Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

1. Описова частина 20.06.2022 [PERSON] , в особі свого представника адвоката Григоришиної В.В. звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 31.07.2003, [PERSON] є власником спірної квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка є колишньою дружиною сина позивача. У спірній квартирі [PERSON] не проживає з серпня 2020 року, не сплачує за комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере. Місце її перебування позивачу невідоме. Вказане створює перешкоди позивачу як власнику у користуванні своїм майном та призводить до додаткових витрат. Як на правову підставу, серед іншого, позивач посилається на положення ст. 405 ЦК України. Відповідачка позов про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~ житловим\~приміщенням визнала. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 11.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження (а.с. 18). Сторони в судове засідання не з`явились, на адресу суду спрямували заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності, представник позивача адвокат Григоришина В.В. позовні вимоги підтримала, відповідачка позов визнала повністю. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] ,\~що підтверджується,\~копією договору\~купівлі-продажу\~квартири від\~31.07.2003,\~р.№\~5746\~та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5326324 від 05.11.2004(а.с. 11, 12). Згідно витягу № 1457 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14.11.2021, у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: з 23.02.2006 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 17.01.2010 [PERSON] , [INFO] , з 10.10.2011 [PERSON] , [INFO] та з 17.02.2016 [PERSON] . [INFO] (а.с.8). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.07.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.11.2009 у Бердичівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) - розірвано(а.с. 9). З копії акта про фактичне не проживання особи в житловому приміщенні від 16.06.2022, затвердженого головою комісії ОСББ "Приморський" Сідлецькою І.І., вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] у вказаному житлі не проживає з серпня 2020 року (а.с. 10). Норми права застосовані судом Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За положеннями частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову ( ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Висновки суду Зважаючи, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує нічиїх прав, позивач заперечує проти реєстрації відповідачки у належній йому квартирі, а доказами доводиться факт непроживання відповідачки у житлі повивача із серпня 2020 року, суд приймає таке визнання позову відповідачкою та задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Розподіл судових витрат За положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на визнання відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, тобто 496,\~20 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 50% витрат позивача по сплаті судового збору, в розмірі 496, 20 грн.

Outcome: approved