Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

25 травня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути солідарно з [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ПО УПРАВЛІННЮ АКТИВАМИ «КОМПРОМІС» на користь [PERSON] суму грошових коштів за договором купівлі-продажу від 15.05.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області, Катруком М.В., за реєстровим № 795 у розмірі 630 025 (шістсот тридцять тисяч двадцять п`ять) гривень 00 копійок. Стягнути солідарно з [PERSON] на користь [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ПО УПРАВЛІННЮ АКТИВАМИ «КОМПРОМІС» на користь [PERSON] нараховану на підставі статті 625 ЦК України за договором купі в пі - продажу від 15.05.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області, Катруком М.В., за реєстровим № 795 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми в спільному розмірі 177 291 (сто сімдесят сім тисяч двісті дев`яносто одна) гривень 41 копійок, а саме: заборгованість за процентами в розмірі 3% річних - у сумі 54017,00 гривень, інфляційні втрати - в сумі 123 274,41 гривень. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 15.05.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області, Катруком М.В., за реєстровим № 795, відповідно до умов якого [PERSON] (Продавець) передав у власність (продав), а [PERSON] (Покупець) набув у власність (купив) нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 3570,1 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 2 Договору продаж за домовленістю сторін вчиняється за 700 025,00 (сімсо тисяч двадцять п`ять) гривень, з яких 70 000,00 (сімдесят тисяч) гривень Продавець одержав від Покупця до моменту підписання цього договору, а решту Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю протягом 2-х (двох) місяців з моменту укладення цього договору по декадно рівними платежами (6 платежів) по 105 005 (сто п`ять тисяч п`ять) гривень, з підтвердженням цього факту письмовою заявою Продавця, що є невід`ємною частиною цього договору, справжність підпису на якій повинна бути засвідчена нотаріально. Також 15.05.2018 року між [PERSON] та ТОВ «КОМПАНІЯ ПО УПРАВЛІННЮ АКТИВАМИ «КОМПРОМІС» було укладено договір поруки № 025/18/1-П, відповідно до умов якого ТОВ «КОМПАНІЯ ПО УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «КОМПРОМІС» поручилось за виконання зобов`язань [PERSON] за вищевказаним Договором. Вказує, що рішенням приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу; Вінницької області, Катрука М.В., про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 41096788 від 15.05.2018 року, право власності на нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 3570, 1 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Позивач стверджує, що на даний час решта суми, передбаченої п. 2 Договору, а саме 630 025,00 грн. досі не сплачена Відповідачем, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.05.2021 року матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ПО УПРАВЛІННЮ АКТИВАМИ «КОМПРОМІС», [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу нерухомого майна передано за підсудністю до Ямпільського районного суду Вінницької області. Постановою Одеського апеляційного суду від 28.10.2021 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28.05.2021 року скасовано, направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.11.2021 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху у зв`язку з не повною сплатою судового збору. Позивачем було усунуто недоліки, у зв`язку з чим ухвалою Київського районного суду м.Одеси було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.01.2022 року було витребувано з Немирівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Хмельницький) копію постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 60578818, від 14.04.2020 року, та відомості в інтересах кого було накладено вказаний арешт. Однак, у зв`язку з тим, що головуючий по справі суддя Маломуж А.І. перебуває у тривалій відпустці, з метою недопущення перевищення строків розгляду справи, справу було передано для нового автоматизованого розподілу. Згідно повторного автоматизованого розподілу справу передано судді Куриленко О.М., яка ухвалою суду від 17.06.2022 року прийняла справу до свого провадження та призначила підготовче судове засідання. В подальшому, ухвалою суду від 11.07.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] надала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надійшло. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.05.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області, Катруком М.В., за реєстровим № 795, відповідно до умов якого [PERSON] (Продавець) передав у власність (продав), а [PERSON] (Покупець) набув у власність (купив) нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 3570,1 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 2 Договору продаж за домовленістю сторін вчиняється за 700 025,00 (сімсо тисяч двадцять п`ять) гривень, з яких 70 000,00 (сімдесят тисяч) гривень Продавець одержав від Покупця до моменту підписання цього договору, а решту Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю протягом 2-х (двох) місяців з моменту укладення цього договору по декадно рівними платежами (6 платежів) по 105 005 (сто п`ять тисяч п`ять) гривень, з підтвердженням цього факту письмовою заявою Продавця, що є невід`ємною частиною цього договору, справжність підпису на якій повинна бути засвідчена нотаріально. Відповідно до п. З Договору згідно звіту про експертну оцінку, складеного ТОВ «Естет Сервісес Груп» 16 квітня 2018 року, оціночна вартість нежитлових будівель та споруд, що відчужується, становить 700 025,00 (сімсот тисяч двадцять п`ять) гривень. Згідно рішення приватного нотаріуса Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області, Катрука М.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 41096788 від 15.05.2018 року, право власності на нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 3570, 1 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що на даний час решта суми, передбаченої п. 2 Договору, а саме 630 025,00 грн. досі не сплачена [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений стоок (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно вимог ст. 629 ЦКУ договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 655 ЦКУ за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ст. 692 ЦКУ покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Також, відповідно до умов статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляттії за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 р. по справі № 127/15672/16, зазначено: « Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~ Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов' язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов' язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Як визначено п. 2 Договору 70 000,00 (сімдесят тисяч) гривень Продавець одержав від Покупця до моменту підписання цього договору, а решту Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю протягом 2-х (двох) місяців з моменту укладення цього договору по декадно рівними платежами (6 платежів) по 105 005 (сто п`ять тисяч п`ять) гривень. Тобто, Договір було укладено 15.05.2018 року, 25.05.2018 року [PERSON] повинен був здійснити перший платіж у розмірі 105 005,00 гривень, 05.06.2018 року - другий платіж; 15.06.2018 року - третій платіж; 25.06.2018 року - четвертий платіж; 05.07.2018 року - п`ятий платіж, та 15. 07.2018 року - шостий платіж, тобто погасити всю решту від суми вартості нежитлових будівель та споруд, визначену Договором, в розмірі 630 025 (шістсот тридцять тисяч двадцять п`ять) гривень 00 копійок. Відповідно до розрахунків, що додаються до позовної заяви, розмір 3 % річних за період з 15.05.2018 року - 25.05.2018 року становить 86,00 гривень, з 25.05.2018 року - 05.06.2018 року становить 95,00 гривень, з 05.06.2018 року - 15.06.2018 року становить 86,00 гривень, з 15.06.2018 року - 25.06.2018 року становить 86,00 гривень, з 25.06.2018 року - 05.07.2018 року становить 86,00 гривень, з 05.07.2018 року - 15.07.2018 року становить 86,00 гривень, тобто за 2 місяці обумовлені для повної сплати за Договором, спільна сума становить 525,00 (п`ятсот двадцять п`ять) гривень. З 16.07.2018 року, заборгованість за Договором становить 630 025,00 гривень, а отже розмір 3 % річних за період з 16.07.2018 року по 14.05.2021 року (дата складання позовної заяви) становить 53 492,00 (п`ятдесят три тисячі чотириста дев`яносто дві) гривень та всього за весь період 54 017,00 (п`ятдесят чотири тисячі сімнадцять) гривень. Відповідно до п. 2 Інформаційного листа ВГСУ від 17.07.2012 року № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яі сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Отже відповідно до розрахунку, сума боргу з інфляційне збільшення боргу за період 15.07.2018 року (кінцевий момент повернення решти заборгованості в сумі 630 025,00 грн.) - 14.05.2021 року (момент складання позовної заяви) становить 123 274,41 (сто двадцять три тисячі двісті сімдесят чотири) гривень 41 коп. Також 15.05.2018 року між [PERSON] та ТОВ «КОМПАНІЯ ПО УПРАВЛІННЮ АКТИВАМИ «КОМПРОМІС» було укладено договір поруки № 025/18/1-П, відповідно до умов якого ТОВ «КОМПАНІЯ ПО УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «КОМПРОМІС» поручилось за виконання зобов`язань [PERSON] за вищевказаним Договором. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватис виконання зобов`язання частково або у повномуізбсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченог, і порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, шо і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, віштткоігування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, ТОВ «КОМПАНІЯ ПО УПРАВЛІННЮ АКТИВАМИ «КОМПРОМІС» несе солідарну відповідальність разом із [PERSON] , а отже заборгованість за Договором та нараховані відсотки підлягають солідарному стягненню з обох відповідачів. Реалізуючи передбачене\~ст. 64 Конституції України\~право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.\~\~ На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині солідарного стягнення з відповідачів суми грошових коштів за договором купівлі продажу від 15.05.2018 року у розмірі 630\~025,00 гривень та нараховану на підставі статті 625 ЦПК України суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 177\~291,41 гривень. Крім того, при вирішенні спору по суті суд враховує те, що відповідачі будучи належним чином повідомленими про розгляд справи у судове засідання не з`явились, доводів позивача не спростували, з клопотаннями про витребування доказів, в тому числі призначення у справі експертизи до суду не звертались. Згідно\~ ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом .\~Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності\~до ч.ч.\~1-3\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Суд має\~право збирати\~докази,\~що стосуються\~предмета спору,\~з власної\~ініціативи лише\~у випадках,\~коли це\~необхідно для\~захисту малолітніх\~чи неповнолітніх\~осіб або\~осіб,\~які визнані\~судом недієздатними\~чи дієздатність\~яких обмежена,\~а також\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ст.\~76\~ЦПК України\~ доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами :\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування .\~Предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.\~80\~ЦПК України\~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.\~\~\~\~ Відповідно до\~ч. 1 ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ч. 1 ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.\~263\~ ЦПК\~ України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При ухваленні рішення суд керується положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 840, 80 гривень. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути в рівних частках сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 7\~619,16 гривень. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved