Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

23 червня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої домашнім насильством обгрунтовуючи тим, що він є рідним батьком [PERSON] до якого 30 листопада 2018 року було застосовано терміновий заборонний припис у зв`язку з тим, що він скоював відносно позивача домашнє насильство. 07 квітня 2022 року [PERSON] , висловлювався нецензурною лайкою в адресу позивача, провокував на бійку, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та порушив вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». 11 квітня 2022 року до відповідача було застосовано терміновий заборонний припис. 01 червня 2022 року постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. [PERSON] постійно потерпає від домашнього насильства, яке вчиняє [PERSON] в його бік, постійних погроз, образ, нецензурної лайки. Його нормальний спосіб життя порушений, в нього постійно болить голова, він втратив душевний спокій, у [PERSON] з`явився страх, коли він бачить відповідача, позивач змушений докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав і для придбання заспокійливих після щоденних образ відповідача,в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити вимоги позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, заперечує протии задоволення позовних вимог.\~\~\~\~ Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним батьком відповідача [PERSON] 30листопада 2018 року до відповідача було застосовано терміновий заборонний припис у зв`язку з тим, що він скоював відносно позивача домашнє насильство. 07 квітня 2022 року відповідач [PERSON] , висловлювався нецензурною лайкою в адресу позивача, провокував на бійку, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та порушив вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». 11 квітня 2022 року до відповідача було застосовано терміновий заборонний припис. 01 червня 2022 року постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. за вчинення домашнього насильства щодо [PERSON] . Згідно з положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», юридичним механізмом захисту інтересів потерпілої від домашнього насильства особи є терміново заборонний припис та обмежувальний припис. Терміново заборонний припис застосовується працівниками органів Національної поліції України у разі існування безпосередньо загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Строк застосування відповідних обмежень становить період до 10 діб. Підставами для застосування зазначеного вище заходу захисту інтересів потерпілої особи є факт вчинення акту домашнього насильства, який може бути виражений у формі фізичного, економічного або психологічного насильства. Як встановлено судом, щодо відповідача двічі застосовувався терміновий заборонний припис за вчинення домашнього насильства щодо батька [PERSON] . Однак [PERSON] продовжував вчиняти домашнє насильство, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Відповідно до положень ст.30 Закону особі, яка має право на відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок домашнього насильства, моральна шкода відшкодовується у повному обсязі не залежно від розміру відшкодування матеріальної шкоди. Крім цього, положення частини 2 ст.30 Закону визначає, що порядок відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої в результаті вчинення домашнього насильства, визначається Цивільним кодексом України та іншими законодавчими актами. В загальному розумінні «моральної шкоди», що трактується в положеннях ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичних болях та стражданнях, душевних стражданнях та у приниженні честі, гідності або ділової репутації фізичної особи. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через можливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків ч.2 п.1 вказаної статті відносить витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Ч.1, ч.2 ст.23 ЦК України передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Частиною 3 вказаної статті передбачено відшкодування моральної шкоди грішми. Ст. 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Судом встановлено, що [PERSON] вчиняв протиправні дії щодо [PERSON] , вина у якому встановлена постановами суду про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення щодо останнього. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved