Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси в порядку окремого провадження із заявою, в які просила видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме заборонити наближатися на відстань 500 метрів до місця її проживання за адресою: [ADDRESS] та заборонити вести з нею телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви посилалася на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Від першого шлюбу вона також має сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Протягом останнього часу відносини з [PERSON] поступово погіршуватися, він постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень та шантажував інтимними фото та відео, які були зняті під час спільного проживання. Фізичне та психологічне насилля з боку [PERSON] стали підставою розриву сімейних відносин, втім останній продовжує її переслідувати, приходити до неї додому, завдавати тілесні ушкодження, ображати. Нанесення їй та [PERSON] тілесних ушкоджень підтверджується висновками спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 16.05.2022 №02-01/239 та № 02-01/238. 21.06.2022 відносно [PERSON] було складено терміновий заборонний припис строком на 10 діб, який діяв до 30.06.2022. Таким чином, вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства, а тому просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] . Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгакова Ганна Володимирівна визначена для розгляду судової справи № 711/3782/22. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.08.2022 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Руденко Ю.В. заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Додатково пояснила, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство не лише відносно заявниці, але й відносно її неповнолітнього сина. Раніше виданий терміновий заборонний припис втратив свою силу, однак поведінка [PERSON] не змінилася, через що заявниця не може почувати себе в безпеці та хвилюється за їхнє з дітьми життя та здоров`я. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи по суті повідомлявся належним чином шляхом направлення смс-повідомлення на зазначені заявником у заяві засоби зв`язку, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи (довідка про доставку SMS). Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб, але неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). За змістом статті 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.02.2020. За час перебування в шлюбі у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Крім того, у заявниці є син від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Звертаючись до суду з заявою про видачу обмежувального припису заявниця посилається на те, що її чоловік [PERSON] протягом тривалого часу вчиняє щодо неї домашнє насильство, систематично погрожує їй, принижує та ображає нецензурною лайкою, завдає тілесні ушкодження, у зв`язку з чим вона не може почувати себе в безпеці та хвилюється за їхнє з дітьми життя. На підтвердження фактів вчинення [PERSON] домашнього насильства заявницею надано висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 02-01/238 від 16.05.2022, висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №02-01/239 від 21.06.2022 та терміновий заборонний припис серії АА № 288033 від 21.06.2022. Так, відповідно до висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 02-01/238 від 16.05.2022, у [PERSON] виявлено синець лівого передпліччя з поширенням на ліву кисть із численними саднами на його тлі, синець ділянки правого колінного суглобу та відрив нігтьової пластинки п`ятого пальця лівої кисті. Окрім цього, згідно з наданими медичними документами, при зверненні 11.05.2022 о 23:30 лікарями у неї діагностовано перелом нігтьової фаланги першого пальця лівої кисті. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, приблизно за 5-6 діб до проведення огляду. За твердженням заявника вказані тілесні ушкодження були спричинені їй її чоловіком 11.05.2022. Зі змісту термінового заборонного припису складеного відносно [PERSON] вбачається, що останній вчинив відносно [PERSON] домашнє насильство, яке виражалося в погрозах розміщення фото інтимного характеру на яких вона зображена, в зв`язку з чим інспектором СПДН ВП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Карпенко О.Ю. було винесено терміновий заборонний припис строком на 10 діб, протягом дія якого [PERSON] було заборонено перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи та в будь-який спосіб контактувати із нею. Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. У статті 27 Конституції України зазначено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Україна, як кожна держава учасниця, що ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, взяла на себе негативні та позитивні зобов`язання щодо забезпечення прав і свобод, викладених у Конвенції та протоколах до неї. Це означає, що з одного боку держава зобов`язується утримуватися від порушень прав і свобод людини через дії своїх повноважних осіб (негативні зобов`язання), а з іншого охороняти права і свободи людини від порушення їх з боку приватних осіб (позитивні зобов`язання). Згідно з визнаними Україною міжнародними стандартами насильство в сім`ї виступає грубим порушенням прав людини і посягає на основні соціальні цінності життя людини, честь та гідність, недоторканність та безпеку, власність та приватне життя, а також на право дітей на виховання у сімейному середовищі. Базовим нормативно-правовим актом, що визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Так, згідно положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Пунктом 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Верховний Суд у постанові від 05.09.2019 у справі № 756/3859/19 зазначив, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису. Згідно зі ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи надані заявником докази та встановлені судом обставини, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо [PERSON] , а тому заявниця, яка є жертвою такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зокрема, шляхом заборони кривднику наближатися на відстань 500 метрів до місця її проживання за адресою: [ADDRESS] та заборони вести з нею телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Водночас, враховуючи принцип пропорційності, суд приходить до висновку, що застосування відносно [PERSON] обмежувального припису строком на 2 місяці буде достатнім для виховання правомірної поведінки кривдника щодо заявниці та членів її сім`ї. У разі неприпинення неправомірних дій зі сторони [PERSON] заявник не позбавлена права на звернення до відповідних органів з вимогою застосування інших важелів стримування, у тому числі притягнення як до адміністративної відповідальності, так і до кримінальної відповідальності. Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved