Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Арсенал» (Філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Аресенал»), Територіального сервісного центру МВС №1841, третя особа: Богунський відділ державної виконавчоїслужби у м.Житомирі про визнання правочину недійсним. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач 04.07.2019 р. придбала транспортний засіб марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] та передала його [PERSON] у користування з правом наступного викупу. Через деякий час вона дізналась що транспортний засіб марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] було перереєстровано на [PERSON] , після чого змінився власник, та реєстраційний номер транспортного засобу [NUMBER] . 03.12.2019р. на підставі поданої заяви старший слідчий СВ Деснянського управління УП ГУ НП в м. Києві Радуди Р.В. вніс відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019100030008695 про незаконне заволодіння транспортним засобом. В межах даного кримінального провадження транспортний засіб був вилучений у відповідача як речовий доказ та 02.06.2020 р. автомобіль було повернуто. Звернувшись до Сервісного центру МВС України з метою оформлення права власності на автомобіль, позивач дізналась про те, що він зареєстрований за іншою особою та на транспортний засіб накладено арешт Богунським відділом державною виконавчою службою у м. Житомир. Як стало відомо 01.11.2019 р. Філія ТОВ «Авто-Арсенал» уклало з [PERSON] договір купівлі-продажу транспортного засобу № 7108/19/001518, предметом якого є автомобіль марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . В подальшому, а саме 02.11.2019 року, на підставі цього договору посадові особи Територіального сервісного центру № 1841 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Житомирській області здійснили перереєстрацію майнових прав на вищевказаний транспортний засіб на [PERSON] . Проте, жодних правочинів щодо розпорядження та відчуження належного позивачу транспортного засобу вона особисто не вчиняла і не підписувала. На підставі викладеного позивач просить визнати недійсним договір комісії № 7108/19/001518 від 01.11.2019 р., укладений між Філією ТОВ «Авто-Арсенал» в особі Корнєєва Олександра Сергійовича щодо продажу транспортного засобу марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] , визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] , що укладений між ТОВ «Авто-Арсенал» та [PERSON] , скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на автомобіль марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] та визнати недійсним Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 02.11.2019 р., видане Територіальним сервісним центром 1841 Міністерства внутрішніх справ, про реєстрацію транспортного засобу марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] на ім`я [PERSON] , визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] , звільнити з-під арешту автомобіль марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] , що накладений Богунським відділом державної виконавчої служби у м.Житомирі у виконавчому провадженні, де боржником є [PERSON] . 07.08.2020 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Відповідачам встановлено строк для подання відзиву. 21.12.2020 р. відповідачем - Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Житомирській області, подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого Регіональний сервісний центр просить відмовити у задоволенні позову в частині вимог до нього, оскільки будь-які права позивача не були порушені з боку відповідача і сервісні центри не здійснюють реєстрацію прав власності на транспортні засоби. 25.01.2021 р. судом закрито підготовче провадження у справі. Позивач та її представник в ході судового розгляду підтримали позовні вимоги і обгрунтування позову, просили суд позов задовольнити, посилаючись на недійсність оспорюваних договір, оскільки позивач їх не укладала та не підписувала, що було встановлено в ході досудового розслідування. Представник відповідача - ТОВ «Авто-Арсенал» не заперечував проти задоволення позову, однак зазначив, що покупцем були надані всі необхідні документи для укладення договорів, і Товариство не було відомо про факт їх підробки. Представник територіального сервісного центру МВС № 1841, [PERSON] в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись судом у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. В зв`язку з повторною неявкою відповідачів в судове засідання суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у відсутність представника Богунського ВДВС у м.Житомирі. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.2019 р. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу придбала автомобіль марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] . Транспортний засіб був переданий у користування [PERSON] з правом подальшого викупу автомобіля. 01.11.2019 р. між Філією ТОВ «Авто-Арсенал» від імені якого діяв Корнєєв Олександр Сергійович та [PERSON] укладено договір комісії № 7108/19/001518 щодо продажу транспортного засобу марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] . Того ж дня, 01.11.2019 р. між ТОВ «Авто-Арсенал» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 02.11.2019 р. [PERSON] звернувся до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області з заявою про перереєстрацію транспортного засобу, що і було здійснено на підставі наданих документів та видано Свідоцтво про реєстрацію права власності [NUMBER] . Судом встановлено, що Деснянським УП ГУ НП у м.Києві проводилось досудове розслідування, відомості про яке внесені 03.12.2019 р. за № 12019100030008695, в межах якого була призначена судова почеркознавча експертиза. Відповідно до висновків судової почеркознавчої експертизи від 30.03.2020 р. підпис у графі «Комітент» договору комісії № 7108/19/001518 від 01.11.2019 р., в акті технічного стану транспортного засобу, в акті огляду реалізованого транспортного засобу виконаний не [PERSON] . Судом також встановлено, що Богунським ВДВС у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) відкрито виконавче провадження № 63645550, де боржником є [PERSON] [INFO] , на майно якого в межах виконавчого провадження накладено арешт. Статтею 15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1, п.2 ч.2 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Саме волевиявлення є важливим зовнішнім проявом будь-якої укладеної правочину. Волевиявлення має бути спрямоване на досягнення відповідного юридичного наслідку в результаті укладення будь-якого правочину. Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Підстави недійсності правочину встановлені ст.ст. 215, 216 ЦК України. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Крім того, відповідно до положень ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/7164/19. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Судом встановлено, що позивач не підписувала будь-які павочини щодо відчуження майна або ж надання доручення на його відчуження, а отже в силу положень ст.203 ЦК України договір комісії № 7108/19/001518 від 01.11.2019 р., укладений між Філією ТОВ «Авто-Арсенал» в особі Корнєєва Олександра Сергійовича щодо продажу транспортного засобу марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] є недійсним. Недійсність договору комісії № 7108/19/001518 від 01.11.2019 р. тягне недійсність подальшого правочину щодо відчуження транспортного засобу марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] , укладеного між ТОВ «Авто-Арсенал» та [PERSON] , оскільки в даному випадку ТОВ «Авто-Арсенал» не мав права відчужувати автомобіль, що належить позивачу у справі, без її волевиявлення на таке відчуження. Згідно із частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Така правова позиція відповідає висновкам Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у його постановах від 02 травня 2018 року у справі № 914/904/17, від 27 червня 2018 року у справі № 904/8186/17 та від 11 квітня 2019 року у справі № 910/8880/18, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відступати від яких Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав. Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Як встановлено судом 02.11.2019 року, на підставі договору від 01.11.2019 р., укладеного між ТОВ «Авто-Арсенал» та [PERSON] , Територіальним сервісним центром № 1841 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Житомирській області здійснено перереєстрацію транспортного засобу марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] на ім`я [PERSON] та видано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Позивач позбавлена можливості здійснити перереєстрацію свого права на транспортний засіб в зв`язку з наявність реєстрації на ім`я [PERSON] . В зв`язку з недійсністю укладених договорів щодо відчуження транспортного засобу марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] підлягає скасування реєстрація транспортного засобу на ім`я [PERSON] та визнанню недійсним видані документи, що посвідчують таку реєстрацію. Крім того, в зв`язку з недійсністю правочинів, що підтверджують набуття [PERSON] права власності на транспортний засіб марки «Dacia Logan» номер кузова [NUMBER] та встановлення незаконності набуття останнім такого права, підлягає скасуванню арешт, накладений на зазначений транспортний засіб Богунським ВДВС у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) у виконавчому провадженні № 63645550, де боржником є [PERSON] [INFO] . Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved