Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Позивачка позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 09.04.2005 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано у 2017 році. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: донька [PERSON] - [INFO], донька [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO]. За рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з відповідача на користь позивачки стягнено аліменти. На сьогодні донці [PERSON] виповнилося 18 років, вона навчається в Одеському педагогічному фаховому коледжі на денній формі, за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб. Відповідно до довідки від 30.03.2022 року № 72, орієнтована дата закінчення навчання 30.06.2024 рік. Вартість контракту на рік становить 13079 грн.16 коп. Відповідач від надання матеріальної допомоги доньці, яка продовжує навчання, в добровільному порядку відмовляється, у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївськоїх області від 02.05.2022 року по цивільній справі було відкрито правадження у порядку спрощеного позовного провадження. Справу до розгляду призначено на 19.05.2022 року. У судовому засіданні 19.05.2022 року позивачка підтримала свої позовні вимоги та наполягала на стягненні аліментів на утримання доньки [PERSON] , у зв`язку з продовженням навчання у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходів) щомісяця до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судовому засіданні засіданні 19.05.2022 року пояснила, що коштів, які отримує мати, недостатньо для її утримання, тому просить про фінансову допомогу зі сторони батька. Просить суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні 19.05.2022 року позов не визнав. Звернувся до суду з клопотання про оголошення перерви для надання доказів для спростування аргументів позивачки. 01.06.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, у якому він зазначив, що від шлюбу з позивачкою має троє дітей, на підставі рішення суду від 04.04.2014 року заробітної платні на користь [PERSON] стягувалися аліменти в розмірі 1/2 частки від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину з 20.03.2014 року і до повноліття дітей. З квітня 2022 року, після досягнення [PERSON] , аліменти стягувалися у розмірі 1/3 від всіх видів заробітку. У разі задоволення позову [PERSON] в повному обсязі з відповідача буде стягнуто 58% від всіх доходів, у зв`язку з чим буде порушено права його дітей від другого шлюбу та дружити, яка тимчасово не працює та перебуває на його утриманні. Тому, відповідач вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені. Відповідач зобов`язується добровільно допомагати доньці [PERSON] у період її навчання у випадку необхідності і в подальшому (а.с. 34-36). 21 липня 2022 року до суду надійшла заява від позивачки про розгляд справи 15.08.2022 року без її участі, в якій змінила позовні вимоги. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на користь донки [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини доходів відповідача. Відповідач у судовому засіданні 15.08.2022 року підтриммав свої заперечення, які надіслав до суду, та просив суд відмовити позивачці у задоволенні позову. Посилався на те, що він одружився, від шлюбу має двох неповнолітніх дітей, його дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 18 грудня 2017 року (а.с. 5). Сторони від шлюбу мають трьох дітей, на користь якиз відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/2. Старшій доньці [PERSON] на сьогодні виповнилось 18 років, у зв`язку з чим сплата аліментів на її утримання припинена. Судом встановлено, що батько в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Відповідно до довідки від 30.03.2022 року [PERSON] є студенткою другого курсу денної, контрактної форми навчання комунального закладу «Одеський педагогічний фаховий коледж» І рівня акредитації (а.с.6). Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: - походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; - продовження ними навчання; - потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; - наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я та спроможний платити аліменти на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання. Однак суду надано докази, що унеможливлює задовольнити вимоги позивача у повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач перебуває в іншому шлюбі з 18.03.2022 року з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.39). Також відповідач має на утримані двох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а. с. 37-38). Згідно довідки про доходи відповідача № 2160 від 26.07.2022 року, [PERSON] працює на ВП «ПАЕС» з 20.10.1998 року. За період із січня 2022 року по червень 2022 року сума фактичної отриманої заробітної плати становить 89 158,74 гривень. Між тим, судом враховується рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини та з огляду на викладене приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково. Суд враховує необхідність у матеріальній допомозі повнолітньої дитини, в тому числі і оплати на навчання, на транспорт, потреби у належному харчуванні та інше, то вважає за можливе стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 від усіх доходів щомісяця, починаючи із дати подання позову до закінчення дитиною навчання. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

Outcome: partial