Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

22.06.2022 позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. В обґрунтування позову послалась на те, що з 27.04.1996 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. [INFO] у них народилась донька. Вказала, що працює медсестрею, отримує невисоку заробітну плату, є інвалідом ІІІ групи з дитинства. Коштів на утримання себе та дитини їй не вистачає. Відповідач працює неофіційно, має можливість, але добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Тому просить позов задовольнити. 03.08.2022 у справі відкрито провадження. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення учасників, оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони з 27.04.1996 перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Від подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Як вбачається із довідки про доходи від 03.06.2022 позивачка працює у КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» на посаді молодшої медсестри (санітарки) та станом на травень 2022 року розмір нарахованої заробітної плати становив 6600,83 грн.. Як встановлено судом, відповідач працює неофіційно, дочка сторін перебуває на утриманні позивачки. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Положенням ч.1 ст.183 ЦПК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.2\~ст.182 СК України\~ мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вище наведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси та потреби неповнолітньої дитини, визнання відповідачем позову, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути аліменти на дочку у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно. Ураховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд,

Outcome: approved