Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24.03.2021 у справі №754/8572/20, задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Приватні інвестиції» та стягнуто солідарно з [PERSON] , та [PERSON] заборгованість в розмірі 514515,97 грн., з яких: 433214,62 грн. - інфляційні втрати на прострочену заборгованість по кредиту та відсотках з 01.11.2014 року по 31.05.2020 року, 81301,35 грн. - 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту та відсотках з 01.11.2014 року по 31.05.2020 року, судові витрати по справі у розмірі 7717,74 грн.. 09.09.21 на адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24.03.2021 по справі № 754/8572/20, яка вмотивована тим, що відповідачі в судових засіданнях не були присутніми оскільки не були належним чином повідомлені, а також судом не з`ясовано усіх фактичних обставин справи та не досліджено і не надано правової оцінки наявним в матеріалах справи доказів, внаслідок чого ухвалено не обгрунтоване та не законне рішення. В судові засідання не могли з`являтися по неналежним від них причин, тому що не знали про час та місце їх проведення, оскільки судових повісток не отримували, тому просять заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24.03.2021 скасувати та прийняти нове рішення в якому в задоволенні позову відмовити. Представник позивача у липні 2020 року звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив стягнути солідарно заборгованість в розмірі 514515,97 грн., з яких: 433214,62 грн. - інфляційні втрати на прострочену заборгованість по кредиту та відсотках з 01.11.2014 року по 31.05.2020 року, 81301,35 грн. - 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту та відсотках з 01.11.2014 року по 31.05.2020 року, судові витрати по справі у розмірі 7717,74 грн., Ухвалою судді від 07.12.2021 року заява про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02.08.2021 прийнята до провадження. Ухвалою суду від 29.11.2021 заяву про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24.03.2021 задоволено та скасовано заочне рішення. Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялась належним чином. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву або будь-яких заяв чи клопотань не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07.10.2014 року по справі № 376/1086/14 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по відсотках в сумі 485122,76 грн. та судовий збір в розмірі 3654,00 грн. 05.02.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2151/К, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» перейшли права вимоги за кредитним договором боржників, а також усі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі і звернення стягнення. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.03.2020 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» про заміну стягувача у виконавчому листі. Замінено сторону виконавчого провадження з виконання рішення Деснянського районного суду м.Києва від 07.10.2014 року у справі №376/1086/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості, а саме: замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020) на його правонаступника - ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» (код ЄДРПОУ 37356981). Наразі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07.10.2014 року боржниками не виконано, що змушує позивача звертатися до суду з даним позовом. Базою нарахування інфляційних збитків за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3% річних від простроченої суми становить 485122,76 грн., що є сумою заборгованості за кредитним договором. Інфляційні втрати на прострочену заборгованість по кредиту та відсотках з 01.11.2014 року по 31.05.2020 року становлять 433214,62 грн., 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту та відсотках з 01.11.2014 року по 31.05.2020 року становлять 81301,35 грн. Згідно статей 526,527,530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Саме сторона договору, яка стверджує про порушення умов договору допущення іншою стороною заборгованості за договором, має довести, що вказане порушення відбулося, а також довести майнові наслідки цього порушення у виді заборгованості. 13.05.2022 року представник відповідачів подав до суду заяву про застосування до даних правовідносин строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Аналізуючи норми ст.ст. 261, 530, 631 ЦК України, слід дійти висновку про те, що в разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання останнього зобов`язання має право заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з відсотками) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного зі щомісячних платежів. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 06.11.2013 року (№ 6-116цс13), від 19.03.2014 року (№ 6-20цс14), від 18.06.2014 року (№ 6-61цс14), від 03.02.2016 року (6-18цс16). Як видно з договору встановлено кінцевий строк виконання грошового зобов`язання позичальником крім того, встановлено конкретний графік сплати кредиту і відсотків. Перебіг позовної давності для вимоги про стягнення заборгованості за договором кредиту для позивача розпочався з дати, коли позичальник не сплатив черговий передбачений графіком платіж по кредиту і по відсоткам. Отже, подаючи позов 31.05.2020 року згідно відмітки на поштовому конверті, позивач пропустив строк загальної позовної давності за вимогами про стягнення з позичальника сум, які ним прострочені - не сплачені за графіком до 01.07.2017 року, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню частково за період з 01.07.2017 по 31.05.2020 року. Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, беручи до уваги, що у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, а тому суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість в розмірі 154 568,13 грн., яка складається з інфляційних втрат та трьох відсотків річних нарахованих на суму заборгованості. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються на користь позивача з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial