Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Геопроектінвест», про поділ земельної ділянки та стягнення витрат. За результатом розгляду справи, 21 червня 2022 року судом ухвалено рішення, відповідно до якого задоволено позовні вимоги [PERSON] . Припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:04:039:0018, що розташована за адресою: [ADDRESS] , здійснивши поділ даної земельної ділянки на дві окремі, відповідно до проекту поділу від 05.11.2020 року та сталого порядку користування земельною ділянкою, а саме: виділено у власність [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , частину земельної ділянки, загальною площею 0,0705 га, що в плані меж земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зафарбовано синім кольором; виділено у власність [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , частину земельної ділянки, загальною площею 0,0295 га, що в плані меж земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зафарбовано червоним кольором. Стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , Ѕ частину витрат, понесених по виготовленню Технічної документації із землеустрою ТОВ «Геопроектінвест», щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та Технічної документації із землеустрою, щодо поділу земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 8500 гривень. Не погодившись із даним рішенням суду, 22.07.2022 року, представником відповідача [PERSON] адвокатом Косюг В.П. було подано апеляційну скаргу. При вирішенні питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження встановлено, що справу необхідно повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не вирішено питання стосовно судових витрат, а тому ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 28 липня 2022 року справу повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків в місячний строк. Сторони по справі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення, повідомлялись належним чином. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву в якій просила провести судове засідання без її участі. Оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає справу без участі сторін. За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи № 202/5383/20, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного. Відповідно до вимог\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. З огляду на матеріали справи, встановлено, що при ухваленні рішення Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська від 21 червня 2022 року, судом не вирішено питання стосовно судових витрат. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за подання позовної заяви: немайнового характеру, яка подана фізичною особою у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На момент подання до суду позовної заяви - 06.09.2021 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2270 гривні (ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік»). При звернення до суду з позовом [PERSON] заявлено одну вимогу немайнового характеру (здійснення поділу земельної ділянки) та одну вимогу майнового характеру (стягнення грошових коштів у розмірі 8500 грн.) Таким чином, за звернення до суду з даним позовом підлягав сплаті судовий збір у загальному розмірі 1816 гривень Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), та має право на пільги встановлені ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданого 05.12.2008 року. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отже, за звернення до суду з позовом про поділ земельної ділянки та стягнення витрат, [PERSON] звільнений від сплати судового збору. Згідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України\~визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки вимоги позивача, який звільнений від сплати судового збору задоволені в повному обсязі, судові витрати з оплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1816,00 гривень, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 гривень, суд зазначає наступне. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В матеріалах справи міститься належним чином завірені копії: Договору про надання правової допомоги від 10.12.2020 року, укладеного між адвокатом Болдирєвим О.Б. та Назаровим В.М.; ордеру серії ДП № 1144/023 на надання правової допомоги [PERSON] адвокатом Болдирєвим О.Б., на підставі вищезазначеного договору; свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1781, відповідно до якого [PERSON] має право на зайняття адвокатською діяльністю. Однак, передбачена Договором про надання правової допомоги від 10.12.2020 року, додаткова угода щодо розміру гонорару (винагороди) адвокату за його роботу в залежності від обсягу наданих послуг, та будь-які інші докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, перерахування суми понесених витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить зобов`язати відшкодувати, зокрема, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, рахунки), акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) пов`язаних з розглядом справи, в матеріалах справи відсутні. Отже, [PERSON] не доведено, що у зв`язку із розглядом справи ним було понесено витрати на правничу допомогу адвоката, а також те, що такі витрати склали саме 12000 гривень, в тому, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення вказаної суми з відповідача на користь позивача. Оцінюючи наявні у справі докази, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд доходить висновку, про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved