Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

Представник заявника адвокат Курілович С.О. звернувся до суду із вказаною заявою в інтересах заявника [PERSON] , зазначивши, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] , заповіту не складав. До кола спадкоємців першої черги входить лише заявник [PERSON] , який є сином померлого. Інші спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відсутні. На дату своєї смерті [PERSON] , проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із матір`ю заявника [PERSON] . Мати заявника [PERSON] не була спадкоємцем майна і майнових прав померлого, оскільки перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. [INFO] [PERSON] померла. Таким чином заявник, який на дату смерті свого батька [PERSON] постійно проживав з ним без реєстрації, має всі підстави для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадкове майно. Натомість через відсутність підтверджуючих документів факту його проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини позбавлений можливості оформити свої спадкові права, що стало підставою для звернення до суду. Просить суд встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Курілович С.О. підтримали заяву та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Чигиринської міської ради у судове засідання не з`явився, надіславши суду лист, в якому зазначив, що заперечень щодо встановлення факту проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] не мають та просить суд провести розгляд справи у відсутність представника Чигиринської міської ради. Свідки [PERSON] , та [PERSON] , кожен окремо пояснили суду, що їм відомо про факт спільного проживання [PERSON] та його сина [PERSON] . Під час їх допиту пояснили, що заявник майже постійно проживав разом із батьком, вели спільне господарство та він продовжував господарювати після його смерті. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких виснвоків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.08.2008. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.03.2005, помер [PERSON] , місцем смерті зазначено м.Чигирин Чигиринського району Черкаської області. Після смерті [PERSON] на території Чигиринської об`єднаної територіальної громади відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності померлого на вказане домоволодіння підтверджується договором купівлі-продажу від 27.04.1988, посвідченого державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори Кашицькою О.Г. З акту обстеження умов проживання жителів населених пунктів Чигиринської об`єднаної територіальної громади від 11.07.2022 за №165-02-33/7, виданого виконавчим комітетом Чигиринської міської ради, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] , постійно проживав у 2004 - 2007 роках та із 2017 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] разом із своїм батьком [PERSON] . На дату його смерті, тобто станом на [INFO] , вели спільне господарство, обробляв город, здійснював догляд за батьком, спільно із матір`ю провів поховання батька. В силу ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як передбачено ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, оскільки при розгляді справи було достеменно встановлено той факт, що заявник на момент смерті спадкодавця проживав разом зі своїм батьком [PERSON] , і це підтверджується як показами свідків, так і матеріалами справи, тому заява підлягає до задоволення з метою встановлення юридичного факту, що надасть можливість заявникові у подальшому оформити свої права на спадкове майно. Наявну розбіжність у написанні по батькові померлого [PERSON] , а саме « [PERSON] » та « [PERSON] », суд оцінює критично, оскільки відповідно до довідкових відомостей, наданих представником заявника суду, це є різновидами правопису власного чоловічого імені. На підставі викладеного,

Outcome: approved