Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

у лютому 2022 року ТОВ «Новобудова» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги мотивувало тим, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 38/0/5-10 від 02.06.2010 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , був переданий ТОВ «Новобудова» на баланс для експлуатації й обслуговування. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] в будинку на підставі Свідоцтва про право власності від 28.03.2012 року. Між позивачем та відповідачем 01.02.2012 року був укладений Договір №114-72 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно п. 12.1 якого передбачено, що Споживач зобов`язався оплачувати послуги в установлений цим договором строк, не пізніше 20 числа, наступного за звітним. У будинку та квартирі відповідача за вказаною адресою ТОВ «Новобудова» безперебійно надавались і надаються житлово-комунальні послуги, однак, відповідач свої зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг належним чином не виконує. Як наслідок, за період з 01.03.2019 року по 01.02.2022 року за відповідачем рахується заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 6364,58грн., з яких: 4917,82 грн. - основний борг за період з 01.09.2019 року по 01.02.2022 року, 429,09 грн. - 3% річних від простроченої суми, 1017,67 грн. - інфляційні втрати). Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з урахуванням трьох процентів річних та інфляції, та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн. Позивач вказує про те, що ТОВ «НОВОБУДОВА» вже зверталося до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із відповідача заборгованості за спожиті ним житлово-комунальні послуги, проте ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва по справі №752/8863/21 від 18.06.2021 р. ТОВ «НОВОБУДОВА» відмовлено у видачі такого наказу. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 22.02.2022 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі, без повідомлення сторін (а.с.44). Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористався. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 38/0/5-10 від 02.06.2010 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , був переданий ТОВ «Новобудова» на баланс для експлуатації й обслуговування. (а.с.18-23). Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] в будинку на підставі Свідоцтва про право власності від 28.03.2012 року (а.с.24). Між позивачем та відповідачем 01.02.2012 року був укладений Договір №114-72 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно п.п. 6, 12.1 якого передбачено, що Споживач зобов`язався оплачувати послуги в установлений цим договором строк, не пізніше 20 числа, наступного за звітним (а.с.31-34). У будинку та квартирі відповідача за вказаною адресою ТОВ «Новобудова» безперебійно надавались і надаються житлово-комунальні послуги, однак, відповідач свої зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг належним чином не виконує. Як наслідок, за період з 01.03.2019 року по 01.02.2022 року за відповідачем рахується заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 6364,58грн., з яких: 4917,82 грн. - основний борг за період з 01.09.2019 року по 01.02.2022 року, 429,09 грн. - 3% річних від простроченої суми, 1017,67 грн. - інфляційні втрати (а.с.35-37). Перелік послуг, за які у Відповідача утворилась заборгованість міститься в розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, який знаходиться в матеріалах цивільної справи на а.с.35. Одиницею для розрахунку плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є 1 кв. метр загальної площі квартири (постанова Кабінету Міністрів України №869 від 01 червня 2011 року). Тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території встановлений:в період з 01.03.2019р. по 01.05.2019р., за Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №937 від 01.06.2018р. та складає 6,62 грн./міс. за кв. м. загальної площі квартири. В період з 01.05.2019р. по 01.06.2019р., тариф на послуги встановлений за Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №937 від 01.06.2018р. та складає 7,01 грн./міс. за кв. м. загальної площі квартири. Відповідачем не спростований факт споживання житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надавалися Позивачем протягом спірного періоду безперебійно,претензій щодо якості надання або ненадання ТОВ «Новобудова» житлово- комунальних послуг протягом спірного періоду не було. Відповідно до п.п. 5, 12 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги», результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно із п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач є споживачем комунальних послуг. Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України. порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи було встановлено неналежне виконання відповідачем зобов`язань по сплаті за житлово-комунальні послуги, доводи позову стороною відповідача спростовані не були, а відтак позов в частині стягнення основної суми боргу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В частині позовних вимоги про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат суду зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В матеріалах справи наявні достатні докази, надані стороною позивача, які вказують на належне надання відповідних житлово-комунальних послуг, та їх розмір, а також наявні докази, які вказують на несвоєчасну сплату відповідачем коштів за житлово-комунальні послуги. Законом прямо передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення інфляційних витрат та 3 % річнихза період наявності заборгованості та які розраховані позивачем при подачі позову до суду (а.с.36,37), ґрунтуються на вимогах закону, оскільки, мало місце прострочення виконання зобов`язань за вказаний період, доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат є також обґрунтованими та доведеними, а відтак підлягають задоволенню. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовпідлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн.(а.с.6). На підставі викладеного,

Outcome: approved