Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

У березні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстрованому 14.10.2000 року відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, про що складено актовий запис № 306. Під час шлюбу народилися донька [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2022 року з причин різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, відсутності взаєморозуміння. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і примирення між ним та відповідачем є неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. Спір про поділ майна, що є їх сумісною власністю буде вирішуватися в окремому провадженні. Таким чином, позивач просив розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] . Ухвалою суду від 22.03.2022 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 11.05.2022 року надано строк для примирення сторін, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 11.08.2022 року відновлено провадження у справі. Позивач [PERSON] звернувся із письмовою заявою про розгляд справи без його участі. Позивач позовні вимоги підтримує повністю, настоює на розірванні шлюбу, на примирення не згідний. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Враховуючи вищевикладене, судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За нормами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В порядку ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Причиною розпаду сім`ї позивач вказує відсутність між ними взаєморозуміння та різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, а тому наполягає на розірванні шлюбу і вважає, що їх сімя розпалася остаточно. Установлено та стверджується свідоцтвом про одруження, виданого 14.10.2000 року відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 14.10.2000 року укладено шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, про що складено актовий запис № 306. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить долучене до матеріалів справи копія свідоцтва про народження. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2022 року, сторони не примирилися, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. За приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При цьому, суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Судом встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин та не бажає збереження шлюбу, а відповідач жодних заперечень щодо розірвання шлюбу не надала та визнала позовні вимоги. За таких обставин по справі, беручи до уваги визнання відповідачем позову, відсутність підстав для відмови у прийнятті такого визнання, суд приходить до висновку, що сім сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження, після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, враховуючи бажання позивача залишити прізвище, яке вона набула при реєстрації шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, позивач в позовінй заяві просив суд судові витрати залишити за ним.

Outcome: approved