Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

19 травня 2022 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: орган опіки і піклування Хмільницької міської ради Вінницької області, орган опіки і піклування Старосинявської селищної ради Хмельницької області, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та призначення опікуна. Позовна заява мотивована тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] . Відповідачі прожили разом близько семи місяців після народження сина, після чого відповідач [PERSON] покинув сім`ю. Після розлучення [PERSON] почала зловживати алкоголем. Після смерті у 2014 році батька у [PERSON] загострились проблеми із алкоголем, почала систематично вживати алкоголь, що стало причиною її звільнення з роботи. [PERSON] не працює, веде антисоціальний, розгульний спосіб життя, не виконує своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням сина, не забезпечує його матеріально, регулярно застосовує до сина фізичне та психологічне насильство. Неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, судима. Відповідач [PERSON] з сином [PERSON] не спілкується, не цікавиться його життям, участі в утриманні, вихованні, розвитку дитини не приймає, однак сплачує аліменти. Позивач є матір`ю відповідача [PERSON] та бабусею малолітнього [PERSON] , проживає разом із ними за адресою: [ADDRESS] , здійснює догляд за онуком, забезпечує його усім необхідним. Зважаючи на викладене, позивач просила позбавити батьківських прав відповідачів відносно їх малолітнього сина [PERSON] , призначити її опікуном, та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання онука. Ухвалою суду від 23 травня 2022 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового розгляду. Ухвалою суду від 06 червня 2022 року у справі залучено у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача орган опіки і піклування Старосинявської селищної ради Хмельницької області. Ухвалою суду від 04 серпня 2022 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити, проти заочного розгляду не заперечували, від допиту свідків відмовились. Позивач пояснила, що вона пенсіонер, однак вимушена працювати, щоб утримувати онука, оскільки його мати - відповідач [PERSON] утриманням сина, його вихованням не займається, аліменти на утримання сина витрачає на алкоголь та оплату кредиту, який взяла для себе. Вона певний час після народження [PERSON] доглядала за ним, але останнім часом взагалі не приймає участі у догляді за сином, натомість постійно вчиняє сварки, скандали, б`є сина, постійно погрожує віддати його в інтернат. В школі була один раз, в стані алкогольного сп`яніння, вчинила сварку з батьками інших дітей та більше навчанням сина не цікавилась. Відповідач [PERSON] після того, як покинув сім`ю сином не цікавився, хоча регулярно сплачував аліменти. За 12 років лише один раз на кілька годин взяв сина до себе в гості. Його не цікавить той факт, що [PERSON] опинився в скрутних обставинах життя через постійні напади матері, хоча позивач йому про це розповідала. Також зазначила, що вона не може забрати дитину проживати окремо та не має коштів для відокремлення житла від відповідача, яка проживає з ними в одному будинку. Разом з тим, вона віддала Матвію окрему кімнату, яка знаходиться якнайдалі від кімнати відповідача. Також вона пропонувала відповідачу продати спільне житло та роз`їхатись, однак та категорично заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась про час, день та місце судового розгляду повідомлена належним чином, заяв чи клопотань до суду не надала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав ряд заяв про визнання позову, де зазначив, що позивач є єдиною людиною, яка може потурбуватись про [PERSON] . Представник Служби у справах дітей Хмільницької міської ради Шевчук А. Л. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки і піклування Хмільницької міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та призначення [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON] . Зазначила, що вона особисто була свідком нападів агресії відповідача [PERSON] , яка сварилась, лаяла сина та погрожувала йому в присутності представників служби, не виконала жодного із запропонованих завдань соціального супроводу, зловживає алкоголем. Їм відомо, що відповідач виганяла в грудні 2021 року [PERSON] з будинку в одній піжамі, забирала смартфон, з якого дитина виходила на онлайн навчання. Разом з тим, вказана інформація надійшла до служби постфактум, тому вони були позбавлені можливості оперативно реагувати. Також зазначила, що службу хвилює питання того, що позивач та відповідач проживають в одному будинку, де у відповідача є право власності, тому в разі призначення опікуном позивача, вона не зможе ізолювати [PERSON] від [PERSON] . Разом з тим зазначила, що якщо судом опікуна не буде призначено, дитину передадуть позивачу під тимчасову опіку. Представник органу опіки і піклування Старосинявської селищної ради Хмельницької області у судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позовної заяви в межах наданого висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] не заперечував. За наявності умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, заслухавши учасників справи, які з`явились у судове засідання, думку малолітнього [PERSON] , дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 18 жовтня 2010 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] (а.с. 16). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 18 жовтня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 15). Із акта обстеження умов проживання [PERSON] від 01 лютого 2022 року слідує, що в сім`ї для дитини створені неналежні психологічні умови для проживання, виховання та навчання через постійні конфлікти. Під час візиту [PERSON] кричала до [PERSON] та сина [PERSON] , висловлювалась нецензурною лайкою і в тому числі в сторону комісії (а.с. 17). Батьки дитини [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] за медичною допомогою до стаціонарних відділень лікарні та поліклініки КНП "Хмільницька ЦЛ" в період часу з 2018 року по 2022 рік не звертались (а.с. 100). [PERSON] 10 березня 2022 року , як мама [PERSON] , перезаключила декларацію з лікарем ЗПСМ амбулаторії амбулаторії ЗПСМ [PERSON] . Батька [PERSON] лікар не бачила з народження дитини. За період з 2018 року по 2022 рік рік до лікаря по питаннях дитини зверталась мати [PERSON] (а.с. 101). [PERSON] є учнем 6 класу, за місцем навчання характеризується як здібний учень, навчальну програму засвоює легко, заняття відвідує систематично, емоційний стан на час перебування дитини у школі задовільний, в учнівському колективі дружелюбний та привітний. Мати [PERSON] батьківські збори не відвідує, навчальним процесом не цікавиться, вихованням та навчанням [PERSON] опікується бабуся [PERSON] . У кінці вересня 2021 року [PERSON] , з`явилась до школи в стані алкогольного сп`яніння. Класний керівник [PERSON] зауважив, що по закінченню уроків дитина намагається пізніше йти додому, останнім виходить з класу (а.с. 102). [PERSON] проживає по [ADDRESS] , разом із матір`ю та сином, за місцем проживання характеризується негативно, мала конфліктні ситуації з сусідами, розлучена, не працює понад 3 роки, зловживає алкогольними напоями, здійснює домашнє насильство над малолітнім сином та його бабусею, за що неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, судима. Участі у виховані сина не бере, часто зникає на 6-7 днів (а.с. 19, 22-26, 27-33, 68, 75). [PERSON] проживає по [ADDRESS] . Участі у виховані сина не бере, аліменти сплачує (а.с. 21) [PERSON] проживає по [ADDRESS] , разом із донькою [PERSON] та онуком [PERSON] , за місцем проживання зарекомендувала себе з позитивної сторони, є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності, бере активну участь у виховані онука, забезпечує його харчуванням, купує необхідний одяг та взуття, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягалась, не знятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с. 18, 20, 34-35, 40-41, 109). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Старосинявської селищної ради від 20 червня 2022 року № 07/2022, орган опіки і піклування вважає, що є підстави позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітнього сина [PERSON] (а.с. 129-130). Відповідно до висновку, який є додатком до рішення виконкому Хмільницької міської ради від 05 серпня 2022 року № 398, орган опіки та піклування дійшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] та доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , у разі забезпечення окремого проживання сина від матері. При цьому, із даного висновку вбачається, що [PERSON] було надано соціальну послугу, а саме соціальний супровід сім`ї, яка перебуває у складних життєвих ситуаціях, проте [PERSON] не приймала активної участі у виконанні заходів плану соціального супроводу, не займалась пошуками роботи, не звернулась до центру зайнятості, відмовлялась від консультування з психологом для визначення та корекції проблем та помилок спілкування з дитиною, не дотримувалась рекомендацій спеціаліста щодо налагодження спілкування з дитиною та матір`ю, продовжувала вживати спиртні напої, що свідчить про те, що [PERSON] на шлях виправлення не стала. (а.с. 145-152). В судовому засіданні малолітній [PERSON] , який висловлював думку щодо предмету спору в порядку ст. 171 СК України, зазначив, що він вважає правильним позбавити його батьків батьківських прав та просив його лишити бабусі [PERSON] , оскільки мама постійно влаштовує з ними сварки, доглядом за ним та вихованням займається бабуся. Мати влаштовує бійки з ним та з бабусею, ображає його. Батько добре до нього ставиться, але рідко телефонує йому. Також зазначив, що боїться залишатися наодинці з матір`ю, коли вдома немає бабусі. Положенням Декларації ООН (пр. 8) визначено, що дитина має за всіх обставин бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. Відповідно до п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ), дитина, для повного та гармонійного розвитку її особистості, потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости за піклування та відповідальності своїх батьків і в будь якому випадку в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 2 Європейської конвенції по здійсненню прав захисту дітей закріплено, що предметом даного нормативного акту є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню цих прав. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, відповідальність за виховання та розвиток дитини покладаються на батьків. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Положення ст. 155 СК вимагають необхідності здійснення прав та обов`язків батьків на повазі до прав дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення відповідальності, встановленої законом на участь у вихованні дитини. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, при наявності вини в діях батьків. Підставою для позбавлення батьківський прав, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Про ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов`язків свідчать наявні докази, що відповідають вимогам ст. 76-82 ЦПК, які були досліджені в судовому засіданні, та з яких слідує, що дитина позбавлена піклування батьків. Так, батько дитини [PERSON] сином не цікавиться, не спілкується з ним, не приймає участі у його вихованні та належному утриманні, не дбає про розвиток сина, не приймає участі у важливих для сина подіях. Мати [PERSON] , незважаючи на надання соціальної допомоги, на шлях виправлення не стає, зловживає спиртними напоями, скоює психологічне та фізичне домашнє насильство по відношенню до сина, не займається його вихованням та розвитком, не забезпечує сина матеріально. На підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо вимоги про призначення опікуна, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. У відповідності до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст. 244 Сімейного Кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст. 249 Сімейного Кодексу України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Таким чином, виходячи з норм цивільного та сімейного законодавства, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Враховуючи вищезазначене та те, що судом встановлено, що у малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є рідна бабуся [PERSON] , яка проживає разом із ним та приймає безпосередню участь у його вихованні, житті, та матеріальному забезпеченні, при цьому вона - єдиний близький родич, який опікується малолітнім [PERSON] та бажає його виховувати, а [PERSON] , в свою чергу бажає, щоб його опікуном була його бабуся, позивач [PERSON] , при цьому наявний висновок органу опіки і піклування про доцільність такого призначення, таку думку також висловлено відповідачем [PERSON] , тому заявлені позовні вимоги [PERSON] про призначення її опікуном малолітньої дитини [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Приймаючи рішення про призначення опікуном [PERSON] позивача [PERSON] суд також надає оцінку тому факту, що позивач фактично проживає разом з відповідачем, у вказаному будинку проживає і малолітній [PERSON] , що, враховуючи систематичну протиправну поведінку [PERSON] створює ряд ризиків для дитини. При цьому суд враховує пояснення в судовому засіданні представника органу опіки і піклування щодо того, що в разі, якщо судом опікуна призначено не буде, [PERSON] передадуть під тимчасову опіку [PERSON] , що не зможе запобігти наявним ризикам, натомість сприятиме невизначеності стану малолітнього [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що переваги призначення опікуном [PERSON] [PERSON] , наведені вище, вагомі та такі, які мають бути прийняті судом в інтересах дитини. Разом з тим, з метою запобігання наявним ризикам, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача забезпечити окреме проживання [PERSON] від [PERSON] , що відповідає вимогам ч. 1 ст. 13 ЦПК України та сприятиме забезпеченню безпеки дитини. З приводу стягнення аліментів суд виходить з наступного. За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені судом обставини, зокрема те, що відповідач [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні бабусі, є особою працездатного віку, має обов`язок щодо утримання дитини, а тому позов у частині стягнення аліментів також підлягає задоволенню. Враховуючи встановлені обставини, а також визнання позову відповідачем [PERSON] , яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому таке визнання приймається судом, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. З огляду на задоволення двох позовних вимог в повному обсязі в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1984 (тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок (992,4 грн. + 992,4 грн.). Враховуючи задоволення позовної вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] , суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Outcome: approved