Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

10.01.2022 до Козівського районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовна заява обгрунтована тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до складу якого входить: земельна ділянка для ведення особистого селянського виробництва, площею 0,2038 га кадастровий №6123086200:01:001:0448 та земельна ділянка для ведення особистого селянського виробництва, площею 2,0605 га кадастровий №6123086200:01:001:0448. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дочки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та його дружина [PERSON] . Після смерті батька позивач звернулася до приватного нотаріуса Козівського нотаріального округу. Приватний нотаріус повідомила позивачу, що згідно заповіту батько заповів їй земельну ділянку для ведення особистого селянського виробництва, площею 2,0605 га. Позивач та відповідачі не можуть дійти добровільної згоди щодо поділу спадкового майна, враховуючи обов`язкову частку у спадковому майні, котра повинна належати [PERSON] - інваліду з дитинства та [PERSON] , як малолітній на підставі ст. 1241 ЦК України. Посилаючись на викладені обставини, позивач проси ть суд визнати за нею [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського виробництва, площею 0,2038 га кадастровий №6123086200:01:001:0448, реєстраційний номер №738107461230. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 07.02.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний термін для усунення недоліків. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 28.02.2022 відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 17.05.2022 зарито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, 11.07.2022 подала до суду заяву у якій позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити, справу слухати без її участі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися. 11.07.2022 [PERSON] подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує з приводу їх задоволення, справу слухати без її участі. Крім цього, 11.07.2022 [PERSON] , як законний представник малолітньої [PERSON] , подала заяву в інтересах дочки в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує з приводу їх задоволення, справу слухати без її участі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі матеріалів, які містяться в справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за життя [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер №6123086200:01:001:0448 реєстраційний номер №738107461230 на підставі свідоцтва про право на спадщину №1006, яка розташована на території Слобідківської сільської ради Козівського району Тернопільської області. Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕС №650280, індексний номер витягу №44808078 сформованого 30.09.2015 приватним нотаріусом Боднарук Наталією Миколаївною. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , у зв`язку із чим відкрилась спадщина на належне йому майно. Після смерті батька позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Боднарук М. В. для прийняття спадщини. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті спадкодавця [PERSON] заведено спадкову справу №61435176. Позивач зазначає, що окрім неї наявні інші спадкоємці після смерті її батька, зокрема: дружина [PERSON] , та дочки [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ч. 1 ст. 1241 ЦК України визначено, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка) . Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. В силу вимог ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно положень п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, беручи до уваги визнання позову відповідачами, яке не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити її права та інтереси, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського виробництва, площею 0,2038 га кадастровий №6123086200:01:001:0448, реєстраційний номер №738107461230. На підставі викладеного,

Outcome: approved