Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

31 січня 2022 року [PERSON] звернулась із позовною заявою до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Южноукраїнський відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 06 серпня 2019 року № 2347, таким, що не підлягає виконанню. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 28 листопада 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та позивачем був укладений кредитний договір № NKUCGK06150420, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 35550 доларів США на термін до 27 листопада 2026 року у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на купівлю квартири у розмірі 30000 доларів США, а також у розмірі 5550 доларів США на сплату страхових платежів та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. З метою забезпечення зазначеного кредитного договору 11 грудня 2006 року між нею та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Рихальською О.В. за № 4559, відповідно до умов якого позивач передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] . 03 грудня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № NKUCGK06150420 від 28 листопада 2006 року в сумі 82400,21 доларів США, з яких: 39911,32 доларів США - заборгованість за кредитом, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 516851 грн. 59 коп., 3381,02 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 43784 грн. 21 коп., 2340 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 30303 грн., 36767,87 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 476143 грн. 92 коп. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 січня 2015 року позов було задоволено частково та стягнуто з неї заборгованість за кредитним договором № NKUCGK06150420 від 28 листопада 2006 року, в загальному розмірі 640938 грн. 80 коп., з яких 516 851 грн. 59 коп. - заборгованість за кредитом, 43 784 грн. 21 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 30303 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 50000 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 02 березня 2015 року рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 січня 2015 року, змінено в частині розподілу судових витрат. 05 травня 2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції, з метою примусового виконання вищезазначеного рішення суду, відкрито виконавче провадження № 47400745 про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 640938,80 грн. Зазначене виконавче провадження наразі перебуває в провадженні Южноукраїнського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 06 серпня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 2347 про стягнення з [PERSON] на користь AT КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 166653,03 доларів США, що за курсом НБУ становить 4 364 843,01 коп. Вважає виконавчий напис та дії приватного виконавця незаконними, оскільки виконавчий напис можливо вчиняти лише за наявності безспірності заборгованості. Порушення нотаріусом вказаних вимог законодавства є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалами суду від 01 лютого 2022 року та 01 березня 2022 року за клопотанням позивача було витребувано докази у третьої особи приватного нотаріуса та відповідача. 29 квітня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача, згідно якого надані витребувані ухвалою суду документи. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надіслання відповідачем 29 квітня 2022 року на адресу суду клопотання із витребуваними ухвалою суду документами свідчить про обізнаність відповідача із датою, часом та місцем розгляду справи. Треті особи в судове засідання не з`явились, причину неявки не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, надіслали на адресу суду клопотання із проханням розглядати справу без їх участі. За таких обставин відповідно до вимог ст.223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі учасників справи на підставі наявних у ній даних і доказів. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № NKUCGK06150420 за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 35550 доларів США на термін до 27 листопада 2026 року включно у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на купівлю квартири у розмірі 30000 доларів США, а також у розмірі 5550 доларів США на сплату страхових платежів та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с. 63-65/. 11 грудня 2006 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Рихальською О.В. за № 4559, відповідно до умов якого позивач передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] /а.с. 59-62/. 05 листопада 2013 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № NKUCGK06150420 від 28 листопада 2006 року, згідно умов якої пункти 1.1, 3.2 Договору в наступній редакції: Банк зобов`язується надати позичальникові грошові кошти шляхом видачі готівки через касу на строк по 27 листопада 2026 року включно у вигляді неповновлювальної кредитної лінії у розмірі 46816,67 доларів США на наступні цілі: купівлю квартири у розмірі 30000 доларів США, а також у розмірі 16816,67 доларів США, сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору. Зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом щомісяця і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту від суми нарахованої згідно з п. 3.11 даного договору /а.с. 66-68/. Згідно письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором від 27 червня 2019 року /а.с. 54/ АТ КБ «ПриватБанк» повідомляє [PERSON] про наявність заборгованості за кредитним договором № NKUCGK06150420\~ від\~28\~листопада \~2006\~року та\~пропонує його\~повернути протягом\~ 30\~календарних днів\~з дати\~відправлення письмової\~вимоги. До вказаної вимоги додано два бланки опису та чеки про направлення вимоги позивачу за двома адресами, однак доказів отримання вказаної письмової вимоги боржником, суду не надано /а.с. 55, 56, 57, 58/. В матеріалах справи є копія заяви АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я\~приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. датованої серпнем 2019 року /а.с.53/ з проханням вчинити виконавчий напис на кредитному договорі № NKUCGK06150420 від 28 листопада 2006 року. Відповідно до виписки з рахунка боржника за кредитним договором № NKUCGK06150420 від 28 листопада 2006 року /а.с.69-71/\~не погашена\~заборгованість [PERSON] \~станом на\~25\~червня 2019\~року складає\~166673,03\~доларів США,що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 4365366,83 грн., та складається з: 39168,62 доларів США - заборгованість за кредитом, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 1025873,20 грн., 29987,89 доларів США - заборгованість за процентами, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 785418,85 грн., 3840 доларів США - заборгованість з комісії за користування кредитом, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 100574,21 грн., 93676,52 доларів США заборгованість з пені, що за офіційним курсом Національного банку України на день складання розрахунку становить 2453500,56 грн. Виконавчий напис був вчинений 06 серпня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований у реєстрі за №2347 /а.с. 11/. Із оспорюваного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що пропонується звернути стягнення на нерухоме майно квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] . За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» за період з 28 листопада 2006 року по 25 червня 2019 року у розмірі 39168,62 доларів США заборгованість за кредитом, 29987,89 доларів США заборгованість за відсотками, 3840 доларів США комісія та пеня 93656,52 долари США. З метою вчинення виконавчого напису АТ КБ «ПриватБанк» було подано нотаріусу наступні документи: кредитний договір, договір іпотеки, засвідчена виписка з особового рахунку боржника, вимога про усунення порушень за кредитним договором, розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв`язку, опис вкладення до листа, установчі документи АТ КБ «ПриватБанк», довіреність представника АТ КБ «ПриватБанк», паспорт представника АТ КБ «ПриватБанк» /а.с. 53 зв./. 22 листопада 2021 року постановою в.о. начальника Южноукраїнського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Вознесенському районі\~Миколаївської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса) було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 06 серпня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованим у реєстрі за №2347 /а.с. 12/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 січня 2015 року позов було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № NKUCGK06150420 від 28 листопада 2006 року, в загальному розмірі 640938 грн. 80 коп., з яких 516 851 грн. 59 коп. - заборгованість за кредитом, 43 784 грн. 21 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 30303 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 50000 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором /а.с. 13-14/. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 02 березня 2015 року рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 січня 2015 року, змінено в частині розподілу судових витрат /а.с. 15-16/. 05 травня 2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції, з метою примусового виконання вищезазначеного рішення суду, відкрито виконавче провадження № 47400745 про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 640938,80 грн. /а.с. 17/. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Верховний Суд у постанові №137/1666/16-ц від 27 березня 2019 року зазначив таке. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У постанові №320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року Верховний Суд наголосив, що під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Пунктом 13\~Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 31 січня 1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні»\~передбачено, що при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей\~34,36,87,88 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року № 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. У постанові №645/1979/15-ц від 23 червня 2020 року Верховний Суд зазначив, що як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення іпотекодавця про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Із досліджених під час розгляду документів, надісланих на запит суду відповідачем, встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази щодо отримання позивачем вимоги відповідача про сплату заборгованості за кредитним договором. Посилання позивача на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі за рішенням суду, внаслідок чого нарахування відсотків мало припинитися і що є підставою для встановлення спірності суми стягнення суд приймає до уваги і вважає, що позиція позивача узгоджується із думкою Верховного Суду, викладеною у постанові №444/9519/12, а саме, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2\~ст.1050 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України. Таким чином, враховуючи роз`яснення Верховного Суду, строк виконання договору настав, коли було ухвалене рішення суду про дострокове стягнення заборгованості, тобто 15 січня 2015 року. А виконавчий напис був вчинений 06 серпня 2019 року, тобто більш ніж через чотири роки, тобто із порушенням строку, встановленого\~ст.88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису також не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Із наданих суду документів неможливо встановити чи отримано позивачем вимогу відповідача про сплату заборгованості за кредитним договором. До того ж, рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 січня 2015 року було задоволено позов АТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з [PERSON] заборгованість за цим же кредитним договором, відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного рішення суду. Відповідачем суду не надано доказів щодо виконання зазначеного рішення суду. Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено і спірність суми, що підлягає стягненню, і порушення нотаріусом порядку і строків вчинення виконавчого напису, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 992,40 /а.с. 18/.

Outcome: approved