Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~ суду\~ з\~ заявою, в\~ якій\~\~ просить\~ встановити\~ той\~ факт, що\~ [PERSON] є його батьком. Заява мотивована тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] після його смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння і земельну ділянку. Після смерті батька він та його сестра [PERSON] прийняли спадщину, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Однак оформити її належним чином він не може, оскільки не прослідковується родинний зв`язок із померлим. Батько за життя склав заповіт, відповідно до якого заповів йому все своє майно, однак там зазначено його прізвище як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Оскільки він не може встановити факт родинних зв`язків поза судовим шляхом то змушений звернутись із даною заявою до суду. Просив суд встановити факт родинних стосунків, оскільки це має юридичне значення для подальшого оформлення права на спадщину. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву в якій просить суд провести розгляд заяви у його відсутність та підтримав вимоги заяви. Заінтересована особа [PERSON] , в судове засідання не зявилась, однак направила до суду заяву в якій вказала, що просить провести розгляд справи у\~ її відсутність та підтвердила той факт, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , їй це відомо, оскільки вона є рідною сестрою заявника. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2\~\~ ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Заявник [PERSON] посилаючись на те, що він не може оформити спадщину після смерті свого батька [PERSON] , оскільки за наявними у нього документами не можливо прослідкувати родинний зв`язок, тому просить суд встановити факт родинних відносин між нею та померлим [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пунктом 4.1. Наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» встановлено, що при видачі свідоцтва на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва. Відповідно до п. 4.2. Наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних відносин. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 грудня 2021 року помер [PERSON] . З копії паспорту заявника вбачається, що його прізвище зазначено « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 травня 1959 року вбачається, що батьком заявника [PERSON] записано [PERSON] . З копії заповіту від 03 березня 1998 року вбачається, що [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] . З відповіді Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 116/01-16 від 29 липня 2022 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] з заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, дослідженні судом матеріали справи дозволяють стверджувати, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON] , а різниця в написанні прізвищ відбулась внаслідок перекладу його з російської мови на українську. Отже на думку суду той факт, що заявник [PERSON] є рідним сином померлого [INFO] [PERSON] \~ є доведеним. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем, часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або з паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, з якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заявник позбавлений можливості оформити спадщину у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право. Факт, про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, оскільки підтверджує його право на спадщину після смерті батька, а тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved