Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

20.05.2022 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 13.09.1989 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 503. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що шлюбні відносини між ними припинилися в 2005 році через втрату відсутність кохання та поваги один до одного, сім`я розпалася остаточно, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. За період сумісного проживання у сторін відсутні неповнолітні діти, однак відповідачка не бажає добровільно розірвати шлюб через органи ДРАЦС. Майновий спір між сторонами відсутній. Ухвалою суду від 30.06.2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки та заперечення проти позову до суду не надала. Про час та дату розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином у відповідності до вимог ст. 130 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, дослідивши матеріали справи та вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду. Через неявку сторін фіксування судового засідання не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13.09.1989 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, актовий запис № 503, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 10.05.2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Первомайську Первомайського району Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Шлюбні стосунки припинені через відсутність кохання та взаємоповаги, байдужості до життя та проблем один одного. Неповнолітні діти у сторін відсутні. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, неповнолітні діти у сторін відсутні, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки жодного клопотання щодо зміни прізвища на дівоче від відповідачки до суду не надходило, тому суд вважає за необхідне залишити відповідачці шлюбне прізвище " [PERSON] ". Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 992 грн. 40 коп. за клопотанням позивача суд залишає за ним. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved