Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

[PERSON] подав до суду позовну заяву до Львівської районної державної адміністрації, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, в якій просить: -визнати неправомірною бездіяльність Жовкiвської районної державної адміністрації Львівської області щодо не виділення [PERSON] земельної ділянки в натурі (на місцевості) в розмірі 0.9018 га iз земель колективної власності ТзОВ «Кунин» в обмін на сертифікати на право на земельну частку (пай) ЛВ № 026634 та ЛВ № 026635. -зобов`язати відповідача Добросинсько-Мarepівську сільську раду Львівського району Львівської області повторно розглянути заяву [PERSON] в частині виділення (додатково) останньому земельної ділянки в натурі (на місцевості) в розмірі 0.9018 га за рахунок земель резервного фонду ТзОВ "Кунин", а в разі якщо такі відсутнi - iз земель запасу чи резервного фонду, створеного місцевою радою. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ "Кунин" Жовківського району Львівської області розміром 1,88 умовно кадастрових гектарів без визначення меж цієї земельної частки в натурі, що належала [PERSON] на підставі сертифікату ЛВ № 026634 на право на земельну частку (пай) як члену ТзОВ "Кунин". [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ "Кунин" Жовківського району Львівської області розміром 2,02 умовно кадастрових гектарів без визначення меж цієї земельної частки в натурі, що належала [PERSON] на підставі сертифікату ЛВ № 026635 на право на земельну частку (пай) як члену ТзОВ "Кунин". 01 жовтня 2007 року Жовківською районною державною адміністрацією було видано два сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 026634 про належність права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності TOB "Кунин" розміром 1.88 умовних кадастрових гектарів, та сертифікат серії ЛB № 026635 про належність права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності TOB "Кунин" розміром 2.02 умовних кадастрових гектарів Після смерті батьків [PERSON] прийняв спадщину та отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.08.2008 за реєстровим №3001 та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02.10.2007 за реєстровим №2621. Спадкове майно, на яке видано вказані свідоцтва - в тому числі право на земельні частки площею 1.88 га та 2.02 га, що перебували у власності ТзОВ "Кунин" Жовківського району Львівської області та належали померлим на підставі сертифікату ЛB № 026634 на право на земельну частку (пай) та сертифікату ЛB № 026635 на право на земельну частку (пай) відповідно. В процесі розпаювання земель TOB "Кунин" державним підприємством "Львівським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою" проведено розрахунок переводу умовно-кадастрової площі 3.90 га по вищевказаних сертифікатах на фізичну площу 2,9982 га для виділення в натурі. В подальшому [PERSON] , згідно розпорядження голови Жовківської районної державної адміністрації від 23 квітня 2009 року за № 312, передано у власність земельні ділянки: згідно державного акту серії ЯЕ №536641 - земельну ділянку площею 1.2986 га з кадастровим номером 4622784600090000089, згідно державного акту серії ЯЕ №536770 - земельну ділянку площею 1.0306 га з кадастровим номером 4622784600140000154, згідно державного акту серії ЯЕ 535216 - земельну ділянку площею 0,2707 га з кадастровим номером 4622784600150000159, та згідно державного акту серії ЯЕ №535142 - земельну ділянку площею 0,3983 га з кадастровим номером 4622784600140000196. Позивач зазначає, що йому виділено в натурі на 0.9018 га менше ніж передбачено сертифікатами на право на земельну частку (пай). Таким чином, бездіяльність Жовківської районної державної адміністрації, що полягає у невиділені 0.9018 га фізичної площі земельної ділянки на зміну сертифікатам на права на земельну частку (пай) є незаконною та підлягає оскарженню. Не погоджуючись з розмірами виділених земельних ділянок, вбачаючи в бездіяльності посадових осіб ознаки протиправності, позивач звертався з письмовими заявами на адресу Кунинської сільської ради Жовківської районної державної адміністрації та до Червоноградської місцевої прокуратури. Остання скерувала звернення позивача до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, котре надало роз`яснення здійснення процедури розпаювання земель згідно діючих норм права та повідомило, що саме ДП "Львівським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою" проведено розрахунок переводу умовно-кадастрової площі 3.90 га по вищевказаних сертифікатах на фізичну площу 2,9982 га для виділення в натурі з врахуванням якості земель. Крім іншого, також вказало, що у відділу у Жовківському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області, Кунинській сільській раді Жовківського району та ДП "Львівським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою" відсутня технічна документація із землеустрою щодо організації території з видачі державних актів на право власності на земельні ділянки на території Кунинської сільської ради. Вважає, що відповідач порушив його права, вимоги Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» і Земельного кодексу України, виділивши земельну ділянку меншої площі, ніж це передбачено сертифікатами на право на земельну часку (пай), в зв`язку з чим, додатковому виділенню підлягає земельна ділянка площею 0.9018 га. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 29.03.2022 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 26.04.2022 року сільським головою Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області Сало М. подано до суду відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позову. 27.04.2022 року начальником Львівської районної військової адміністрації Замула Х. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог, заявлених до Львівської районної державної адміністрації. 20.05.2022 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому просила задовільнити в повному обсязі заявлені позовні вимоги [PERSON] . Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 29.06.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини. Просить позов задоволити. Представник відповідача Львівської районної державної адміністрації Головка О.М. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Надала пояснення аналогічно викладеним в відзиві. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення повідомлення на офіційну електронну адресу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 01.07.2022 року. До суду надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №026635 [PERSON] , як члену колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ «Кунин» Кунинської селищної ради Жовківського району Львівської області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ «Кунин» в розмірі 2,02. Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №026634 [PERSON] , як члену колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ «Кунин» Кунинської селищної ради Жовківського району Львівської області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ «Кунин» в розмірі 1,88. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] , померлого [INFO] є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] , померлої [INFO] є [PERSON] . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №535216 [PERSON] на підставі розпорядження голови Жовківської райдержадміністрації від 23 квітня 2009 року №312 є власником земельної ділянки площею 0,2707 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №535142 [PERSON] на підставі розпорядження голови Жовківської райдержадміністрації від 23 квітня 2009 року №312 є власником земельної ділянки площею 0,3983 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №536770 [PERSON] на підставі розпорядження голови Жовківської райдержадміністрації від 23 квітня 2009 року №312 є власником земельної ділянки площею 1,0306 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №536641 [PERSON] на підставі розпорядження голови Жовківської райдержадміністрації від 23 квітня 2009 року №312 є власником земельної ділянки площею 1,2986 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Розпорядженням голови Жовківської районної адміністрації від 23.04.2009 року №312 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо організації території з видачі державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам Кунинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кунинської сільської ради. Нормою частин 2 та 4 статті 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до статті 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника,за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та ОМС у межах, визначених Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. У статті 14 Конституції України визначає, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Статтею 81 земельного кодексу України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини або виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). З листа Управління з контролю за використанням та охоронною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №М-827/0-44/6-20 від 20.01.2020 вбачається, що організація робіт з розподілу земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості), здійснюється відповідною радою чи райдержадміністрацією за місцем розташування земельних ділянок згідно проекту. Технічна документація із землеустрою щодо організації території видачі актів на право власності на земельні ділянки громадянам Кунинської сільської ради для ведення сільськогосподарського виробництва була затверджена розпорядженням голови Жовківської РДА № 312 від 23.04.2009р. Зауважень чи скарг зі сторони гр. [PERSON] з часу отримання Державних актів на право власності на земельні ділянки (грудень 2009р.) стосовно розміру земельних ділянок до даних установ не надходило. Позивач успадкував після смерті батьків право на отримання земельних часток (паїв). У подальшому особа виявила бажання одержати належну їй землю (пай) в натурі (на місцевості). Земельна ділянка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, сінокоси, пасовища). Громадянину було передано у власність земельні ділянки відповідно видано чотири Державні акти на право власності на земельні ділянки. Відповідно до повноважень сільських, селищних, міських рад виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) відбувається шляхом вчинення наступних дій. Власники земельних часток (паїв) звертаються до відповідної сільської, селищної, міської ради із заявою про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Після цього із землевпорядними організаціями укладаються договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою. В залежності від того, за чий рахунок виготовляється документація, такі договори укладаються сільською, селищною, міською радою або ж безпосередньо особою, яка має право на земельну частку (пай). Документація із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) включає: -проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); -технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Готові проекти землеустрою розглядаються та погоджуються сільськими, селищними, міськими радами. Наступним кроком виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) є проведення розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв). Розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Позивачем не надано суду, що він звертався у Добросинсько-Магерівську (Кунинську) сільську раду по питанню розроблення чи коригування проекту землеустрою, а також щодо передачі земельної ділянки (паю) у власність. Таким чином радою не могло бути прийняте будь яке рішення щодо коригування проекту або ж відмови у передачі земельної ділянки у власність. Згідно п «а» статті 17 Земельного кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Пунктом 4 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності від 6 вересня 2012 року № 5245-VI регламентовано, що з дня набрання чинності цим Законом у державній власності залишаються земельні ділянки, розташовані в межах населених пунктів, а саме : -на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності; -які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; -які належать до земель оборони; - земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом російської федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; - землі зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; -усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті «а» пункту 3 цього розділу, а також земель, які відповідно до закону віднесені до комунальної власності. Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Тобто, даний закон є спеціальним щодо проведення процедури виділення земель за сертифікатами на землю. При цьому, згідно змін до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» №2498-VIII від 10 липня 2018 року, які набрали чинності з 01.01.2019 року, всі повноваження районних державних адміністрацій щодо розпорядження не витребуваними земельними ділянками, розташованими за межами населених пунктів, перейшли до повноважень сільських, селищних, міських рад. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Земельний сертифікат - це документ, який посвідчує право особи на земельну частку(пай) і містить відомості про її вартість та розмір в умовних кадастрових гектарах. Розмір земельних часток (паїв) в умовних кадастрових гектарах, як і вартість земельної частки (паю), є рівною для всіх членів КСП, але при виділенні земельної частки в натурі (на місцевості) розмір земельної ділянки в фізичних гектарах буде залежати від якості ґрунтового покрову, капітальних вкладень у покращення плодючості ґрунту. Згідно із пунктом 3 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства. Розрахунок площі земельної частки (паю) в фізичних гектарах для громадян виконувався згідно із Методичними рекомендаціями щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств і організацій. Зокрема, відповідно до п. 2.11 цих Методичних рекомендацій, площа земельної частки (паю) у фізичних гектарах визначається методом проектного розрахунку шкал грошової оцінки агровиробничих груп грунтів згідно із Порядком грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів (розділи 1 і 2, 4 та додаток 2), затвердженим спільним наказом Держкомзему, Держкоммістобудування, Мінсільгосппроду, Української академії аграрних наук від 27 листопада 95 року № 76/230/325/150 (z0427-95 ). Шкали грошової оцінки агровиробничих груп грунтів розраховуються за відповідною формолою (гагрі). Бал бонітету сільськогосподарських угідь, що підлягають паюванню розраховується за відповідною формулою. Загальна площа агровиробничих груп грунтів відповідних угідь, що підлягають паювання (Пагрі х Багрі). Проектування розміщення земельних ділянок (паїв) проводиться з урахуванням крутизни та напрямків схилів, стану грунтового покриву. Не допускається проектування ділянок довгими сторонами вздовж схилів. В разі потреби проектується зручна і раціональна мережа під`їзних шляхів шириною до 5 м виходом на існуючу шляхову мережу. Таким чином, причина різниці в площі частки земельного паю в земельних сертифікатах та в державних актах на право власності на землю полягає в законодавстві, що регулювало дані правовідносини, а також у чинній свого часу методиці паювання. Як вбачається з листа Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області №311 від 25.11.2019 ДП Львівським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою проведено розрахунок переводу умовно-кадастрової площі по сертифікатах ЛВ 026634 та ЛВ 026635 на фізичну площу 2,9982 га, для виділення в натурі із врахуванням якості земель. Тобто проведення розрахунку переводу умовно-кадастрової площі земельних паїв по сертифікатах на фізичну площу для виділення в натурі з врахуванням якості земель не належало до повноважень Жовківеької районної державної адміністрації та не належить до повноважень Львівської районної державної адміністрації. Таким чином відповідач Львівська районна військова адміністрація не вбачала в діях Жовківської районної державної адміністрації неправомірної бездіяльності, адже Жовківська районна державна адміністрація діючи на підставі статей 17, 125, 126, 186 пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, статті 7 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», беручи до уваги клопотання Кунинської сільської ради від 14 квітня 2009 року № 76 затвердила технічну документацію із землеустрою щодо організації території з видачі державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кунинської сільської ради, загальною площею 675.7102 га: з них 495.4347 га ріллі та 180.2755 га кормових угідь, розроблену ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (п. 1 розпорядження). Водночас згідно п. 3 розпорядження рекомендувала громадянам: Кунинської сільської ради звернутись у відповідні ліцензовані землевпорядні організації для оформлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до правил ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та їх зміст, суд приходить до висновку про не обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . Питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору суд вирішує згідно вимог ст.141 ЦПК України та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову суд вважає за необхідне покласти такі витрати на державу. На підставі статей 257, 260, 261, 267, 373, 393 Цивільного кодексу України, статей 152, 155 Земельного кодексу України та

Outcome: dismissed