Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради (далі в тексті Управління) як орган опіки і піклування звернулось до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною. Свою заяву обґрунтовує тим, що до Управління надійшло клопотання від Смілянського психоневрологічного інтернату з проханням ініціювати направлення до суду заяви про визнання [PERSON] недієздатною та вирішення питання стосовно опіки. Управлінням було встановлено, що [PERSON] внаслідок хвороби не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду, постійного підтримуючого лікування, залежна від сторонніх осіб. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкас від 07.11.2019 [PERSON] була визнана недієздатною та їй було призначено опікуна сестру [PERSON] . За рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18.02.2020 на підставі заяви опікуна [PERSON] було влаштовано до психоневрологічного інтернату. З того часу вона постійно проживає в Смілянському психоневрологічному інтернаті. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.05.2021 [PERSON] звільнено від покладених на неї обов`язків опікуна щодо недієздатної [PERSON] в зв`язку з невиконанням обов`язків опікуна. Враховуючи наведене Управління просило визнати [PERSON] недієздатною та вирішити питання щодо здійснення над нею опіки\~ відповідно до ст. 66 ЦК України, оскільки відсутні особи, які б виявили бажання виконувати обов`язки опікуна. Ухвалою від 18 травня 2022 року суд відкрив провадження у справі та призначав справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання учасники справи не з`явились. Представник заявника [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності у судовому засіданні, заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Повноваження представника підтверджуються доданою довіреністю на представництво інтересів Управління\~ від 22.12.2021. Представник заінтересованої особи Рибаков С.В. подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності у судовому засіданні, заяву підтримала в повному обсязі. Повноваження представника підтверджуються доданою довіреністю на представництво інтересів Смілянського психоневрологічного інтернату від 20.01.2022. Суд, зважаючи на висновок судово-психіатричної експертизи та стан здоров`я [PERSON] , вважає за необхідне провести судове засідання без її участі в судовому засіданні. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 листопада 2019 року по справі № 712/7795/19 [PERSON] було визнано недієздатною та призначено її опікуном [PERSON] . Суд визначив строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною у два роки з наступного дня після набрання рішення законної сили.\~ Рішення набрало законної сили 10.12.2019. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 174 від 18.02.2020 було вирішено влаштувати [PERSON] до психоневрологічного інтернату. Як встановлено з довідки від 07.04.2022 [PERSON] , з 12 серпня 2020 року і по теперішній час проживає та зареєстрована у Смілянському психоневрологічному інтернаті на повному державному утриманні та потребує постійної уваги та піклування. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 травня 2021 року по справі № 703/1060/21 звільнено [PERSON] від покладених на неї обов`язків опікуна щодо недієздатної [PERSON] . З виписки з історії хвороби №1360 вбачається, що в [PERSON] з 2019 року відмічаються значні відхилення в психічному стані на тлі зловживання спиртними напоями. Тоді ж вона вперше лікувалась в КНП «ЧОПЛ» з психотичною симптоматикою.\~ Потім неодноразово поступала в псих. Стаціонар в зв`язку із загостренням захворювання. За період проживання в інтернаті її поведінка порівняно спокійна, але відмічаються виражені прояви психоорганічного синдрому з інлектуально-мнестичним зниженням, відсутністю критики.\~\~ Відповідно до частини 1 статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. В зв`язку з цим, ухвалою суду від 18 травня 2022 року по справі було призначено судово-психіатричну експертизу з метою встановлення психічного стану [PERSON] , проведення якої доручено експертам КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня». Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 191 від 17 червня 2022 року на даний час [PERSON] страждає на хронічне стійке психічне захворювання у вигляді органічного психічного розладу, набутого внаслідок атеросклеротичного, гіпертонічного ураження судин головного мозку, тривалої алкогольної інтоксикації, з вираженими некомпенсованими особистісними, інтелектуально-мнестичними розладами, резидуальним маренням збитку на адресу сестри та втратою критики до свого стану, через що на теперішній час вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 29 Конституції України встановлено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. За змістом положень Цивільного кодексу України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття), якщо вона не визнана недієздатною або не обмежена в дієздатності. При цьому, як встановлено ч. 1 ст.36 ЦК України якщо фізична особа страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, суд може обмежити її цивільну дієздатність. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, в разі якщо фізична особа внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними вона може бути визнана судом недієздатною. Відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Дослідивши обставини справи в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність достатніх доказів того, що [PERSON] страждає хронічним, стійким психічним розладом, враховуючи періодичність загострення хвороби має нестійкий психологічний стан. З урахуванням того, що строк дії рішення, яким [PERSON] було визнано недієздатною, закінчився 10 грудня 2021 року і його дію не було продовжено, дієздатність [PERSON] поновилась. Однак, у наслідок проведеної експертизи встановлено, що в неї на даний час наявний стійкий хронічний психічний розлад, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час, а тому її слід визнати недієздатною. Звертаючись до суду з наведеною заявою Управління в пункті 3 своїх вимог просило суд розглянути питання щодо здійснення опіки над [PERSON] відповідно до ст. 66 ЦПК України. Згідно ст. 41, 58 ЦК України над фізичними особами, які визнані недієздатними, встановлюється опіка. Як вбачається з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Аналогічні норми передбачені і ч. 1 ст. 300 ЦПК України, згідно з якою суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України). Відповідно до ст.76 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю (стаття 63 ЦК України). Разом з тим, як встановлено судом, [PERSON] перебуває на постійній основі на повному державному утриманні у Смілянському психоневрологічному інтернаті на підставі заяви її сестри [PERSON] , яка виконувала обов`язки її опікуна. Суд бере до уваги, що передавши недієздатну [PERSON] до психоневрологічного інтернату на повне державне утримання, родина останньої доручила повний догляд та її утримання цьому інтернату. Статтею 66 ЦК України визначено, що якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Суд звертає увагу на те, що Управлінням не надано суду подання щодо призначення [PERSON] опікуна, як того вимагає ст. 300 ЦПК України. Відтак, суд позбавлений можливості вирішити наведене питання. Суд, також, зазначає, що на законодавчому рівні визначено порядок здійснення опіки над фізичною особою щодо якої не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, а тому вказана обставина не потребує дублювання рішенням суду. Крім того, заявник ставлячи пепред судом вимогу про розгляд питання щодо здійснення опіки над [PERSON] , не зазначив яким чином це питання має бути розглянуто, тому вимога у даному випадку не може бути задоволена з огляду на абстрактність її змісту та відсутність конкретного переліку дій, які необхідно вирішити суду. Частиною 6 ст. 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial