Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

І. Описова частина Короткий зміст позовних вимог До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 10.02.2022 надійшла позовна заява, в якій позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову сторона позивача зазначила, що позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON] з 14.09.2010 по 14.09.2016. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.03.2016 на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання сина. Аліменти відповідач сплачував нерегулярно та недостатньо, через що виникла значна заборгованість, яка станом на жовтень 2021 становить 70 840,43 гривень. З часу розірвання шлюбу, а саме з 2016 року відповідач життям сина не цікавиться, вихованням сина не займається. Тривалість в часі такої поведінки призвело до повної втрати психологічно-емоційного зв`язку між дитиною та відповідачем. Вказані обставини, на думку сторони позивача, свідчать про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, що й спонукало її звернутися до суду з відповідним позовом . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Також надала пояснення, що відповідач взагалі не цікавиться сином та син не знає батька. Відповідач участі у вихованні та розвитку дітей не приймає та контакту зі сином не підтримує. Також відповідач не сплачує аліменти у зв`язку із чим утворилася заборгованість 70 840,43 гривень. Причиною щодо позбавлення відповідача батьківських прав є бажання позивачки самостійно реалізовувати права дитини, так як є проблемним отримувати згоду батька, а також в подальшому відповідач може пред`являти вимоги до сина у повнолітньому віці щодо його особистого утримання. Представник третьої особи Служба у справах дітей Піщанобрідської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області Марченко С.І. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити . Крім того зазначила, що зі слів батька дитини, то він заперечував щодо позбавлення його батьківських прав, однак на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`являвся. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судом неодноразово здійснювалися виклики відповідача відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судових повісток. Поштове відправлення було повернуте до суду з поміткою "Адресат за вказаною адресою відсутній". Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.02.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25.03.2022 клопотання представника позивача про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10.05.2022 клопотання представника позивача про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01.06.2022 клопотання представника позивача про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24.03.2022, постановлено про заочний розгляд цієї справи та винесення заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк, відзиву до суду на позов не подавав, про причини неподання суду відзиву не повідомляв, зустрічного позову не пред`являв, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами та поясненнями учасників судового засідання, які з`явилися. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.10.2010, виданого Олексіївською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Зі змісту рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 29.08.2016 у справі №387/708/16-ц встановлено, що розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.04.2010 у Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, про що зроблено актовий запис №1 (а.с. 8). Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.03.2016 по справі №387/203/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 ( однієї/четвертої ) частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше встановленого законом мінімуму. Стягнення аліментів розпочато з 01.03.2016 ( а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Знам`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Кіровоградській області, встановлено, що 09.09.2017 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] . Прізвище після реєстрації шлюбу дружини [PERSON] (а.с.10). Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09.10.2020, виданого Знам`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Кіровоградській області встановлено, що шлюб між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON] розірвано, про що 09 жовтня 2020 року складено відповідний актовий запис № 36 ( а.с. 11). Згідно з листом Добровеличківського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро) Мазур Л.М. від 11.10.2021 № 15340/19,6-17 встановлено, що на виконання у відділі знаходиться виконавче провадження №50649694 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON]. аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів боржника щомісячно але не менше встановленого законом мінімуму згідно з виконавчим листом №387/203/16-ц від 14.03.2016. Заборгованість боржника станом на 11.10.2021 становить 70840,43 грн (а.с. 13). З характеристики голови правління ОСББ "Перспертивне" з місця проживання [PERSON] встановлено, що остання проживає зі сином [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . [PERSON] проживає за вказаною адресою з 2016 року. За роки проживання проявила себе виключно з позитивного боку, в побуті доброзичлива, приймає активну участь у співпраці з мешканцями ОСББ, підтримує добрі стосунки як у сім`ї, так і в спілкуванні із сусідами. За роки проживання батька дитини за адресою проживання не бачили, у вихованні дитини батько участі не приймає ( а.с. 15). Згідно з характеристикою Петрівського НВК "Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів" Знам`янської міської ради Кіровоградської області, [PERSON] [INFO] навчається у вказаному закладі з 2019 року. Сприйняття навчальної інформації учню дається добре, він має задовільну пам`ять, увагу, загальне мислення та довільну уяву, тому навчання дається на середньому рівні. Матір хлопця, [PERSON] намагається усіляко брати участь у шкільному та особистому житті дитини. За час навчання у закладі батько учня не відвідував батьківських зборів, не спілкувався з класним керівником, учителями, не брав участі у шкільному житті сина ( а.с. 17). З акта обстеження умов проживання від 25.10.2021 встановлено, що головним спеціалістом ССД , з метою обстеження умов проживання проведено обстеження умов проживання [ADDRESS] . Житло розміщене на 9 поверсі 9 поверхового будинку, складається з 1 кімнати. Умови проживання задовільні, кімната та кухня мебльовані, є побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: спальне місце, стіл для навчання, в шафі окремі полиці для одягу. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] ( мати), [PERSON] (син), [PERSON] ( співмешканець). В квартирі створені умови для повноцінного розвитку дитини ( а.с. 19). Піщанобрідська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що надав відповідний висновок затверджений рішенням виконавчого комітету Піщанобрідської сільської ради від 28.01.2022 №19 ( а.с. 21). Досліджені в судовому засіданні докази дають підстави зробити суду висновок про те, що відповідач, через байдуже ставлення до власної дитини, з 2016 року по час розгляду спору без поважних на те причин не виявляє щодо сина батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до пунктів 1- 5 статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини,свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 статті 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Із роз`яснень, викладених у пунктах 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, зі змінами внесеними постановою № 20 від 19 грудня 2008 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом також враховується правова позиція Верховного Суду викладена у постанові КЦС ВС від 29 листопада 2019 року № 127/23281/18, згідно з якою зазначено, що зокрема п. 2 ч. 1 ст. 164 СК визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення цього положення дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, виходячи із якнайкращих інтересів дитини, суд вважає, що відповідач, який без поважних на те причин тривалий час не виявляє щодо власної дитини батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання сина, а тому його необхідно позбавити батьківських прав. Що стосується судових витрат позивача на правничу допомогу , то відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази, а саме: угоду про захист (представництво) та надання правничої допомоги від 30.09.2021; акт приймання виконаної роботи від 25.03.2022; розрахункова квитанція серії ББАЮ № 687719 від 25.03.2022 на суму 10000,00 грн., ордер на надання правничої (правової) допомоги №1027626 від 04.02.2022, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №123 ( а.с. 25,26, 63,64). Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Отже суд враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, доходить до висновку, що у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу. Зважаючи на зазначене, суд враховує, що підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу, але зі зменшенням вартості послуг згідно з актом прийняття-передачі наданих послуг у розмірі 7 000 гривень. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ст. ст. 164 -166 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав "№ 3, від 30.03.2007 року,

Outcome: approved