Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за постачання централізованого опалення в сумі 37979,49 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами\~ЖК України,\~зобов`язане\~робити оплату\~за отриману\~теплову енергію,\~згідно особового\~рахунку і\~встановлених тарифів.\~Так,\~позивачем на\~виконання своєї\~статутної мети\~здійснюється постачання\~теплової енергії\~відповідача за\~адресою:\~ [ADDRESS] .Зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до квартири відповідачів здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку, які є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію. Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, але боржники не здійснювали у повному обсязі оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість. Рух по справі Ухвалою суду від 27 серпня 2021 року прийнято справу до свого провадження, яка надійшла до судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Чайкіної О.В. за підсудністю з Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Крім того, ухвалою суду від 27.08.2021 року зупинено провадження\~у цивільній справі № 210/2895/20 за\~позовною заявою\~ Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 177/427/21 (провадження № 2-о/177/26/21) за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Виконком Металургійної районної у місті Кривому Розі ради про встановлення факту родинних відносин, яка перебуває на розгляді Криворізького районного суду Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 10 вересня 2021 року відновлено провадження по справі та призначено до розгляду 21 жовтня 2021 року о 09-00 годині та витребувано докази з Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області. В подальшому здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року залучено до участі у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії правонаступника відповідача [PERSON] . Ухвалою від 26 травня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Аргументи учасників справи Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена, в судове засідання не з`явилась, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Надала заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності та розгляд справи за її відсутності. Зазначає, що якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці посл централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а от і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивача щомісяця, то, перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Вважає, що позивачем не обґрунтовано звернення до суду поза межами строку позовної давності. Тому, щодо вимог про стягнення заборгованості за теплоенергію за період жовтня 01.04.2012 року по 21.05.2017 рік просить відмовити позивачу у зв`язку зі спливом строку позовної давності на підставі ч.4 ст. 267 ЦК України. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Надав пояснення, в яких зазначає, що згідно ст.264 перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу, і позовна давність переривається у разі пред`явлення особою її позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом є лише частина вимог, право на яку має позивач. Так, попереднім власником квартири [PERSON] , була здійснена оплата за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2012 по 01.09.2015, що підтверджується розрахунком доданим до позовної заяви позивача та не спростовується відповідачем. Таким чином, систематичні платежі відповідача свідчать про визнання нею свого боргу за послуги з централізованого опалення, що в свою чергу є підставою для переривання перебігу позовної давності. Крім того, зазначає, що процесуальні строки перериваються на строк дії карантину. Тому, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судами З довідки Комунального підприємства ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» та з свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 30.10.1995 року встановлено, що право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] належало [PERSON] та [PERSON] (а.с.86, 128). Частки права власності не визначені, тому квартира належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 29 серпня 2020 року підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] , що зареєстровано Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.114). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема і на частку квартири за адресою: [ADDRESS] , про що вбачається з матеріалів спадкової справи№ 70/2020, відкритої 29 серпня 2020 року (а.с. 111-141). 29 серпня 2020 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Русавською Тамарою Василівною видано постонову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, та відмовлено [PERSON] (від імені якої діяв [PERSON] ) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки не надано документів, що підтверджують родинні зв"язки (а.с. 141). [PERSON] звернулася до Криворізького районного суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просила суд встановити факт родинних відносин між нею та її матір`ю [PERSON] , а саме: що вона є рідною донькою [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі № 177/427/21 пр. № 2-о/177/26/21 від 02 липня 2021 року провадження по цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Виконком Металургійної районної у місті Кривому Розі ради про встановлення факту родинних відносин закрито, згідно з п.7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що виданий виконавчим комітетом Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №21 (а.с.175). Як встановлено судом, після смерті відповідача - [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилось спадкове майно, а саме 1/2 квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заповіту від 20 червня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванової С.Я. та зареєстровано в реєстрі за №420, померла [PERSON] , заповідала усе своє майно та майнові права на день її смерті - [PERSON] , [INFO] (а.с.176). З копії спадкової справи, наданою завідувачем Шостої криворізької державної нотаріальної контори Яною Деркач, встановлено, що спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , було прийнято [PERSON] , що засвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В.(а.с.173-177). Заявою про прийняття спадщини від 07 травня 2021 року, відповідач [PERSON] прийняла спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , [INFO] , що засвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В.(а.с.174). Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до статті 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із належного виконання споживачем зобов`язань по сплаті наданих послуг, зобов`язання спадкоємця нести відповідальність в межах спадкового майна. Частиною другою статті 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , було прийнято [PERSON] , що засвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В. Заявою про прийняття спадщини від 07 травня 2021 року, відповідач [PERSON] прийняла все спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , [INFO] , що засвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В.(а.с.174). Таким чином, відповідач [PERSON] є спадкоємцем 1/2 квартири [ADDRESS] , та споживачем послуг з централізованого опалення, які надає Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа». Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII\~(далі - Закон № 2189-VIII),\~Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. № 2633-IV\~(далі - Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~(далі - Правила). Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої\~статті 7 Закону № 2189-VIII\~встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя\~статті 9 Закону № 2189-VIII). Відповідно до частини шостої\~статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством. Нарахування за опалення по житловим квартирам в будинках, в яких не встановлено будинковому засобу обліку теплової енергії, виконується виходячи з вартості опалення в поточному місяці та опалювальної площі квартири. Виходячи з тарифу за 1Гкал кожного місяця виконується розрахунок фактичних витрат теплової енергії (з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за поточний місяць згідно довідки авіаційної метеорологічної станції м. Кривого Рогу) та вартість опалення 1 кв.м. опалювальної площі. Законом № 2189-VIII у статті 21 визначено, що одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Згідно з статтею 22 цього ж Закону одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах ВС КЦС від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника\~покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина перша статті 509 ЦК України). Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, предметом доказування у позові є доказування розміру заборгованості та обов"язку відповідача здійснити оплату наданих послуг з теплопостачання. У свою чергу, Відповідач не позбавлений обов"язку, у разі заперечень проти позову спростувати розмір заборгованості, та обов"язок зі сплати наданих послуг. Щодо заяви відповідача [PERSON] про на застосування позовної давності, суд зазначає наступне Позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 01.04.2012 року по 01.02.2020 року в розмірі 37979,49 грн. за адресою: [ADDRESS] . Також надано акти подачі теплової енергії за спірний період (а.с. 7-17) Відповідно до частини першої статті 1297, статті 1299 ЦК України отримання свідоцтва про право на спадщину та проведення його державної реєстрації спадкоємцем, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, є обов`язком спадкоємця. Право власності у спадкоємця на успадковане нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації майна. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Заявою про прийняття спадщини від 07 травня 2021 року, відповідач [PERSON] прийняла все спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , [INFO] , що засвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В. Отже, прийнявши спадщину відповідач набув право на квартиру, успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця. Тому незалежно від того чи отримав відповідач свідоцтво про право на спадщину, чи здійснив реєстрацію права власника на успадковане нерухоме майно, він має належним чином утримувати майно, що належить йому. Вказана вище квартира знаходиться у будинку, який перебуває на балансі Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», яке є виконавцем житлово-комунальних послуг. Договір про надання послуг централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення між Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» та [PERSON] , а так само і її спадкоємцем [PERSON] не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачу надавалась, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Щомісяця з 1 жовтня 2012 року по 1 лютого 2020 року позивач нараховував плату за надані послуги з теплопостачання, утримання будинку та прибудинкової території, однак останній кошти за вказані послуги не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги. З огляду на це [PERSON] як співвласник, і як спадкоємець частки квартири, в якій були отримані житлово-комунальні послуги, мала обов`язок оплатити позивачеві їхню вартість. Та обставина, що [PERSON] не проживала в квартирі та перебувала в КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" ДОР з квітня 2016 року по 14 вересня 2020 року (а.с. 67) не може слугувати підставою для відмови в задовленні позовних вимог, оскільки заходів щодо припинення надання комунальних послуг не вживалось, в той же час послуги надавались безперервно. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Для цілей застосування частини третьої та четвертої статті 267 ЦК України поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у цивільному процесі»: сторонами в цивільному процесі є такі її учасники як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16(пункт 138)). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Спірні правовідносини виникли з приводу несплати [PERSON] , правонаступником якої є відповідач [PERSON] , наданих позивачем житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання квартири. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції, що була чинною впродовж періоду, за який позивач просить стягнути заборгованість). Матеріалами справи підтверджено, що квітня 2012 року [PERSON] частково сплачувала комунальні послуги, надані позивачем, а з жовтня 2015 року оплата не вносилась. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то, перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. З огляду на те, що у позивача з [PERSON] , правонаступником якої є відповідачка, існують фактичні договірні відносини, тобто не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем. Позивач звернувся з позовом 21 травня 2020 року (а.с. 2), позовна давність не переривалась, то позивач має право на стягнення заборгованості за трирічний період, а саме з 21.05.2017р. Таким чином, стягненню на користь позивача підлягають суми, що були нараховані у межах трирічного строку позовної давності, з урахуванням того, що позов був поданий 21 травня 2020 року, тобто період з 21.05.2017 року по 01.02.2020 року у розмірі 22901,40 грн. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No.2), №66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість може бути стягнута в межах трьохрічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, тобто з 21.05.2017 року по 01.02.2020 року у розмірі 22901,40 грн. З цих підстав суд відхиляє доводи позивача, що перебуг позовної давності переривався та був зупинений у зв"язку з запровадженням карантинних обмежень, оскільки правовідносини між сторонами у справі виникли до запровадження карантинних обмежень. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги\~Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] правонаступником якої є [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,\~підлягають частковому задоволенню, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з постачання централізованого опалення, ним були надані відповідні послуги в квартирі, власником якої є відповідач [PERSON] , наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами, всупереч вимогам чинного законодавства, зокрема накопичення боргу порушує права та законні інтереси позивача, з відмовою від отримання послуг не зверталися. На підставі вище викладеного, з відповідача [PERSON] підлягає стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення станом в межах трьохрічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, тобто з 21.05.2017 року по 01.02.2020 року у розмірі 22901,40 грн. Щодо судових витрат При зверненні до суду із позовом позивач сплатив судовий збір за вимогу майнового характеру, як юридична особа у розмірі 2102,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи, що суд прийшов до висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги про заборгованість в сумі 22901,40 грн. Таким чином пропорційність задоволених вимог становить 60,30 % (22901,40х100:37979,49), а пропорційність вимог, в задоволені яких відмовлено становить 39,70 (100-60,30=39,70). Оскільки вимоги позивача задоволені на 60,30 %, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1267,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial