Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Васильківська міська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна, визнання права власності. Просив суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після померлої [INFO] бабусі, [PERSON] , на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; зняти арешт з квартири, що належала на праві приватної власності померлій [PERSON] , розташована за адресою: [ADDRESS] , що був зареєстрований Васильківською міською державною нотаріальною конторою 20.09.2004 р., 14.08 год. за № 1315079, підстава обтяження: повідомлення, б/н Василькіського міського суду Київської області, архівний номер: 4816147KIEV, АРХІВНА ДАТА: 23.04.2002, дата виникнення: 10.04.2002, № реєстра:16, внутр.№ В601В13825F2B2A2D. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, проте подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю, просить задовoльнити. Представник третьої особи Васильківської міської\~державної нотаріальної\~конторив підготовче засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі учасників справи, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації, необхідної для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, матеріали спадкової справи № 61/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] , суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.ст.\~200,\~206 ЦПК України\~наслідків визнання відповідачем позовних вимог у підготовчому засіданні, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 19), що є бабусею позивача. Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 13,18). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло, згідно наказу від 21.02.1994 р. № 49 (а.с. 25-26, 27). Як вбачається з копії спадкової справи № 61/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] , згідно заповіту від 24.01.2006 р. [PERSON] заповіла все своє майно своєму онуку [PERSON] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Васильківської міської державної нотаріальної контори від 12.11.2020 р. № 776/02-14, позивач [PERSON] звертався до державного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Склад спадкового майна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло. Проте позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству України, у зв`язку з накладеним арештом на вищевказану квартиру (а.с. 21-22). Разом з тим, у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний арешт на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що був зареєстрований Васильківською міською державною нотаріальною конторою 20.09.2004 р., 14.08 год. за № 1315079, підстава обтяження: повідомлення, б/н Василькіського міського суду Київської області, архівний номер: 4816147KIEV, АРХІВНА ДАТА: 23.04.2002, дата виникнення: 10.04.2002, № реєстра:16, внутр.№ В601В13825F2B2A2D (а.с. 23). Відповідно до відповіді Васильківського міськрайонного відділу ДВС ЦМУМЮ (м.Київ) від 12.11.2020 р., виконавчі документи щодо стягнення з відповідача [PERSON] до відділу станом на 12.11.2020 р. не надходили та на примусовому виконанні не перебувають (а.с. 36). Як вбачається з копії рішення Василькіського міського суду Київської області від 2002 р., з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 50059,05 грн. (а.с. 38). Аналізуючи вимоги позивача, суд виходить з наступного. Згідно зі\~ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу, згідно якої зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою (ст. 1219 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5\~ст. 1268 ЦК України). Ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3\~ст. 1296 ЦК України). Отже, системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво про право на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст.\~55 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р.\~(в\~редакції,\~чинній на\~час накладення\~арешту)\~арешт майна\~є однією\~зі стадій\~примусового звернення\~стягнення на\~майно боржника.\~Арешт майна\~боржника застосовується\~для забезпечення\~реального виконання\~рішення.Арешт\~ \~на \~ майно\~ \~боржника \~ може\~ \~накладатися \~державним виконавцем\~шляхом:\~ винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Арешт застосовується:\~ \~1)\~для забезпечення\~збереження майна\~ боржника,\~ що\~ підлягає\~наступній передачі\~стягувачеві або\~реалізації;\~ 2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; 3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб. Згідно ст.\~39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Таким чином, закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, було безумовною підставою для закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна боржника, накладеного в межах такого виконавчого провадження (крім випадків нестягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, а також інших випадків), а обов`язок особи по сплаті аліментів є нерозривно пов`язаним з особою платника, тобто не входить до складу спадщини та не переходять до правонаступників (спадкоємців) боржника. З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи на виконанні Васильківського міськрайонного відділу ДВС ЦМУМЮ (м.Київ) відсутні будь-які виконавчі документи, в тому числі щодо стягнення з боржника [PERSON] не надходили та на примусовому виконанні не перебувають (а.с. 36). Згідно ч.ч. 1, 5ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках (крім підстав для зняття арешту державним виконавцем) арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р. №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», оскільки згідно зі статтею 126 ЦПК\~позивач вправі об`єднати в одній позовній заяві кілька однорідних позовних вимог, пов`язаних між собою, в одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна. При цьому, якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно. З урахуванням встановлених обставин, виходячи з того, що [PERSON] , який не є стороною виконавчого провадження, в межах якого накладено арешт та не може оскаржити з цих підстав дії або бездіяльність державного виконавця, фактично набув у власність належну спадкодавцю квартиру, проте не може її оформити, у зв`язку з накладенням арешту, який підлягає зняттю, проте не може бути знятим державним виконавцем у межах виконавчого провадження, а тому вказаний арешт підлягає зняттю в судовому порядку.

Outcome: approved