Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що за рішенням суду з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх спільної дитини. Посилаючись на те, що відповідач не сплачує аліменти та має відповідну заборгованість, на підставі статті 196 СК України позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь пеню по аліментах в сумі 280\~167 гривень 09 копійок. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідач надав відзив на позов у якому зазначив про розмір заборгованості по аліментах в сумі 25\~599 гривень 00 копійок. Також, повідомив суду про наявність у нього інших двох дітей та його участь у військових діях по захисту України, з урахуванням чого, посилаючись на частину другу статті 196 СК України, відповідач просив зменшити розмір пені до 10\~000 гривень 00 копійок. Позивачем надано відповідь на відзив, у якому остання заперечує доводи відповідача, що викладені ним у відзиві на позов. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. У виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-1934/07 від 04.04.2007 року, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання їх дитини, головним державним виконавцем ВДВС Бориспільського МРУЮ Київської області Письок Ю.В. складено довідку-розрахунок за № 18699 від 17.05.2018 року заборгованості по аліментам, яка складає 191\~050 гривень 72 копійки (а.с. 10). Відповідно до частини першої статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження тих обставин, що він об`єктивно не має можливості сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів виникла саме з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Таким чином, враховуючи, що заборгованість виникла з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, позивач, як одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У зв`язку із цим, суд вважає необґрунтованими вимоги позивачки про стягнення пені в розмірі понад 100 % заборгованості. Як наслідок, суд приходить до висновку, про необхідність часткового задоволення позовних вимог в обсязі не більше 100 % заборгованості, як це передбачено наведеною вище нормою сімейного законодавства. Також, відповідно до норми частини другої статті 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Натомість, суд не приймає до уваги та відхиляє прохання відповідача щодо зменшення розміру пені на підставі частини другої статті 196 СК України, оскільки відповідач не довів суду свій матеріальний та сімейний стан. Зокрема, додані до відзиву копії свідоцтв про народження дітей та довідки про участь відповідача у військових діях не свідчать про матеріальний та сімейний стан платника аліментів, а лише доводять такі факти, що відповідач є батьком ще двох дітей та є учасником бойових дій. За таких\~обставин,\~позов є\~обґрунтованим та\~підлягає частковому\~задоволенню в\~обсязі не\~більше 100 % заборгованості по аліментах. При цьому,\~згідно із\~вимогами пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial