Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона з 10 листопада 2000 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] . Від даного шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у неї з відповідачем не склалося, почали виникати конфлікти, внаслідок чого з`явилися напружені стосунки. З 2003 року вона не проживає з відповідачем, у кожного своє особисте життя та окремі сім`ї, тривалий час позивач проживає без реєстрації шлюбу з іншим чоловіком за адресою своєї реєстрації. Сім`я повністю розпалась, тому у 2003 році вони вирішили припинити стосунки, однак станом на сьогодні виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області 19.07.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. В судове засідання 16.08.2022 сторони по справі не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] при подачі позовної заяви до суду долучила до неї письмову заяву про розгляд справи без її участі, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо примирення заперечує. Відповідач [PERSON] попередньо через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 16.08.2022 за відсутності сторін по справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позиції сторін по справі, викладені у письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 10 листопада 2000 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, про що було складено актовий запис № 2147, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 10.11.2000. Від даного шлюбу сторони по справі мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 16.11.2000 та серії [NUMBER] від 20.10.2009. Згідно з позовною заявою, шлюб між позивачем та відповідачем розпався повністю, носить лише формальний характер та суперечить інтересам позивача. З 2003 року сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть та мають різні погляди на життя. Сторони проти примирення. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також негативно впливатиме на виховання і розвиток їхніх дітей, тому шлюб необхідно розірвати, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки будь-яких заяв чи клопотання з приводу відновлення дошлюбного прізвища позивач [PERSON] не подавала, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». За клопотанням позивача [PERSON] судові витрати слід залишити за останньою.

Outcome: approved