповідач передав, а позивач прийняла у володіння та користування квартиру площею 39,6 кв.м., будівельний номер 106 яка знаходиться на поверсі VII Літера «В» у секції 3/3 в житловому будинку [ADDRESS] , що підтверджується Актом приймання-передачі квартири від 27.04.2018.(а.с.18) Позивач повністю виконала умови укладених з відповідачем договорів, однак, відповідач ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ» взяті на себе зобов`язання, укласти з позивачем Основний договір купівлі-продажу квартири не виконує. Відповідач допустив порушення договірних зобов`язань: протягом другого кварталу 2018 року не уклав з позивачкою Основний договір як це визначено у п. 1.4 Попереднього договору. В травні 2019 року було проведено технічну інвентаризацію спірної квартири [ADDRESS] та виготовлено технічний паспорт.(а.с.19-22). Відповідно до технічного паспорту загальна площа квартири становить 39,6 кв. м. У відповідності з ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власної на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналоги породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до правил унормованих ст.ст. 177, 190 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Згідно зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичай; ставляться. За правилом ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання звичаїв ділового обороту. Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україна», визначено поняття «майнових прав» як будь-яких прав, пов`язаних з майном, відмінних від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.(ст.3 Закону). За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Оскільки позивач повністю виконала свої зобов`язання щодо оплати вартості квартири що знаходиться в межах об`єкту новоствореного нерухомого майна, відповідно остання має майнові права на оформлення у власність зазначеної вище квартири. З урахуванням наведеного та враховуючи доведеність позовних вимог, відсутність відзиву від відповідача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved