Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Сікач О.М. звернувся до суду із позовом до Київської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування на 3/5 частину квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , котра була бабусею позивача. [PERSON] залишила заповіт від 09.12.2015, яким заповіла усю належну їй на праві власності частину квартири [ADDRESS] . Позивач, з метою оформлення спадкового майна, у передбачений строк звернувся до приватного нотаріуса КМНО Гавриленко А.М., однак у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, постановою від 11.11.2021 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. За вказаних обставин, позивач вимушений звернутись до суду для захисту свого порушеного права. 17.01.2022 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва було відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 17.02.2022 до суду від приватного нотаріуса КМНО Гавриленко А.М. надійшла копія спадкової справи , заведеної після смерті [PERSON] Відповідач - Київська міська рада скористалася правом надання відзиву, у якому просить ухвалити рішення на підставі наданих до матеріалів справи доказів, згідно норм чинного законодавства. Також просять проводити розгляд справи за відсутності представника Київської міської ради. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, при цьому представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримує вимоги позову в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явивився, про розгляд справи повідомлялений належним чином у встановленому законом порядку, зокрема у відзиві Київська міська рада не заперечує щодо розгляду справи без участі уповноваженого представника. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає позовну заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві видано свідоцтво про смерть від 30.05.2019 серії [NUMBER] громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] . Померла [PERSON] володіла на праві власності 3/5 частинами кв. [ADDRESS] , а саме: -1/5 частина на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 31.01.1994 Відділом приватизації державного житлового фонду Ватутінської районної державної адміністрації на підставі розпорядження від 31.01.1994 за № 8373 (а.с.11) -1/5 частини на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2015, зареєстрованого в реєстрі за № 4-869 (а.с.11) -1/5 частини на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2015 зареєстрованого в реєстрі за № 4-866 (а.с.12) Вказана обставина також підтверджується інформаційною довідкою від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 21.08.2019, а також копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9,12-13). Відповідно до Звіту про оцінку майна № 18-211224-038, об`єктом оцінки якого є квартира загальною площею 50,62 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS] та Висновку про вартість майна від 24.12.2021, ринкова вартість 3/5 частки квартири складає без ПДВ 457 646,45 грн. (а.с.16-17) Згідно з дублікатом заповіту від 09.12.2015, [PERSON] , [INFO] , на випадок смерті усю належну на праві власності частину квартири [ADDRESS] заповіла - [PERSON] , [INFO] . (а.с.8) Позивач не має у своєму розпорядженні та не володіє оригіналами документів, що посвідчують право власності спадкодавця померлої [PERSON] на вище зазначене майно. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавриленко А.М. від 11.11.2021 за матеріалами спадкової справи відносно померлої [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом на 3/5 часток квартири [ADDRESS] , оскільки [PERSON] не надав право установчий документ, що посвідчує право власності у спадкодавця на вказану частку квартири. (а.с.7) З матеріалів спадкової справи № 21/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається наявною копія заяви [PERSON] та копія позовної заяви, у відповідності з якою [PERSON] зверталась з позовом до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус КМНО Гавриленко А.М., Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання заповіту недійним. Однак, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.12.2020 постановлено позов [PERSON] залишити без розгляду. (а.с.44) Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно з п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1217, 1220 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦП України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1,3 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав є визнання права власності. Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved