Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

До Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку,\~ у якому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача до досягнення їхньою малолітньою донькою [PERSON] [INFO] трирічного віку. Крім того, просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем по справі вони перебувають у шлюбі з 04.09.2021 року. Шлюб був зареєстрований Центрально-міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що в книзі реєстрації шлюбу було зроблено відповідний актовий запис за № 772. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] , на утримання якої позивачка в окремому порядку поставила перед судом питання про стягнення з відповідача аліментів. До народження доньки позивачка офіційно працювала на посаді: провідний лікар хіміко - токсикологічного відділу сектору атомної абсорбції Криворізької міжрайонної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, а тому повністю забезпечувала себе матеріально. На сьогоднішній час, після народження спільної з відповідачем доньки - [PERSON] , позивачка перебуває у відпусті по догляду за дитиною до 3-х років. Відповідач 21.05.2022 року повідомив позивачку, що не бажає жити з нею однією сім`єю, забрав речі, спільно придбаний транспортний засіб марки «SKODA FABIA», виселився з квартири й більше додому не повертався. Тобто, не зважаючи на те, що донці лише 4 місяці від дня народження, він залишив позивачку на одинці з дитиною. З вказаного часу ані життям позивачки, ані життям доньки не цікавиться, не навідує дитину та не турбується про неї. Жодної матеріальної допомоги ані на утримання доньки, а ні на утримання позивачки не надає, а тому повне матеріальне забезпечення покладено лише на позивачку. Оскільки доньці лише 4 місяці, здати її в садок позивачка не має можливості, рідних, які б допомагали позивачці по догляду за донькою у неї також не має, бо батьки живуть своїм життям, та до цих пір щодня працюють. Тобто, на даний час позивачка не має змоги сама себе забезпечувати матеріально, оскільки є не працездатною, а тому вимушена скористатися правом на утримання від чоловіка. Чоловік бажає розірвати шлюб, однак до виповнення дитині одного року не має такої можливості, тому на сьогодні наш шлюб не розірвано але він носить формальний характер. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, просила суд слухати справу без застосування технічного запису, про що додатково надала заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судові повістки направлені йому за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вислухавши позивачку, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2021 року. Шлюб був зареєстрований Центрально-міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що в книзі реєстрації шлюбу було зроблено відповідний актовий запис за № 772 Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження виданого Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), про що складено відповідний актовий запис за №59. На сьогоднішній час, після народження дитини, позивачка перебуває у відпусті по догляду за дитиною до 3-х років. Відповідач, не зважаючи на те, що донці лише 4 місяці від дня народження, залишив позивачку на одинці з дитиною. З вказаного часу ані життям позивачки, ані життям доньки не цікавиться, не навідує дитину та не турбується про неї. Жодної матеріальної допомоги ані на утримання доньки, а ні на утримання позивачки не надає, а тому повне матеріальне забезпечення покладено лише на позивачку. Оскільки доньці лише 4 місяці, здати її в садок позивачка не має можливості, рідних, які б допомагали позивачці по догляду за донькою у неї також не має, бо батьки живуть своїм життям, та до цих пір щодня працюють. Тобто, на даний час позивачка не має змоги сама себе забезпечувати матеріально, оскільки є не працездатною, а тому вимушена скористатися правом на утримання від чоловіка. Відповідач здорова та працездатна людина, не має нікого іншого на своєму утриманні, а тому він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримування дружини на період до досягнення їх дитиною трирічного віку Статтею 75 СК України, передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно ч. 2, 4\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Аналіз зібраних у справі доказів надає можливість суду вважати, що визначений позивачкою розмір аліментів відповідає вимогам СК України. За таких обставин суд вважає за необхідне позов про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, задовольнити. Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат по справі, то суд зазначає наступне. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 992,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, \~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 30\~Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно із\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачкою [PERSON] витрат на професійну правову допомогу адвоката, позивачкою надано договір про надання правничої допомоги, свідоцтво про справо на заняття адвокатською діяльністю, акт виконаних юридичних послуг, квитанцію про оплату послуг адвоката в розмірі 4000,00 грн. Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивачка довела належними доказами понесення нею витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн., а відповідач жодних заперечень що до цих позовних вимог не надав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки в частині стягнення понесених нею судових витрат на правову допомогу. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved