Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (надалі за текстом - відповідач 1), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича (надалі за текстом відповідач 2), третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24.06.2022 вона дізналась, що приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніром Олегом Вікторовичем відкрито виконавче провадження № 66863450 від 16.09.2021 року з примусового виконання виконавчого напису № 23997 від 27.08.2021, вчиненого відповідачем 2, про стягнення з неї на користь відповідача 1 заборгованості за кредитним договором у сумі 46 724,24 грн. Не погоджуючись з підставами для вчинення виконавчого напису, зокрема, в частині безспірності заборгованості перед кредитором, а також через відсутність нотаріально засвідченого кредитного договору, позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28.06.2022 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 07.07.2022 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків та квитанція про сплату судового збору. Ухвалою суду від 07.07.2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 08.08.2022 року відповідач 1 подав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення судового збору за подання позовної заяви в розмірі 50 відсотків від суми, сплаченої позивачем при поданні позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач 1 визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачкою судових витрат підтверджується квитанцією № 62216857 від 05.07.2022 року про сплату судового збору у сумі 992,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи, що відповідач 1 визнав позов у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1 на користь позивачки витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 грн. та повернути позивачці з державного бюджету 496,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved