Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ «Банк Форвард», в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. про стягнення коштів з [PERSON] на користь акціонерного товариства\~«Банк Форвард» таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті батька [PERSON] одержує соціальні виплати від держави пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Вказує, що в жовтні 2021 року їй стало відомо, що приватним виконавцем прийнято до виконання виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. про стягнення коштів з її матері - [PERSON] , відкрито виконавче провадження за № 66890378 та накладено арешт на всі рахунки [PERSON] , як наслідок заблоковано кошти на всіх рахунках, в тому числі з заробітної плати та пенсійних виплат, а тому її матір позбавлена можливості купувати продукти і годувати її, купувати ліки, оплачувати комунальні послуги. Зазначає, що після звернення до приватного виконавця із письмовою заявою для отримання копій документів виконавчого провадження та виконавчого напису, приватним виконавцем не надано ніякої письмової відповіді. Позивач вважає, що виконавчий напис є безпідставним, оскільки нотаріальну дію вчинено з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», за відсутності перевірки безспірності грошової вимоги. Кредитний договір, який ймовірно був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідченим нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В ході підготовчого судового засідання було залучено законного представника позивача\~ неповнолітньої [PERSON] її матір - [PERSON] , а також залучено в якості\~третьої особи\~на стороні\~позивача - службу у\~справах дітей Наркевицької селищної\~ради Хмельницької\~ області. Сторони в судове засідання не з`явились. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги та просив справу слухати у його відсутності. Представник третьої особи\~на стороні \~позивача - служби у\~справах дітей \~Наркевицької селищної\~ради Хмельницької\~ області Касперська О.В. подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, покладається на думку суду. Представник відповідача - акціонерного товариства\~«Банк Форвард, який повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Третя особа\~на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., яка повідомлялась про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. У поданій заяві від 26.01.2022 року просила проводити розгляд справи без її участі. Третя особа\~на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В., яка повідомлялась про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.1\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач звернулась суду з позовом до АТ «Банк Форвард», в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. про стягнення коштів з [PERSON] на користь акціонерного товариства\~«Банк Форвард» таким, що не підлягає виконанню. Так, відповідно до п. 19\~ ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальну дію - вчинення виконавчого напису. Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~ нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з п.п. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п.\~2.2 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст. ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Заявляючи даний позов, позивач мала довести, що була відсутня правова підстава для вчинення спірного виконавчого напису, тобто факт відсутності порушеного права відповідача та відсутність підстав для захисту відповідного права шляхом стягнення коштів на підставі спірного виконавчого напису. В матеріалах справи відсутня копія нотаріальної справи про вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» коштів. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства\~суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Тобто, сам суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це\~обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. При цьому само по собі доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків, зокрема надання належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог. Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, встановити і перевірити дотримання приватним нотаріусом при вчиненні спірного виконавчого напису вимог Закону України «Про нотаріат» в частині стягнення заборгованості у безспірному порядку, зокрема, чи було подано стягувачем документи, які підтверджують безспірність вимог, та чи відносяться надані нотаріусу стягувачем документи до переліку, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, суд об`єктивно позбавлений можливості. Суд не приймає до уваги посилання позивача на постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 року про визнання незаконною постанови Кабінету Міністрів України № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 року, залишену без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, оскільки у суду відсутні докази, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, а саме: нотаріальна справа про вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. спірного виконавчого напису. Позивач просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, однак не вказує ні дату вчинення оспорюваного виконавчого напису ні його номер, ні суму коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим написом. На думку суду, позивачем не доведено, що відповідачем порушені її права чи законні інтереси. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність та допустимість доказів у справі, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed