Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківьким прав, в якому просить постановити рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.06.2011 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу [INFO] народилась донька - [PERSON] . Сторони у шлюбі перебували незначний час шлюбу майно не набули та 12.10.2012 року рішення Ірпінського міського суду Київської області по справі №1013/6362/2012 шлюб було розірвано. Ще до прийняття судом рішення сторони вже проживали окремо. З моменту припинення шлюбних відносин відповідач декілька разів відвідував дитину, спілкування було недостатнім для встановлення рідних стосунків між батьком та донькою, відповідач не приймав участі у вихованні доньки, не дарував подарунки та не відвідував її на свята, не піклувався пр фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечував необхідним харчуванням, медичного догляду, лікування дитини, не дбав про доступ дитини до культурних та інших духовних цінностей, не виявляв інтересу до її внутрішнього світу, не створював умов для отримання нею освіти. Перешкод у вихованні дитини позивач не чинила. Аліменти та будь-які кошти на дитину не отримувала. З часом, спілкування відповідача з дитиною зовсім припинилось. Крім того, 04.04.2018 року мати відповідача звернулась до Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київські області з заявою про зникнення сина. На підставі заяви відкрито кримінальне провадження. На момент подання позвоної заяви, в ході проведення розшукових заходів, місце перебування відповідача не встановлено. Вищенаведене свідчить про невиконання відповідачем своїх обов`язків. Відсутність батька створює незручності у житті дитини та позивача. Ухвалою Святошинського районного суду від 23.04.2021 року відкрито провадження по справі, встановлено строк для подання відзиву та заперечень. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] просили позов задовольнити, позбавити батьківських прав відповідача відносно [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, повідомлявся належним чином про день, час слухання справи, направив до суду заяву, якою просив слухати справу за його відсутності. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.08.2011 року (а.с. 4). Відповідно до рішення суду від 12.10.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.5). При цьому, позивач вказує на те, що відповідач не брав та не бере участі в утриманні та вихованні дитини, і продовжує й надалі самоусуватися від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно заяви [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини, заяву задоволено, видано судовий наказ (а.с.83). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дітей. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається в Комунальному закладі «Ворзельська початкова школа №11» Бучанської міської ради Київської області та є ученицею 4 класу. Батько дитини за період навчання доньки в школі жодного разу не з`являвся, начанням та поведінкої доньки не цікавився (а.с. 24). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бучанської міської ради Київської області Виконавичм комітетом від 16.03.2021 року про затвердження висновку сектору служби у справах дітей та сім`ї про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] для її тимчасового виїзду за межі України затверджено, що [PERSON] , 28.07.2011 року проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с.6). Крім, цього 04.04.2018 року [PERSON] звернулась із заявою до Ірпінського ВП ГУНП в Київські області про те, що її син [PERSON] вже близько місяця не виходить на зв`язок з рідними і місцезнаходження його не відоме (.ас. 8). Відповідно до висновку комплексного психодіагностичного дослідження дитини [PERSON] від 04.07.2022 року зазначено, що на момент здійснення психодіагностичного дослідження особа батька суб`єктивно сприймається дитиною як відсутня у її повсякденному житті та найближчому оточенні. Аналіз даних свідчить, що дитина не сприймає свого біологічного батька як члена родини чи близьку людину (а.с. 81-82). Таким чином, в судовому засіданні підтверджено наданими доказами, що [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, здоров`ям дитини не цікавиться, матеріально не утримує та не займається його вихованням і розвитком. Відповідно до частини 1, 2 статті 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, посадовими особами з питань, що стосується її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору про позбавлення батьків батьківських прав. Згідно з ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до частини 2 статті 150, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Таким чином, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав. З огляду на зазначене, суд вважає, що [PERSON] самоухилився від виконання своїх обов`язків по вихованню [PERSON] , [INFO] , не брав та не бере участі в утриманні та вихованні дитини, не проявляє до дитини батьківської турботи та підлягає позбавленню батьківських прав.

Outcome: approved