Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по нарахованих процентах в розмірі 154\~843 дол. США 70 центів та пені в сумі - 2426554 грн. 99 коп. і судових витрат у розмірі 97879,01 грн. 17.12.2018 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення по цій справі, яким позов Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено в повному обсязі (а. с. 85 89, т. 1). Не погодившись\~з вищевказаним\~рішенням суду,\~представник [PERSON] звернулася до суду із заявою про його перегляд. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 28.03.2019 року, заяву про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 17.12.2018 року, - скасовано, призначено підготовче судове засідання (а. с. 176 177, т. 1). Після скасування заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 17.12.2018 року, а саме: 15.04.2019 року, представником [PERSON] до канцелярії суду було надано відзив на позов (а. с. 180 184, т. 1). У відкритому судовому засіданні 23.07.2019 року стороною позивача до суду було надано клопотання про уточнення предмету, підстав позову та зменшення позовних вимог (а. с. 233, т. 1), яке було прийнято судом. Крім того, у вказаному судовому засіданні представником позивача було заявлено клопотання про зупинення провадження, до закінчення розгляду цивільної справи № 522/2019/14-ц, з огляду на те, що від результату вказаної справи залежить наявність підстав для задоволення позову в рамках вказаної цивільної справи № 521/12320/18 (а. с. 235, т. 1). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 29.07.2019 року, було зупинено провадження у справі № 521/12320/18 за позовом Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення боргу за кредитним договором,\~ до набрання законної сили судовим рішенням у справі\~ № 522/2019/14-ц, апеляційне провадження № 22-ц/813/5360/19 за позовом [PERSON] до АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договорів недійсними (а. с. 5 6, т. 2). 03.12.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси постановлено ухвалу, якою було поновлено провадження у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості, призначено підготовче судове засідання на 16.02.2022 року (а. с. 17, т. 2). У відкрите судове засідання сторони до суду не з`явились. Позивач ПАТ «УкрСиббанк» повідомлений належним чином (а. с. 25, т. 2) до суду представник надав заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а. с. 33 34, т. 2). Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином (а. с. 24, т. 2), але будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи до суду не надала. Відповідач [PERSON] про дату судового засідання повідомлявся належним чином. 15.02.2022 року, тобто, за день до призначеного судового засідання, представник відповідача [PERSON] подала заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому процесі (а. с. 28, т. 2). Крім того, 21.01.2022 року на електронну адресу суду надійшла заява того ж представника [PERSON] про ознайомлення з матеріалами справи (а. с. 20, т. 2). Проте, правом на ознайомлення з матеріалами справи з 21.01.2022 року й до призначеного судового засідання 16.02.2022 року, сторона відповідача [PERSON] не скористалась, тобто, розпорядилась процесуальними правами на власний розсуд. Враховуючи викладені обставини, суд відклав розгляд справи на іншу дату 16.03.2022 року. У судове засідання 16.03.2022 року відповідачі у справі не з`явилися, до суду представник відповідача [PERSON] подала клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з введенням на території України правового режиму воєнного стану (а. с. 37, т. 2). Враховуючи викладене, суд відклав розгляд справи на іншу дату 25.05.2022 року. Проте, 25.05.2022 року від представника відповідача [PERSON] знову надійшла заява про відкладення розгляду справи з огляду на введення на території України правового режиму воєнного стану (а. с. 51, т. 2). Зважаючи на подане клопотання судом було знову відкладено розгляд справи на іншу дату 15.06.2022 року. Проте, і в це судове засідання відповідач [PERSON] чи його представник не з`явилися, до суду представник надала заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з введенням на території України правового режиму воєнного стану. Однак, у судове засідання 04.08.2022 року відповідачі у справі не з`явилися, до суду представник відповідача [PERSON] подала клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з введенням на території України правового режиму воєнного стану (а. с. 62, т. 2). Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне зазначити, що постійні заяви про відкладення розгляду справи з підстав запровадження воєнного стану, не заслуговують на увагу, оскільки, відповідачі, з дня поновлення провадження 03.12.2021 року, тобто, до запровадження воєнного стану до суду, зокрема, для ознайомлення з матеріалами справи про що було заявлено, не з`являлися. Окрім того, з часу запровадження воєнного стану 24.02.2022 року, й до 04.08.2022 року, відповідачі жодним чином не були позбавлені можливості заявити клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з дотриманням положень статті 212 ЦПК України або подати заяву про розгляд справи за відсутності. Крім того, суд зазначає, що Малиновський районний суд м. Одеси здійснює правосуддя в штатному режимі, на території м. Одеси та Одеської області відсутні бойові дії. Таким чином, якщо суд не припинив здійснювати судочинство, учасники судових процесів мають можливість скористатись своїми правами, як то: прибути до суду; або, надавши всі докази до суду, звернутись до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, чи проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Проте, відповідачі скористався своїми правами на власний розсуд. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003). Суд зазначає, що намагаючись не порушувати право відповідача на участь в судовому засіданні, відкладаючи розгляд справи тим самим, фактично, порушуються права позивача на справедливий розгляд справи в розумні строки. Позивач у справі ПАТ «УкрСиббанк» є юридичною особою, яка відноситься до банківського сектору економіки держави, а тому надмірно затягнутий розгляд справи впливає на стабільну організацію, виконання своїх безпосередніх обов`язків. В свою чергу, неналежна робота ПАТ «УкрСиббанк» може вплинути на економіку України, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності належним чином повідомлених відповідачів, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Заявлені відповідачем численні клопотання про відкладення розгляду справи свідчать лише про навмисне затягування розгляду справи. Крім того, суд звертає увагу на те, що законодавцем передбачено розумні строки розгляду справи. Також, суд зазначає, що статтею 44 ЦПК України передбачено неприпустимість зловживання процесуальними правами. Так, відповідно до ч. 1 вказаної статті, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно до ч. 2 вказаної статті 44 ЦПК України, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи провести розгляд справи за відсутності належним чином повідомлених відповідачів, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оскільки, численні неявки відповідачів можуть вказувати на зловживання ними своїми процесуальними правами. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що такий висновок суду кореспондується з положеннями п. 1.2.3 Правил організації ефективного цивільного судочинства, згідно яких, суд повідомляє сторони та їх представників шляхом надіслання судової повістки, смс-повідомлення, листом, телефоном, факсом чи електронною поштою. Крім того, суд має право визнати сторону повідомленою з використанням електронного Списку судових справ, призначених до розгляду на офіційному сайті суду у разі якщо за обставинами справи вказана сторона ініціювала відповідну стадію процесу (подавала позов, апеляційну скаргу), або була присутня в судовому засіданні, або не була присутня в судовому засіданні, але достеменно знала про його призначення. Як вже було зазначено судом, у відкритому судовому засіданні 23.07.2019 року стороною позивача до суду було надано клопотання про уточнення предмету, підстав позову та зменшення позовних вимог (а. с. 233, т. 1), яке було прийнято судом. В обґрунтування уточненого предмету та підстав позову, представник позивача вказав, що 29.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», - з 21.12.2009 року ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11261022000, відповідно до умов якого, Банк надав Відповідачу кредит, грошові кошти в іноземній валюті, в розмірі 164 000 дол. США, а Позичальник зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 29 листопада 2018 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,4 % річних. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а відповідач, всупереч умов Кредитного договору, не здійснює, починаючи з квітня 2012 р., погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам у строк, встановлений договором, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Як вказав позивач, станом на 12.12.2012 рік заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів та по сплаті процентів за користування кредитом становить 192428,84 дол. США Також, як вказав представник, 14.01.2013 року АТ «УкрСиббанк» звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення вищевказаної кредитної заборгованості (справа № 521/740/13-ц), що свідчить про реалізацію позивачем права на дострокову вимогу повернення кредитних коштів за Договором про надання споживчого кредиту № 11261022000. Враховуючи викладене, представник позивача остаточно просив суд: стягнути з [PERSON] та [PERSON] 3 відсотки річних у зв`язку з неповерненням кредитних коштів розміром 192428,84 дол. США, тобто, 34637 дол. США. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між 29.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», - з 21.12.2009 року ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11261022000, відповідно до умов якого, Банк надав Відповідачу кредит, грошові кошти в іноземній валюті, в розмірі 164 000 дол. США , а Позичальник зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 29 листопада 2018 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,4 % річних (а. с. 3 13, т. 1). Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а відповідач, всупереч умов Кредитного договору, не здійснює, починаючи з квітня 2012 р., погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам у строк, встановлений договором, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Як вказав позивач, станом на 12.12.2012 рік заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів та по сплаті процентів за користування кредитом становить 192428,84 дол. США. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачем до суду надано розрахунок заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11261022000, від 29.11.2007 року, станом на 13.07.2018 року (а. с. 15 30, т. 1). Згідно до відомостей з ЄДРСР, офіційного сайту «Судова влада» та долученої представником відповідача копії позовної заяви, 18.01.2013 року АТ «УкрСиббанк» звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11261022000, від 29.11.2007 року (цивільна справа № 521/740/13-ц) (а. с. 63 65, т. 1). Станом на дату розгляду справи, розгляд цивільної справи № 521/740/13-ц не завершено. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом (Постанова Верховного Суду України від 02.12.2015р. № 6-249цс15). Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Окрім того, обов`язок боржника сплачувати проценти за користування кредитом припиняється лише при повному погашенні заборгованості за кредитним договором. Згідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз наведеної норми законодавства вказує на те, що стаття 625 ЦПК України регулює зобов`язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. Також, зазначена норма цивільного законодавства вимагає нарахування трьох проценти річних лише на суму основного боргу. За змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим (Постанова Верховного суду України від 26.04.2017р. справа № 3-1522 гс 16). Як вже було встановлено судом, згідно до відомостей з ЄДРСР, офіційного сайту «Судова влада» та долученої представником відповідача копії позовної заяви, 18.01.2013 року АТ «УкрСиббанк» звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11261022000, від 29.11.2007 року (цивільна справа №521/740/13-ц) (а.с.63 65, т.1). Зазначене не оспорюється та не спростовується сторонами. Позивачем по цивільній справі № 521/740/13-ц заявлено вимогу про стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у загальному розмірі 192428,84 дол США, з яких 147867,73 дол США. кредитна заборгованість, 44561,11 дол США заборгованість по процентам, пеня 70370,47 грн (а. с.64, т. 1). Відповідно до відомостей з ЄДРСР, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 11.12.2018 року, по цивільній справі № 521/740/13-ц закрито провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку зі смертю останнього. Тобто, сума заборгованості відповідачів [PERSON] Лоташ [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту № 11261022000, від 29.11.2007 року, становить 147867,73 дол США, та саме за цим розміром заборгованості позивач реалізував право на дострокову вимогу повернення кредитних коштів. Відповідно до правової позиції ВС, викладеної у постанові, від 17.01.2019 року по справі № 191/1068/13-ц, дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. Таким чином, позивач має право на стягнення 3 відсотків річних виходячи з суми заборгованості, за якою було пред`явлено позовні вимоги по цивільній справі № 521/740/13-ц, а саме: 147867,73 дол США. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе надати власний розрахунок заборгованості: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. 147867,73 дол США сума заборгованості. Період прострочення грошового зобов`язання: Кількість днів у періоді Сума з 15/01/2013 до 31/12/2015 1081 13137,95 147\~867,73 x 3 % x 1081 : 365 : 100 з 01/01/2016 до 31/12/2016 366 4436,03 147\~867,73 x 3 % x 366 : 366 : 100 з 01/01/2017 до 24/07/2018 570 6927,50 147\~867,73 x 3 % x 570 : 365 : 100 Всього штрафних санкцій: 24501,48 дол США. Як вбачається із заявлених вимог в рамках даної цивільної справи, з урахуванням заяви про уточнення предмету, підстав позовної заяви та зменшення позовних вимог, позивач просить суд стягнути заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за період з січня 2013 року по липень 2018 року на суму 154843,70 дол США, а саме: у розмірі 34637 дол США (а. с. 233, т. 1). Проте, враховуючи здійснений судом розрахунок заборгованості, підлягає стягненню заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за період з 14 січня 2013 року по 24 липня 2018 року на суму 147867,73 дол США, а саме: у розмірі 24501,48 дол США. Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості за ст. 625 ЦК України підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір, в розмірі 97879,01 грн. (а. с. 40). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 69239,61 грн (70,74 % від задоволених позовних вимог).

Outcome: partial