Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на нежитлову будівлю мотель, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . В обгрунтування позову зазначає, що на підставі договору оренди земельної ділянки № 12, укладеного 20.11.2019 року, Бершадською міською радою Вінницької області йому надано в оренду земельну ділянку площею 1,2366 га, кадастровий номер №050410100:00:004:0104, із земель міської ради. [PERSON] згідно з рішенням Бершадського районного суду Вінницької області по справі № 126/2252/21 від 11 листопада 2021 року заправочну станцію №28 площею 29,0 кв.м., розташовану в [ADDRESS] було виділено як окреме ціле майно. Відповідно до технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по [ADDRESS] , позивачем було проведено реконструкція заправної станції № 28 в «мотель», загальна площа будівлі 29,0 кв. м. змінена на 87,1 кв. м. Реконструкція було проведена без отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Разом з тим, під час проведення будівельних робіт були дотримані всі архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми і з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність будь-яких порушень прав інших осіб цим будівництвом. Згідно звіту про проведення технічного обстеження стану мотелю (літ А), тамбуру (літ А) та прибудови (літ аі) по [ADDRESS] , що проводилось 30 грудня 2021 року експертом Шевченко В.П., його можна надійно та безпечно експлуатувати. Станом на 24.01.2022 рік згідно висновку оцінювача ФОП [PERSON] вартість нежитлової будівлі мотелю становить 87 100 гривень (вісімдесят сім тисяч сто грн.). Оскільки мотель було реконструйовано, без отримання відповідного дозволу, в даний час ввести його в експлуатацію немає можливості. Вказані обставини і стали причиною звернення до суду з даним позовом. Представник позивача, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області, Драган В.Г., також в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що на підставі договору оренди земельної ділянки № 12, укладеного 20.11.2019 року, Бершадською міською радою Вінницької області йому надано в оренду земельну ділянку площею 1,2366 га, кадастровий номер №050410100:00:004:0104, із земель міської ради. [PERSON] згідно з рішенням Бершадського районного суду Вінницької області по справі № 126/2252/21 від 11 листопада 2021 року заправочну станцію №28 площею 29,0 кв.м., розташовану в [ADDRESS] було виділено як окреме ціле майно. Відповідно до технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по [ADDRESS] , Позивачем було проведено реконструкція заправної станції № 28 в «мотель», загальна площа будівлі 29,0 кв. м. змінена на 87,1 кв. м. Реконструкція було проведена без отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Разом з тим, під час проведення будівельних робіт були дотримані всі архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми і з початку будівни Суд вирушуючи справу в межах заявлених вимог виходить з наступного. Згідно правових позиції висловленій Верховним Судом України при розгляді справи N 6-1328цс15 зазначено, що згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 6 „Про практику застосування судамист. 376 ЦК України(про правовий режим самочинного будівництва)" визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво. Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію обє`кта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Водночас згідно із частиною третьою статті 376 ЦК України - право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, а саме об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду. Згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Частиною 3 ст.375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечать закону й не порушуює права, свободи чи інтереси інших осіб, а також зважаючи, що проведене будівництво громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по [ADDRESS] не порушує прав інших осіб і відповідає діючим архітектурно-будівельним, санітарним і протипожежним нормам, суд вважає що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а отже позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 16, 376, 392 ЦК України,

Outcome: approved