Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У червні 2022 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею [PERSON] право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) розміром 2,16 умовних кадастрових гектари у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Волинь» в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) по КСП «Волинь». Після смерті матері спадщину прийняв її чоловік [PERSON] . Позивач, як дочка померлого, що є спадкоємцем за законом, прийняла шляхом спільного проживання із спадкодавцем на момент смерті. За життя батьки позивача не завершили процедуру приватизації земельної ділянки, наданої матері, тому позивач, як спадкоємець, бажає скористатись цим правом. Велицька сільська рада відмовила позивачу у реалізації даного права в позасудовому порядку, що зумовило звернення до суду. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідачі та їх представник, кожен зокрема, подала заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 09.06.2022 року. 10.06.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.06.2022 року. Представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог. В підготовче засідання сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачами позову, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.02.1996 виданим Підрізькою сільською радою Ковельського району Волинської області матір позивача [PERSON] померла [INFO] . Після смерті матері спадщину за законом прийняв батько позивача [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), [PERSON] помер [INFO] . Позивач є дочкою померлих, зокрема факт родинних відносин, підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] виданим Підрізькою сільською радою Ковельського району Волинської області 01.12.1959 року. Заповіти від імені померлих не посвідчувалися. Відповідно до матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. Після його смерті спадщину за законом прийняла його дочка [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи та копією свідоцтва про право на спадщину за законом. До складу спадщини увійшли право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Волинь» розміром 2,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вказана земельна ділянка частка (пай) належала спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифікату серії ВЛ №019624 на право на земельну частку (пай), виданого Ковельською райдержадміністрацією 08 квітня 1996 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 27 травня 1996 року за №574. 20 травня 2022 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно після смерті батька [PERSON] . Довідками Відділу №3 Управління надання адміністративних послуг Головного Управління Держгеокадастру у Волинській області та Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області стверджується, що матір позивача [PERSON] була включена в списки на розрахунок середньої земельної частки (паю), яка перебуває в коллективной власності КСП «Волинь» і мала право на земельну частку (пай) в розмірі 2,16 га. Державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Велицька сільська рада відмовила позивачу у завершенні процедури приватизації. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов підлягає задоволенню повністю. Спадкодавець помер у 1997 році, тому порядок прийняття спадщини регулюється Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Відповідно до ст.ст. 524, 529 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийняття спадщини позивачем підтверджується довідкою №951 від 01.06.2022 року виданою Велицькою сільською радою Ковельського району Волинської області. Крім того, Ковельською державною нотаріальною конторою Волинської області встановлено, що має місце спадкування за законом. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Таким чином, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Отже, оскільки у даному випадку, спадкодавець розпочав процедуру приватизації, суд вважає, що спадкоємець має право на завершення розпочатої спадкодавцем приватизації зазначеної вище земельної ділянки та одержання правовстановлюючих документів на право власності на неї, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved