Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи зміну предмета позову, просила визнати [PERSON] батьком її сина [PERSON] , який народився [INFO] у місті Афіни Грецької Республіки, та внести до актового запису цивільного стану про його народження №\~218, том 70, рік: 2009, зареєстрованого 07 грудня 2009 року Відділом народжень Управління РАЦСу Реєстру і списку муніципалітету м.\~Афіни, округ Аттікі, Грецька Республіка, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , (а.\~с. 1-6, 51-52, 117-120). В обґрунтування позову зазначала, що з 2009 року вона працювала у місті Афіни Грецької Республіки, де познайомилася з відповідачем [PERSON] , після чого у них склалися щирі та теплі відносини, вони почали зустрічатися, у подальшому стали проживати разом, підтримувати фактично шлюбні стосунки, вести спільне господарство. Від цих стосунків [INFO] у них народився син [PERSON] . На момент народження сина та деякий час після його народження сторони проживали разом, що підтверджується їхніми спільними фотографіями. Народження дитини зареєстровано в Грецькій Республіці, Муніципалітетом міста Афіни Управлінням РАЦСу, що підтверджується витягом із актового запису №\~218, складеного 07 грудня 2009 року. У графі батько запис про батьківство відповідача [PERSON] відсутній, оскільки він проживав на той час з іншою жінкою, про що їй (позивачу) нічого відомо не було, та відповідач не хотів розголосу цих обставин. При отриманні громадянства по батькові дитини записано [PERSON] , що додатково підтверджує факт кровної спорідненості. Після народження дитини та протягом першого року життя сина, відповідач [PERSON] підтримував з ними відносини, спілкувався із сином, проводив із ним часи дозвілля та відпочинку. Після повернення її з дитиною в Україну, відповідач деякий час цікавився життям сина, телефонував, надавав йому включно до 2017 року матеріальну допомогу. На даний час [PERSON] не визнає свого батьківства відносно [PERSON] , утримувати сина відмовляється, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Сімутін Р.В. у судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеному, просили суд задовольнити позов, вказуючи на те, що підтвердженням факту батьківства відповідача [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , є показання матері відповідача [PERSON] , яка вважає його своїм онуком, спілкується з ним та цікавиться життям дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та будь-яких заперечень проти позову до суду він не подавав. Третя особа у справі: Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ) у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі представника відділу за наявними у справі матеріалами. З`ясувавши позицію позивача, заслухавши показаннями свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. У ч. 3 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 5 СК України закріплено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 5 СК України держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. За змістом ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У ст. 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно із ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. За змістом ч. ч. 3, 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у п. п. 3, 4 постанови Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №\~3 вказав, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128 СК України, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Пленум Верховного Суду України у п. 9 зазначеної вище постанови №\~3 від 15 травня 2006 року роз`яснив, що рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Верховний Суд у постанові від 16 травня 2018 року у справі №\~591/6441/14-ц зазначив, що щодо предмета доказування у категорії справ про визнання батьківства, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved