Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

06.07.2022 року до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] від 06.07.2022 року в якій вона просить: змінити спосіб присудження аліментів, визначений рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 30.06.2017 року, з твердої грошової суми на частку доходів (заробітку) батька дитини; стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жителя [ADDRESS] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 всіх доходів (заробітку) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня подачі позовної заяви до суду до повноліття дитини; справу розглянути у спрощеному провадженні. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона 18.07.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , та від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . 30.06.2017 року рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області (заочне), шлюб було розірвано. Згідно рішення Летичівського районного суду Хмельницької області (заочне) від 30.06.2017 року, позов [PERSON] до [PERSON] було задоволено, та останній сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 450 грн., щомісячно, починаючи з 08.06.2017 року до його повноліття. Виконавчий лист перебуває на виконані у Волочиському ВДВС у Хмельницькому районі Центрально-Західного МРУ МЮ в м.Хмельницькому. Вказує, що на даний час відповідач працює в спеціалізованій загальноосвітній школі 1-3 ступенів №27 ім.Дмитра Іваха в м.Хмельницькому, що за адресою м.Хмельницький, вул.Львівське шосе, 47/4, Хмельницької області). Посилаючись на зміну обставин щодо роботи та матеріального стану, як її так і відповідача, зміну прожиткового мінімуму, зростання цін на продукти харчування, одяг, та інше, просить суд змінити розмір стягнення аліментів. 07.07.2022 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області подану заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] подала письмову заяву від 19.08.2022 року, про розгляд справи за її відсутності, без фіксування судового засідання технічними засобами, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] будучи двічі належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не з`явився, справу розглянуто відповідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, оскільки останній був повідомлений про розгляд справи на 05.08.2022 року та 19.08.2022 року, про свідчить підпис на поштовому повідомленні, причину неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позовну заяву не подав, і відповідно до змісту ст.280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, який не повідомив причини неявки, не подав відзив і позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, та в порядку ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1\~ст.6 Конвенції прозахист\~прав людини\~і основоположних\~свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно із ч.1 ст.24 Конституції України\~(у редакції\~Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», що набрав чинності 30 вересня 2016 року) правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. А відповідно до частини другої вказаної статті юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.16 ЦК України ,\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами\~захисту цивільних\~прав та\~інтересів можуть\~бути: визнання\~права; визнання\~правочину недійсним; припинення\~дії,\~яка порушує\~право; відновлення\~становища,\~яке існувало\~до порушення; примусове\~виконання обов`язку\~в натурі; зміна\~правовідношення; припинення\~правовідношення; відшкодування\~збитків та\~інші способи\~відшкодування майнової\~шкоди; відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди; визнання\~незаконними рішення,\~дій чи\~бездіяльності органу\~державної влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органу місцевого\~самоврядування,\~їхніх посадових\~і службових\~осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Ч.1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч.1,6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.ч.1,2\~ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до\~ст.79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до приписів ст.ст.150-157 СК України батьки зобов`язані займатися вихованням і матеріальним утриманням дитини незалежно від місця проживання кожного. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989року, яка ратифікована постановою Верховної ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. П.23 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч.1\~ст.192 СК України, встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Ст.192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, із одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися. У Постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13, зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.\~СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.\~Ст.192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Судом встановлено, що паспортом серії [NUMBER] виданим Летичівським РС УДМС України в Хмельницькій області 22.08.2015 року, підтверджується особа позивачки - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 17.05.2016 року, встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] у м.Хмельницький, Хмельницької області, про що 17.05.2016 року складено відповідний актовий запис №1345, та його батьками є, [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Летичівського районного суду Хмельницької області (заочне) від 30.06.2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Згідно рішення Летичівського районного суду Хмельницької області (заочне) від 30.06.2017 року, позов [PERSON] до [PERSON] було задоволено, та стягнено з [PERSON] , [INFO] , ід. н. [NUMBER] , жителя [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , ід. н. [NUMBER] , проживаючої в [ADDRESS] аліменти на утримання сина, [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі 450 грн., щомісячно, починаючи з 08.06.2017 року до його повноліття. Враховуючи те, що на сьогоднішній день збільшився прожитковий мінімум, а розмір аліментів в сумі 450 грн., визначений судом у 2017 році, не забезпечує належне матеріальне утримання дитини, суд приходить до висновку, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жителя [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жительки [ADDRESS] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх доходів (заробітку) [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід також стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп., від сплати якого позивачка звільнена. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial