Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з\~ вищевказаним позовом вказуючи на те, що згідно рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30.05.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти\~ на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у\~ розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% встановленого законодавством України прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 21.05.2012 року та до повноліття дітей. У зв`язку з тим, що 08.07.2017 року вступили в силу зміни до СК України, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви в суд і до повноліття дітей. Ухвалою суду від 30.05.2022 року постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», причину неявки не повідомив. Відзив на позов від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано\~ 13.06.2012 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30.05.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти\~ на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у\~ розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% встановленого законодавством України прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 21.05.2012 року та до повноліття дітей. Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. За положеннями ст. 182 - 183 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 17, 18 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. За п. 23 цієї Постанови, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Суд звертає увагу позивача, що на час звернення до суду з даним позовом, аліменти з відповідача вже стягуються. Новий розмір стягуваних з відповідача аліментів, визначений судом, підлягає стягненню саме з часу набрання рішенням суду законної сили. Аналізуючи надані суду докази, враховуючи зміну мінімальних життєвих стандартів, приймаючи до уваги гарантований та встановлений державою розмір аліментів, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дітей, що також свідчить про подорожчання необхідних прожиткових потреб, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, який підлягає індексації відповідно до закону, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття. При цьому, виконавчий лист № 2309/620/2012, виданий 11.06.2012 року на підставі рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30.05.2012 року слід відкликати. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір в сумі 992,40 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 80, 182, 183, 192 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: partial