Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

22 червня 2022 року АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором 2625101773583/980/РК від 14.08.2020 року в сумі 108109 гривень 40 копійок, яка виникла станом на 24.01.2022 року в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем його умов. Представник позивача - Акціонерного товариства «Кредобанк» в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до положень п. 2 ч.7 та ч.11 ст. 128 ЦПК України. У визначений судом строк відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача у своїй заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по даній справі заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до умов кредитного договору № 2625101773583/980/РК від 14.08.2020 року, укладеного між позивачем та [PERSON] , останньому було відкрито кредитну лінію на суму 200000 гривень (а.с. 21-22). У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань відповідачем, станом на 24.01.2022 року виникла заборгованість в загальному розмірі 108109 гривень 40 копійок, яка складається із боргу неповернутої суми кредиту - 81152 грн. 49 коп. та прострочених відсотків в сумі 26956 грн.91 коп. (а.с. 5). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормою ст. 599 ЦК України визначено, що зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи, що [PERSON] не сплачує кошти за користування кредитом добровільно, у передбачений кредитним договором термін, в судове засідання не з`явився та не спростував вказаної суми заборгованості, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2481 гривня 00 копійок в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору (а.с.1). Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі10810,94 грн. суд дійшов висновку про таке. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Даних вимог позивачем не виконано, крім того, суду надано договір про надання правничої допомоги, який складається з першої та останньої сторінки, а отже і підстав стягнення з відповідача відповідних витрат суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: partial