Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

До Комінтернівського районного суду Одеської області звернулося Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі» із позовом до громадянина України [PERSON] , про сплату вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією у розмірі 7847,33 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, Позивач зазначив, що 30.03.2017 року уповноваженими працівниками ПАТ «Одесаобленего», на підставі п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р. (далі за текстом - Правила), проводилась перевірка об`єкту Відповідача за адресою: [ADDRESS] , на відповідність споживання електричної енергії Правилам, в ході проведення якої виявлене порушення вимог п. 42 Правил, а саме: «впливання на роботу електролічильника сильним зовнішнім постійним магнітним полем» яке полягає у вливанні на роботу електролічильника». Одразу ж необхідно зауважити, що зміст п. 42 Правил зазначеного порушення, як це дослівно зазначено у позові, не містить. Внаслідок виявлення зазначеного порушення, представниками ПАТ «Одесаобленерго» складено відповідний Акт про порушення № 036625 від 30.03.2017 року в присутності [PERSON] , про що свідчить підпис останнього на акті. При цьому будь-яких зауважень, пояснень до акту, а також заяв на адресу ПАТ «Одесаобленерго» не надходило, що на думку Позивача, свідчить повну згоду з виявленим порушенням. 04 травня 2017 року проведена комісія з розгляду вказаного акту, на якій прийняте рішення, оформлене протоколом № 9, про визначення та нарахування вартості обсягу не облікованої електроенергії, внаслідок порушення споживачем Правил відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року, що склала 9 401,12 грн., а саме: -1 533,79 грн. - вартість електроенергії, зафіксованої приладом обліку за період порушення (яка сплачена у повному обсязі до подання позову); -7 847,33 грн. - сума донарахування за актом порушення. Від підпису протоколу та рахунку Відповідач відмовився, про що свідчить акт відмови від підпису № 9 від 04.05.2017 року. При цьому протокол та рахунок отримані Відповідачем, про що свідчить підпис про отримання у поштовому повідомленні про вручення. Враховуючи викладене, посилаючись також на положення ст. ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що вартість електричної необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією у розмірі 7847,33 грн. підлягає стягненню з Відповідача, у зв`язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом. Відповідач [PERSON] , у свою чергу, із позовом не погодився у повному обсязі, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погодився із заявленими позовними вимогами, посилаючись на таке. Так, посилаючись на п. 42 Правил, Відповідач зазначив, що побутовий споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об`єкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки. При цьому Відповідач, будучи власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у момент здійснення перевірки представниками Позивача, був відсутній та перебував на роботі, у зв`язку з чим акт № 036625 від 30.03.2017 року не міг складатися у його присутності, а також не міг бути ним підписаний. Крім того, Відповідач у зв`язку і проникненням до його володіння без його присутності, подано заяву до Лиманського районного відділу поліції про скоєння злочину, склад та відповідальність за який передбачено ст. 162 Кримінального кодексу України. Враховуючи викладене, Відповідач просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У відкрите судове засідання з розгляду справи по суті, позивач не з`явився, його представник надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з`явився, до суду надав відзив на позовну заяву, проти задоволення позову заперечував у повному обсязі. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви, на підставі наступного. Судом встановлено, що 30.03.2017 року ПАТ «ЕК Обленерго», за підписами майстра [PERSON] (посвідчення № 3430), електромонтера [PERSON] (посвідчення № 3497) та електромонтером, водієм [PERSON] (посвідчення № 7824) складений акт про порушення № 036625 (далі за текстом - Акт про порушення). У графі «місце складання» зазначене с. Ставки, хоча фактично об`єкт перевірки, згідно із змісту Акту про порушення, знаходився у с. Степове. Актом про порушення встановлено, що споживач - [PERSON] (договір-особовий рахунок № [NUMBER] , дату не зазначено) порушив «п п 77 н п 48, 53 п п 4» (судом об`єктивно не може бути встановлено, що саме мали на увазі особи, що складали Акт про порушення під зазначеними цифрами та літерами), а саме здійснено вплив на роботу електролічильника сильним зовнішнім постійним магнітним полем. Зазначений Акт про порушення підписаний особисто особами, які вказані у преамбулі цього акту, а у графі «З актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена ним особа» міститься напис, виконаний прописом « [PERSON] », а також міститься відповідний підпис. Крім того, у Додатку № 1 до Акту про порушення у графі «представники постачальника електричної енергії» містяться два підписи (без зазначення ініціалів та прізвища), один підпис [PERSON] , у графі «З актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена ним особа» міститься напис, виконаний прописом « [PERSON] », а також міститься відповідний підпис. В подальшому, 04.05.2017 р., під час засідання комісії Лиманського РЕМ з розгляду актів про порушення ПКЕЕН у складі Голови комісії, заступника начальника РЕМ [PERSON], членів комісії - керівника ВРПС [PERSON], юрисконсульта [PERSON] та майстера ВРПС [PERSON] , вищевказаний Акт про порушення був розглянутий, як зазначається, у присутності [PERSON] (доказів чого у матеріалах справи судом не встановлено). За результатами розгляду Акту про порушення, вищевказаною комісією оформлено протокол № 9, яким прийняте рішення про нарахування згідно 3.1.3 п 3.3а, п. 3.4, п. 3.7 та п. 3.1 «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії..», виставленої споживачу за період порушення за точкою обліку, на суму 7 847,33 грн. Судом встановлено також, що у протоколі № 9 не зазначено адресу його складання. Також до протоколу наданий Акт відмови від підпису, який складений 04.05.2017 року у с. Ліски та підписаний тими ж членами комісії, що й протокол № 9. Таким чином, основним та єдиним доказом на підтвердження наявності порушень споживача [PERSON] є Акт про порушення № 036625 від 30.03.2017 року. [PERSON] , з метою одержання доказів на підтвердження своїх доводів про те, що ним вищевказаний особисто Акт про порушення не підписувався, звернувся 11.07.2019 р. до суду із відповідним клопотанням, в якому просив призначити судово-почеркознавчу експертизу у справі, поставивши на її вирішення питання про те, чи виконаний підпис в Акті про порушення та додатку № 1 до нього ними особисто або іншою особою. Відповідно до Висновку експерта № 21-1424 судово-почеркознавчої експертизи від 09.07.2021 року, наданого до Комінтернівського районного суду Одеської області 05.08.2021 р. за вх. № 14870, вартість якого у сумі 6 589,82 грн. сплачена Відповідачем, встановлено, що підписи від імені [PERSON] у наданих на експертизу документах, а саме в Акті про порушення ПАТ «ЕК Одесаобленерго» № 036625 від 30.03.2017 р., а також у додатку № 1 до акту про порушення ПАТ «ЕК Одесаобленерго» № 036625 від 30.03.2017 р. у відповідних графах «З актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена ним особа» виконані не самим [PERSON] , а іншою особою (особами). Ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 цієї ж статті встановлено, що ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Ч. 2 цієї ж статті визначає, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Ч. 1 ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Ч. 2 цієї ж статті ЦПК України передбачено, що питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, предметом доказування у цій справі є факт вчинення Відповідачем порушень правил користування електричною енергією, зафіксований в Акті про порушення № 036625 від 30.03.2017 р. При цьому, як випливає із вищенаведеного висновку судового експерта, підписи на акті та додатку № 1 до нього, попри твердження Позивачем про зворотне, Відповідачу не належать. За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 79 ЦПК України, зазначений доказ є недостовірним, оскільки на його підставі неможливо встановити факт допущення Відповідачем зазначених в Акті порушень. Протокол № 9 від 04.05.2017 р. складений комісією Лиманського РЕМ з розгляду актів про порушення ПКЕЕН у складі Голови комісії, заступника начальника РЕМ [PERSON], членів комісії - керівника ВРПС [PERSON], юрисконсульта [PERSON] та майстера ВРПС [PERSON] на підставі вищевказаного Акту про порушення (який є недопустимим доказом), а тому також не може бути достовірним доказом у справі. Будь-які інші докази, окрім вищенаведених, які б свідчили про наявність порушення правил користування електричною енергією з боку громадянина [PERSON] у справі відсутні. Виходячи із вказаного, суд вважає, що надані Позивачем докази по справі не є достатніми, оскільки вони не дають у свої сукупності можливості дійти висновків про наявність обставин, на які посилається Позивач у позовній заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вищенаведене дає законні та обґрунтовані підстави стверджувати, що обставини, на які посилається Позивач у своїй позовній заяві належними, достовірними та достатніми доказами по справі не доведені, у зв`язку з чим, відповідно, підстави для задоволення позовної заяви відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 140 ЦПК України, розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. За проведення судової почеркознавчої експертизи Відповідачем було сплачено 6 589,82 грн., що підтверджується відповідною квитанцію від 21.04.2021 року. У відповідності до ст.141 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з Позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України передбачено, що Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved