Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом. У позовній заяві позивачка вказує, що сторони від спільного проживання мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні та вихованні. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 08 вересня 2010 року з [PERSON] стягнуто щомісячно аліменти в розмірі 500,00 гривень на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття. Неповнолітній [PERSON] , 2008 року народження, підростає і, відповідно, збільшилися витрати на його утримання, аліменти визначені за рішенням суду є недостатніми. [PERSON] матеріально забезпечений, стан його здоров`я задовільний, непрацездатних батьків немає. З урахуванням наведеного та поданої уточнюючої позовної заяви, позивачка просить суд: Ззмінити спосіб стягненняаліментів та стягувати з відповідача щомісячно на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заочним рішенням Сквирського районного суду Київської області від 27 січня 2020 року позовні вимоги задоволено: стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця Узбекистану, ідентифікаційний номер - [NUMBER] , щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів у новому розмірі проводити з дня набрання рішенням суду законної сили, в особі матері [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] . 10.11.2020 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву про перегляд заочного рішення, у якій просить поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення, призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Зокрема, зазначив, що йому не було вручено та не надіслано засобами поштового зв`язку заочного рішення. Відповідач нещодавно дізнався про наявність даного рішення, з повним текстом якого ознайомився з Єдиного реєстру судових рішень за порадою адвоката. З 01.03.2020 року по теперішній час має іншу адресу проживання, а саме: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 09.09.2020 року №274. Тому вважає, що відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки такий строк пропущено з поважних причин. Відповідач не погодився із заочним рішенням від 27.01.2020 у цивільній справі №376/1891/19 з огляду на те, що при визначенні розміру аліментів на утримання сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~не було\~враховано,\~що на\~його утриманні\~знаходиться ще\~двоє неповнолітніх\~дітей:\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] ,\~ [INFO] .Також при визначенні розміру аліментів просить врахувати його матеріальне становище. Ухвалою Сквирського\~районного суду\~Київської області\~від 31.03.2021\~року задоволено\~заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Сквирського районного суду Київської області від 27 січня 2020 року у справі № 376/1861/19, поновлено строк на перегляд заочного рішення, заочне рішення Сквирського районного суду Київської області від 27 січня 2020 року у справі № 376/1861/19 за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про\~зміну способу\~стягнення аліментівскасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник позивача адвокат Соболь Б.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі (а. с. 162). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Сухая М.В. в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Позовні вимоги [PERSON] просить задовольнити частково, а саме: стягнути з [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 1500,00 грн на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 131- 134, 164, ) Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За загальним правилом частини першої\~статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.3\~ст. 211 ЦПК України). З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що сторони від спільного проживання мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 191 (а.с. 6) та який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні та вихованні, що також не заперечується відповідачем. На утримання неповнолітнього сина з [PERSON] стягнуто щомісячно аліменти в розмірі 500,00 гривень до досягнення дитиною повноліття згідно рішенням Сквирського районного суду Київської області від 08 вересня 2010 року, про що видано виконавчий лист (а.с. 27). Неповнолітній [PERSON] , 2008 року народження, підростає і, відповідно, збільшилися витрати на його утримання, аліменти визначені за рішенням Сквирського районного суду Київської області від 08 вересня 2010 року є недостатніми. [PERSON] матеріально забезпечений, стан його здоров`я задовільний, непрацездатних батьків немає. На утримання відповідача окрім сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~знаходиться ще\~двоє неповнолітніх\~дітей:\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 918 та Серія 1- БК № 221\~868, актовий запис № 105 (а. с. 48, 49). Відповідно до\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.\~У випадках, коли закон або договір не використовує ефективний спосіб захисту порушеного, невизнаного або оскарженого права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може застосувати у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не підтвердить закону. За змістом статей\~15,\~16 ЦК України\~особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.\~Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2\~статті 16 ЦК України\~. У статті\~3\~Конвенції ООН\~про права\~дитини від\~20\~листопада 1989\~року,\~ратифікованої постановою\~Верховної Ради\~Української PCP\~від ??27\~лютого 1991\~року \~закріплено,\~що в\~усіх діях\~щодо дітей,\~незалежно від\~того,\~містяться вони\~державними чи\~приватними установами,\~які займаються\~питаннями соціального\~забезпечення,\~судами,\~адміністративними чи\~законодавчими органами,\~першочергова увага\~приділяється як\~найкращому забезпеченню\~інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які доповнюють її благополуччя, забезпечуючи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які застосовуються до неї за законом, і з цією послугою здійснюються всі відповідні законодавчі акти. і адміністративних заходів. Відповідно до частин першої та другої статті 27, названої Конвенцією, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.\~Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, не несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, переважно для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 51 Конституції України\~проголошено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.\~Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.\~Таким чином, держава визнає захист прав і свобод дитини одним із пріоритетів своєї політики та гарантує дитині рівень життя, необхідний для гармонійного розвитку. У частинах 8, 9 статті 7 СК України зазначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не страждає на обсяг їхніх прав і не звільняється від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх одночасно чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечити такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Відповідно до ч. 2\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.\~ Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають обґрунтування на повазі до прав дитини та її людської гідності.\~Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини 1, 2\~статті 155 СК України). Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, прерогатива обрання способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), якщо останні вже визначені початково судовим рішенням, належить одержувачу аліментів. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення, Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Посилання відповідача [PERSON] на те, що судом не з`ясовані обставини щодо матеріального становища платника аліментів, не приймаються до уваги за такі підстави. Частиною 1\~статті 2\~ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, частинами 1 та 2\~статті 13 ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~розглядає справи\~не інакше\~як за\~зверненням особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Згідно із ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд постановою від 02 жовтня 2019 року у справі N 522/16724/16 постановив правовий висновок, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них.\~В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі про досягнення протилежної сторони.\~Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторони та інших осіб, які беруть участь у справі. Вимога позивачки про перехід зі стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) є зміненим способом стягнення аліментів, а не збільшенням розміру аліментів, як стверджує відповідач. Суд, враховуючи те, що обов`язок утримувати дітей за законом покладається на обох батьків у рівних частках, а також враховуючи засади справедливості, добросовісності та розумності, вік, стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів,\~наявність на утриманні у відповідача ще двох неповнолітніх дітей, відповідач є працездатною особою, вбачає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Сквирського районного\~суду Київської\~області від\~08\~серпня 2010\~року у справі N 376/1861/19 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно із подальшою індексацією з моменту подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 ч. 1 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави у розмірі 768,40 грн. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial