Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , вказавши, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , на утримання якого судовим наказом від 24.11.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись, що наразі у позивача змінився сімейний стан, оскільки він уклав новий шлюб, став батьком [PERSON] , [INFO] , крім того, його заробітна плата значно зменшилась, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання [PERSON] до 1/6 частки заробітку. Ухвалою від 23.06.2022 року було відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 14.07.2022 року позивачем долучені додаткові докази у справі. 26.07.2022 року відповідачем подано заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, яка ухвалою суду від 28.07.2022 року залишена без задоволення. 04.08.2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якого [PERSON] заперечила проти задоволення позову, вказуючи, що між сторонами було досягнуто домовленості щодо розміру аліментів, яку позивач не дотримується. Також відповідач вказувала, що неповнолітній [PERSON] страждає на ряд хронічних захворювань, потребує додаткових витрат на лікування, а також і витрат у зв?язку з участю у міжнародних конкурсах, крім того, позивач не надав доказів фактичного проживання разом із родиною, а його матеріальне становище не погіршилось, тож підстав зменшувати розмір аліментів немає. 10.08.2022 року позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву з додатковими письмовими доказами. Сторонами інші клопотання та заяви до суду не подавались, а судом не вирішувались. При дослідженні письмових доказів, наданих позивачем, встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження. Судовим наказом, виданим Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 24.11.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2017 року до досягнення [PERSON] повноліття. [PERSON] , 2007 року народження, відповідно до наданих відповідачем копій медичної документації, має міопію слабкого ступеню та користується окулярами, плюсно-вальгусну деформацію стоп 3 ступеню, станом на січень 2021 року мав діагноз гінекомастія правої грудної залози, у лютому 2022 року проходив УЗД обстеження (діагноз не встановлено). Крім того, [PERSON] приймає участь у конкурсах виконавців на музичних інструментах, що підтверджено копіями дипломів. [PERSON] з 01.07.2019 року працює на посаді інспектора ТОВ «Метінвест-Шіппінг», отримує середньомісячний дохід 20826,39 гривень, з лютого 2022 року дійсно відслідковується значне зниження розміру заробітної плати позивача. 11.09.2021 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб ( [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] ). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] мають статус багатодітної родини, пільгами на житлово-комунальні послуги [PERSON] не користується, що підтверджено відповідними довідками, виданими Управлінням соціального захисту Запорізької міської ради по Шевченківському району. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною з 06.07.2022 року по 12.04.2025 року, що підтверджено копією наказу від 01.07.2022 року. [PERSON] у червні 2021 року підтверджено пошкодження медіального меніску, синовіт правого колінного суглобу. Суд не оцінює в якості доказу фактичного проживання [PERSON] з іншими особами акт, складений комісією ОСББ «Акмолінська 28» 27.04.2022 року, адже ОСББ не має повноважень щодо встановлення фактів проживання чи непроживання осіб за певною адресою. Суд не оцінює в якості доказів надані позивачем копії фіскальних чеків на придбання фітнес-браслету, медичних препаратів, адже не зрозуміло ким та для кого вони були придбані, а також копії рахунків на оплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , адже у вказаних рахунках зазначено, що споживачем таких послуг є [PERSON] , який один за вказаною адресою зареєстровано проживаючою одну особу. Жодних доказів на підтвердження того, що такі послуги оплачуються, а рівно і оплачуються саме [PERSON] , позивачем не надано. Також позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували право власності чи користування зазначеною квартирою. Також судом не оцінюються копії невідомих рішень, наданих позивачем з ЄРСР, адже вони не відносяться до справи, а відповідно і не є належними доказами у розумінні ЦПК України. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Як вказує ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, підставою для зменшення розміру аліментів, які стягнуті рішенням суду, є зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів, які настали після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів. Суд критично оцінює доводи відповідача щодо наявності між сторонами домовленості щодо розміру аліментів та порушення позивачем такої домовленості, адже сторони мали право укласти відповідний договір, яким визначити розмір аліментів на утримання [PERSON] , однак, аліменти були стягнуті саме судовим рішенням. З досліджених судом документів вбачається, що після стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] (2017 рік), [PERSON] одружився (2021 рік) та став батьком [PERSON] (2022 рік), щодо якої набув обов?язку з утримання. Дружина позивача [PERSON] наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною, наявності у неї самостійного доходу для забезпечення своїх власних потреб не підтверджено, державна допомога при народженні дитини має витрачатись виключно для забезпечення потреб [PERSON] , отже судом така допомога до уваги в якості доходу [PERSON] не береться. Відповідно [PERSON] набув також обов`язок з утримання [PERSON] до досягнення [PERSON] трирічного віку, що передбачено положеннями ст. 84 СК України. Крім того, суд частково погоджується з доводами позивача про зниження його доходів, що підтверджується довідкою про заробітну плату, водночас, оскільки розмір аліментів на утримання [PERSON] стягнуто саме в частці від доходів, то відповідно відбулось і зниження розміру аліментів. Суд не погоджується з доводами відповідача щодо необхідності при вирішенні спору враховувати наявність у [PERSON] певних захворювань, а також і витрати, пов`язані із участю дитини у конкурсах, адже відповідач не вказала розміру витрат, які вона несе через зазначені обставини. Крім того, у відповідності до положень ст. 185 СК України витрати, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), відносяться до додаткових витрат та можуть бути стягнуті окремо від аліментів з того з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] уклав шлюб та став батьком [PERSON] , тож його сімейний стан змінився, а кількість утриманців та обсяг зобов?язань збільшились, у зв?язку з чим суд вважає справедливим зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON] до 1/6 частки заробітку (доходу) позивача. При цьому суд враховує, що після досягнення [PERSON] трирічного віку або припинення [PERSON] відпустки по догляду за дитиною до цього моменту, розмір аліментів на утримання [PERSON] може бути збільшений. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що вимога позивача про зменшення розміру аліментів задоволена, тож з відповідача на користь позивача має бути стягнутий судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved