Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

Адвокат Бибик В.А., діючи від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із відповідним позовом до [PERSON] , в якому просить суд поділити земельну ділянку площею 6,1357 га, кадастровий номер 6323281000:01:000:0453, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області між ним та відповідачем відповідно до варіанту № 1 висновку експерта за результатами експертного земельно-технічного дослідження № 99 від 13 грудня 2021 року, виділивши у власність позивача ѕ частини вищевказаної земельної ділянки, що становить 4,6018 га, а у власність відповідача ј її частину, що становить 1,5359 га. Також просив суд визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 4,6018 га, що утворилася в результаті поділу земельної ділянки площею 6,1357 га, кадастровий номер 6323281000:01:000:0453, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкування відбулось за заповітом, посвідченим 20 липня 2-18 року в.о. старости Коломацької селищної ради Харківської області [PERSON] , згідно якого спадкодавець [PERSON] заповів земельну ділянку площею 6,14 га з кадастровим номером 6323281000:01:000:0453, яка розташована на території Шелістівської сільської ради Коломацького району Харківської області, [PERSON] . Також в обґрунтування позову зазначено, що в подальшому [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21 серпня 2020 року після смерті [PERSON] на ѕ частини земельної ділянки з кадастровим номером 6323281000:01:000:0453 загальною площею 6,1357 га та одночасно провів державну реєстрацію права власності на вказану частку. Крім того, позивач вказав, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12 січня 2022 року ј частина спірної земельної ділянки перебуває у власності спадкодавця [PERSON] , а земельна ділянка вцілому перебуває у користуванні СТОВ «Колос» згідно договору оренди землі № 1261 від 04 серпня 2017 року. Як вказав позивач, [PERSON] не зміг оформити право власності на всю спірну земельну ділянку, оскільки із заявою про прийняття спадщини звернувся ще й інший син спадкодавця - відповідач по справі [PERSON] , який має право на обов`язкову частку у спадщині, що складає ј частину вказаної земельної ділянки. Крім того, в обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] з метою реалізації свого права щодо володіння, користування та розпорядження своєю часткою у праві спільної часткової власності 24 грудня 2021 року звернувся до відповідача [PERSON] із відповідною заявою із викладеною в ній пропозицією укласти договір про поділ спірної земельної ділянки, однак [PERSON] відмовився отримувати відповідне поштове відправлення і спір залишився не вирішеним. З огляду на вказані обставини, Адвокат Бибик В.А., діючи від імені та в інтересах [PERSON] , просить суд поділити спірну земельну ділянку між сторонами відповідно до варіанту № 1 відповідно висновку експерта за № 99 , складеного 13 грудня 2021 року. Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 26 травня 2022 року, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження за вказаним вище позовом і справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися. В судове засідання представник позивача та сам позивач не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. При цьому 22 серпня 2022 року представником позивача адвокатом Бибиком В.А., діючим від імені та в інтересах позивача [PERSON] , до канцелярії суду подано заяву за вх. № ЕЛ 949/01-54/22 від 22 серпня 2022 року ( а.с. 119-120 ), в якій він просив суд провести розгляд справи за його відсутності, а також повідомив про підтримання ним заявлених вимог та вказав, що він наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не з`явився, подавши відповідною телефонограмою за вх. № 950/01-54/22 від 22 серпня 2022 року заяву, в якій повідомив, що позовні вимоги він визнає в повному обсязі та просив суд провести судове засідання за його відсутнос ті. ( а.с. 121 ). Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, при цьому 10 серпня 2022 року за вх. № 913/01-54/22 та 16 серпня 2022 року вх. № 934/01-54/22 до канцелярії суду надійшли заяви, в яких директор СТОВ «Колос» Костенко С.С. просив розгляд справи проводити за відсутності представника очолюваного ним підприємства та повідомив, що СТОВ «Колос» не заперечує проти задоволення позову ( а.с. 108,112). Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили усі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Взявши до уваги доводи, викладені у позовній заяві представником позивача адвокатом Бибиком В.А., діючим від імені та в інтересах [PERSON] , врахувавши думку відповідача, викладену у його відповідній переданій телефонограмою заяві, згідно якої він не заперечує проти задоволення позову, взявши до уваги позицію третьої особи, що зафіксована у відповідній заяві, та відповідно до якої СТОВ «Колос» не заперечує проти поділу земельної ділянки загальною площею 6,1357 га, кадастровий номер 6323281000:01:000:0453, а також дослідивши письмові докази, долучені у якості додатку до позовної заяви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Так, частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [INFO] помер батько позивача та відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області, актовий запис № 43 від 05 грудня 2018 року ( а.с.7). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 21 серпня 2020 року приватним нотаріусом Коломацького районного нотаріального округу Харківської області Назарько Н.С. за реєстровим № 292, спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його син [PERSON] і до складу спадщини входить ѕ частини земельної ділянки загальною площею 6,1357 га, кадастровий номер 6323281000:01:000:0453 (а.с. 9). З інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №294375147 від 12 січня 2022 року вбачається, що співвласниками земельної ділянки загальною площею 6,1357 га, кадастровий номер 6323281000:01:000:0453 є спадкоємець [PERSON] в розмірі 3/4 частки та спадкодавець [PERSON] в розмірі 1/4 частки ( а.с. 10-11). Крім того, відповідно до вказаної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04 серпня 2017 року між [PERSON] та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Колос», код ЄДРПОУ:00706786, укладений договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 6323281000:01:000:0453, який зареєстрований 20 жовтня 2017 року (а.с. 10-11). Згідно інформації, наданої 24 січня 2022 року приватним нотаріусом Коломацького районного нотаріального округу Харківської області Назарько Н.С. за вих. №10/02-14, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] крім [PERSON] звернувся також і [PERSON] (а.с.12). 24 грудня 2021 року представник позивача адвокат Бибик В.А. звернувся до відповідача [PERSON] як співвласника ј частини земельної ділянки загальною площею 6,1357 га, кадастровий номер 6323281000:01:000:0453 із письмовою пропозицією щодо укладання договору про поділ вказаної вище земельної ділянки згідно одного із варіантів, запропонованих у висновку судового експерта Федорова Д.Ф. за № 99 від 13 грудня 2021 року, однак вказана заява відповідачем не отримана, позаяк згідно роздруківки відстеження відповідного поштового відправлення від 11 січня 2022 року, останній відмовився від отримання поштового відправлення (а.с.14-15). Згідно висновку судового експерта Федорова Д.Ф. (свідоцтво №1689 від 27 червня 2014 року, виданого на підставі рішення ЦЕКК при Міністерстві Юстиції України) за № 99 від 13 грудня 2021 року (з додатками 1 та 2), конфігурація земельної ділянки загальною площею 6,1357 га, кадастровий номер 6323281000:01:000:0453 дозволяє влаштування окремих виїздів, а тому її розподіл технічно можливий. Одночасно експертом запропоновано 2 варіанти розподілу вказаної земельної ділянки у відповідності із розмірами ідеальних часток співвласників, а саме: ѕ та ј частини, на які припадають ділянки відповідної площі 4,6018 га та 1,5339 га. (а.с. 16-20). Відповідно до ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їх їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України визначено зміст права власності, а саме, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявні у позивача право власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушення права та з яких підстав. Отже, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. За приписами статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст.356 ЦК України). Згідно ч.1 статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Як зазначалося вище [PERSON] та [PERSON] є співвласниками земельної ділянки загальною площею 6,1357 га, кадастровий номер 6323281000:01:000:0453 по ѕ та ј частки відповідно, у в сторін з приводу володіння, користування та розпорядження цією земельною ділянкою виник спір, який в позасудовому порядку не врегульовано. Відповідно до ч.2 статті 1278 ЦК України, кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 364 ЦПК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Частиною 1 статті 86 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Положеннями статті 88 Земельного кодексу України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває в спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної частки. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення (ч.ч.3,4 ст. 88 Земельного кодексу України). Відповідач, будучи повністю обізнаним про наявність цивільної справи в суді та зі змістом позовних вимог, заперечень щодо запропонованого позивачем варіанту поділу земельної ділянки не висловив, свого варіанту поділу земельної ділянки, співвласником якої є не запропонував. Можливість розподілу земельної ділянки згідно варіанту №1, запропонованого позивачем, не порушує законні права сторін, не позбавляє їх можливості належно користуватися своєю часткою земельної ділянки та є можливим варіантом визначення порядку користування земельною ділянкою з урахуванням власності сторін та сталого порядку користування своїми земельними ділянками. Також, беручи до уваги те, що наданий у висновку судового експерта варіант №1 поділу земельної ділянки загальною площею 6,1357 га, кадастровий номер 6323281000:01:000:0453 враховує ідеальні частки сторін у праві спільної часткової власності та відповідає їх розміру, зважаючи на те, що представник позивачанаполягає саме на такому варіанті поділу земельних ділянок, суд вважає за можливе поділити спірну земельну ділянку за визначеним позивачем варіантом. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Так відповідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд покладає обов`язок по сплаті понесених витрат по сплаті судового збору на відповідача в повному обсязі. На підставі зазначеного та

Outcome: approved