Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

25.06.2021 року представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідачі) про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій та комунальних послуг, в якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та за комунальні послуги у розмірі 18536,12 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проте з в період з червня 2014 року до грудня 2017 року фактично проживали в кімнаті [ADDRESS] , де також з ними проживав їхній неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2016 року шлюб між ними розірвано, у зв`язку з чим з травня 2018 року [PERSON] разом із сином [PERSON] проживають в кімнаті № [NUMBER] , на яку відкрито окремий особовий рахунок. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків\~є одним з підрозділів Збройних Сил України, основне завдання якого\~організація квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, спрямованих на безпечну експлуатацію, утримання казарменно-житлового фонду, об`єктів соціально-культурного призначення, комунальних споруд та інженерних мереж військових містечок, забезпечення військових частин квартирним майном. Згідно з актом прийняття-передачі основних засобів від 29.12.2006 року від Харківського університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків було передано гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ У вказаному гуртожитку проживають військовослужбовці та члени їх сімей. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків відповідно до своїх завдань та повноважень щомісячно нараховує мешканцям зазначеного будинку плату за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та плату за комунальні послуги, які були спожиті ними впродовж місяця. \~ \~ \~ \~ У зв`язку з тим, що відповідачі, а також інші особи, що мешкають у вищезазначеному будинку, несвоєчасно сплачують за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а також комунальні послуги, значні кошти не надходять на поновлення бюджетних кошторисів, які витрачені заявником на сплату послуг для населення. \~ \~ \~ \~ Несвоєчасне погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги не дає можливості позивачу своєчасно розраховуватися з працівниками, які забезпечують експлуатаційні потреби та послуги з благоустрою (послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій), а також розраховуватися з підрядними організаціями за надані енергоносії, комунальні послуги. Невідшкодування з боку відповідачів на користь позивача суми заборгованості за спожиті комунальні послуги порушує економічні і оборонні інтереси держави, що виявляється у недоотриманні відповідних коштів до спеціального фонду Державного бюджету України. Загальна сума заборгованості, що виникла у відповідачів за користування послугами з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та за комунальні послуги за період з червня 2014 року по грудень 2017 року складає 18536,12 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачі відзив на позовну заяву до суду не надали. Відповідачем [PERSON] подано клопотання про застосування до позовних вимог наслідків пропуску позовної давності, у зв`язку з чим просила у позові відмовити. Представник позивача надав заперечення, в яких зазначив, що оскільки відповідачами за період виникнення боргу проведено кілька оплат, тому строк позовної давності не закінчився, адже неодноразово переривався. В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити, відповідачі просили у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків є одним з підрозділів Збройних Сил України, який діє на підставі «Положення про квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків», затвердженого наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України № 278 від 17.12.2019 року. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків згідно своїх завдань та повноважень здійснює технічну експлуатацію та обслуговування будинків та щомісячно нараховує мешканцям зазначених будинків військовослужбовцям та членам їх сімей плату за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та плату за комунальні послуги, які були спожиті ними впродовж місяця. Згідно акту прийняття-передачі основних засобів від 29.12.2006 року від Харківського університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків було передано гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] з 03.09.2019 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] з 27.06.2012 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-9). Відповідно до Довідки № 2751 від 18 червня 2021 року № 2185 [PERSON] ( [INFO] ) мешкає в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . В період з червня 2014 року до грудня 2017 року у вказаному приміщенні окрім нього проживала його дружина [PERSON] ( [INFO] ) та їхній син [PERSON] ( [INFO] ) (а.с. 15). Згідно із розрахунком заборгованості по особовому рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій та комунальні послуги за період з 01.06.2014 року по 31.12.2017 року становить 18536,12 грн. Розрахунок зроблено на підставі відповідних встановлених тарифів, розмір яких учасниками справи не оскаржувався (а.с.17-17а). Відповідачі, отримуючи надані їм послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та комунальні послуги, несвоєчасно їх оплачували. Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Згідно\~статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Нормами частини 1\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 1\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 4 Розділу ІІІ Положення про гуртожитки, затвердженого\~наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 84 від 27.04.2015 р., особи, які проживають в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. У відповідності до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків", затверджених\~постановою КМ України від 08.10.1992 року № 572\~(в редакції\~постанови КМ України від 24.01.2006 року № 45\~зі змінами) передбачено обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог\~статті 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із положеннями\~статті 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно\~статті 162 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, якщо такі дії вчинено, крім боржника, уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності. Судом встановлено, що позивачем пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості, яка утворилась за період з червня 2014 року до грудня 2017 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 17а) відповідачем у березні 2017 року було здійснено часткову оплату комунальних послуг на суму 678,00 грн. Таким чином у березні 2017 року строк позовної давності перервався та почався заново. Оскільки до даних правовідносин застосовується загальна позовна давність у три роки, тому строк позовної давності, протягом якого позивач має право пред`явити вимогу про стягнення заборгованості, закінчився 31 березня 2020 року. Як зазначалось вище [PERSON] подала клопотання про застосування наслідків пропуску позовної давності до позовних вимог. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№o. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Отже, з урахуванням викладеного, враховуючи, що з позовом до суду Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків звернувся лише 25 червня 2021 року, тобто поза межами строку позовної давності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з пропуском позовної давності. Із заявою про поновлення строку, пропущеного з поважних причин, позивач не звертався. Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, тому підстав для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, немає.

Outcome: dismissed