Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 20 квітня 2018 року він зареєстрував з відповідачем шлюб. До цього [INFO] в них народився син [PERSON] , який проживає разом з ним. Протягом останнього року між ним та відповідачем через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги до нього та зради з боку дружини постійно виникали суперечки, які закінчувалися особистими образами. В результаті відповідач пішла від нього і дитини та наразі проживає окремо з іншим чоловіком однією сім`єю. Спільне господарство з відповідачем не ведеться. Відповідач погоджується добровільно приймати участь в утриманні їх дитини. Вважаючи примирення та збереження сім`ї неможливим та таким, що суперечить його інтересам, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, наполягаючи на розірванні шлюбу, пояснив, що він не проживає з відповідачем з червня 2022 року. Також він заперечував проти того, щоб відповідач залишила його прізвище. Судові витрати позивач просив покласти на нього. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, вважаючи примирення з відповідачем та збереження сім`ї неможливими. Пояснила, що дійсно шлюбно-сімейні стосунки припинені з відповідачем з червня 2022 року, але причиною тому стало не те, що вона закохалася в іншого, а - постійні ревнощі відповідача, який на цьому тлі поводився до неї агресивно та образливо. Зараз вона мешкає з батьками, з іншим чоловіком вона стала зустрічатися після того, як пішла з сім`ї. Просила не змінювати її прізвище на дошлюбне, це її право. Згідно із ухвалою судді від 21.07.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначене судове засідання. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20 квітня 2018 року сторони зареєстрували шлюб у Мирноградському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 58. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , який проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з червня 2022 року, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо одне від одного. Вказані обставини встановлені на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, акту № 1/59 від 05.07.2022, складеному Координаційним комітетом органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади, про склад сім`ї позивача. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України основною засадою, на якій ґрунтується шлюб, є вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно із ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам та суперечило б моральним засадам суспільства, тому їх шлюб підлягає розірванню. Спір майнового характеру сторонами не заявлений. Питання щодо місця проживання та забезпечення дитини між сторонами врегульовано. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу згідно із ст.35 СК України, тобто на правовій підставі, обрала прізвище свого чоловіка. В суді відповідач заявила, шо вона не бажає відновлювати своє дошлюбне прізвище. Суд приймає волевиявлення відповідача щодо того, щоб надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », оскільки це її право, на яке ніяким чином не може вплинути позиція будь-кого, в тому числі позивача, який з цим не згодний. Судові витрати позивач просив покласти на себе. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved