Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позов до ТОВ «Кредитні ініціативи» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 12.05.2008 року він придбав за договором купівлі-продажу № 12/05-08 автомобіль Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , сплативши за нього 27 810 грн. 00 коп. власних коштів, а також 157 590 грн. 00 коп. одержаних за кредитним договором № 01011338333, укладеним 15.05.2008 року з ТОВ «ПростоФінанс», яке в подальшому переуступило право вимоги за цим договором ТОВ «Кредитні ініціативи». У зв`язку із фінансовими складнощами ним допущено прострочену заборгованість за кредитним договором на стягнення якої у сумі 192 673 грн. 00 коп. 12.02.2010 року Оболонським районним судом міста Києва видано виконавчий лист. Під час примусового виконання цього виконавчого листа суду ним в рахунок погашення заборгованості передано на реалізацію транспортний засіб Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , співробітникам ПАТ «Альфа-Банк», якому ТОВ «Кредитні ініціативи» передало обслуговування платежів за кредитним договором, після чого виконавче провадження щодо стягнення з нього кредитної заборгованості було закінчено, а ТОВ «Кредитні ініціативи» і ПАТ «Альфа-Банк» листами від 21.09.2021 року повідомило його про анулювання залишку заборгованості і штрафних санкцій. Однак, 20.11.2020 року приватним виконавцем Чучковим М.О. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 4045, вчиненого 03.10.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., яким з нього стягнуто на корить ТОВ «Кредитні Ініціативи» 253 434 грн. 22 коп. заборгованості за кредитним договором, що в подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню. Оскільки внаслідок неправомірних дій ТОВ «Кредитні ініціативи», які виразилися в тому, що після врегулювання спору між сторонами починаючи з 2013 року по 2020 року співробітники цього товариства безпідставно вимагають від нього повернення неіснуючого боргу, у жовтні 2020 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до нотаріуса про повторне стягнення погашеної заборгованості, звернення цього виконавчого документу до примусового виконання внаслідок чого близько дев`яти місяців на його майно та рахунки в банках був накладений арешт, що спричинило вимушені зміни у його житті та змусило докласти ним значних зусиль по відновленню порушеного права, відобразилося у відносинах з родиною, погіршився його стан здоров`я та його близьких, [PERSON] просить суд стягнути на його користь з відповідача компенсації моральної шкоди 253 434 грн. 22 коп. У поданому відзиві на позовну заяву представник ТОВ «Кредитні ініціативи» просив відмовити в позові, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, а також просив застосувати наслідкі спливу строків позовної давності. У відповіді на відзив на позовну заяву [PERSON] просив позов задовольнити у повному обсязі. В поданих запереченнях на відповідь на відзив представник ТОВ «Кредитні ініціативи» зазначає про безпідставність позову. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, проте з урахуванням поданого ним відзиву на позовну заяву, а також відсутності поважних причин для неприбуття у судове засідання, суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що 19.05.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 01011338333, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 157 590 грн. для оплати транспортного засобу Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , придбаного позичальником у ТОВ «Авто-Драйв» згідно договору купівлі-продажу, що підлягав поверненню в термін до 10.05.2013 року (а.с. 83-88). 30.05.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір користування транспортним договором, відповідно до умов якого [PERSON] безоплатно передав [PERSON] у користування транспортний засіб Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , а [PERSON] взяв на себе зобов`язання по оплаті всіх виплат та супутніх витрат в разі невиконання зобов`язань по кредитному договору № 01011338333, укладеного [PERSON] в ТОВ «ПростоФінанс» (а.с. 16-17). 12.02.2010 року Оболонським районним судом міста Києва на виконання рішення від 22.12.2009 року видано виконавчий лист № 2-4364/09 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ПростоФінанс» 192 673 грн. 00 коп. заборгованості, 1 952 грн. 00 коп. судових витрат та 420 грн. 00 коп. витрат по наданню оголошення до ЗМІ (а.с. 5). Відповідно до акту державного виконавця від 19.03.2012 року, складеного в присутності боржника [PERSON] та представника ТОВ «ПростоФінанс», автомобіль Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску, передано представнику за довіреністю № 88/11 від 19.11.2011 року [PERSON] , що також підтверджується актом приймання-передачі від 13.09.2012 року (а.с. 6). Як вбачається зі змісту довідки ТОВ «Кредитні ініціативи» від 18.09.2012 року це товариство, яке є правонаступником усіх прав і зобов`язань за ТОВ «ПростоФінанс», не заперечило проти надання права на керування автомобілем Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , здійснення його відчуження, в тому числі його продажу таким особам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7 з.с.). Довіреністю від 21.09.2012 року [PERSON] надав право керувати та розпоряджатися, в тому числі, і продати транспортний засіб Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Зі змісту листа ТОВ «Кредитні ініціативи» від 21.09.2012 року вбачається, що в рамках програми по врегулюванню проблемної заборгованості при добровільному продажу заставного автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску, залишок заборгованості і штрафні санкції [PERSON] по кредитному договору № 01011338333 будуть анульовані (а.с. 9 з.с.). Аналогічний лист щодо анулювання залишку заборгованості і штрафних санкцій [PERSON] за кредитним договором № 01011338333 в рамках програми по врегулюванню проблемної заборгованості при добровільному продажу заставного автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску, також 21.09.2012 року надано АТ «Альфа-Банк», якому було передано обслуговування платежів за кредитним договором (а.с. 9). Відповідно до довідки Центру ДАІ № 3204 від 04.10.2014 року автомобіль Nissan Qashqai, д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску, кузов [NUMBER] , був зареєстрований за [PERSON] 10.05.2008 року та знятий з обліку для реалізації 08.02.2013 року (а.с. 10 з.с.). За інформацією з ЄДРВП проваджень щодо виконавчого провадження № 6369876 вбачається, що 20.11.2020 року приватним виконавцем Чучковим М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. № 4045 від 03.10.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 229 555 грн. 20 коп. заборгованості, також 20.11.2020 року приватним виконавцем винесено постанови про накладення арешту на майно і кошти боржника (а.с. 13-14). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.07.2021 року у цивільній справі № 344/1941/21 за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В., треті особи [PERSON] , ТОВ «Кредитні ініціативи», приватний виконавець Чучков М.О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням ухвали цього суду від 29.07.2021 року про витравлення описки, яке набрало законної сили, виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. № 4045 від 03.10.20200 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 229 555 грн. 20 коп. заборгованості таким, що не підлягає виконанню. Крім того, цим судовим рішенням установлені обставини, які відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають, а саме те, що сума заборгованість /на примусове стягнення якої видано оспорений виконавчий напис нотаріуса/ за укладеним кредитним договором /№ 01011338333 від 19.05.2008 року/ вже була стягнута рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22.12.2009 року, що набрало законної сили 02.01.2010 року. Постановою приватного виконавця Чучкова М.О. від 02.09.2021 року закінчено виконавче провадження № 6369876 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. № 4045 від 03.10.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 229 555 грн. 20 коп. заборгованості за п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із визнанням його судом таким, що не підлягає виконанню (а.с. 14) Листом АТ «КБ «Приватбанк» від 03.09.20021 року [PERSON] повідомлено про зняття арешту з його рахунку (а.с. 15). Згідно довідок за формою № 2-ЄСВ та формою № 34-ОПП [PERSON] перебуває на обліку, як платник єдиного внеску в органи доходів і зборів та взятий на облік платника податків (а.с. 18, 19). Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. За змістом п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є добросовісність учасників цивільних правовідносин. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 3 ст. 13 ЦК України). Згідно п. 1 ч.1 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Згідно ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відтак право на відшкодування моральної шкоди у позивача виникло у зв`язку з неправомірними діями відповідача, що призвели до завдання матеріальних збитків та моральних переживань. При вирішенні даної справи і визначенні моральної шкоди судом враховуються положення п. п. 3, 5, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду. З огляду на положення вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв`язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди. Враховуючи, що під час розгляду справи установлено, що у жовтні 2020 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, яка вже була стягнута за рішенням суду від 22.12.2009 року та в рахунок погашення якої [PERSON] у 2012 році передав на реалізацію заставний транспортний засіб, а ТОВ «Кредитні ініціативи» підтверджено анулювання заборгованості за кредитом, виконавче провадження з примусового виконання рішення закінчено, а також те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» в подальшому звернуло цей виконавчий напис до примусового виконання, що потягло накладення арешту на майно та грошові кошти [PERSON] , який діяв більше десяти місяців, суд вважає, що такі дії відповідача є недобросовісними тому визнає їх неправомірними та таким, що порушують право позивача на повагу до його права власності. Разом з цим, з огляду на обставини справи, беручи до уваги принципи, які повинні враховуватись при визначенні розміру компенсації моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем у сумі 253 434 грн. 22 коп. є значно завищеним. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. З урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, перенесених позивачем через обмеження його майнових прав внаслідок винних неправомірних дій ТОВ «Кредитні ініціативи», а також їх тривалість, враховуючи тяжкість вимушених змін у його життєвих та робочих планах, час та зусилля, які позивач доклав для відновлення попереднього стану, також виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку про визначення розміру грошової компенсації за завдану моральну шкоду у сумі 10 000 грн. 00 коп. При цьому, суд відхиляє заяву представника відповідача про застосування наслідків спливу строку звернення [PERSON] до суду з цим позовом. Так, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною 4 ст. 258 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] дізнався про порушення свого права, коли приватним виконавцем виконавчого округу Київської області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а саме в листопаді 2020 року, тобто звернувся до суду за захистом свого порушеного права в межах трьохрічного строку звернення. За таких обставин, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial