Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивачка\~\~ [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, у якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28 лютого 2015 року. У шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON] . Згідно із рішенням від 28 квітня 2017 року шлюб між нею та позивачем розірваний. Дочка проживає разом із нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо та не виконує покладених на нього законом обов`язків батька неповнолітньої дитини. Після розірвання шлюбу відповідач повністю зник із життя [PERSON] . Всі питання щодо виховання та утримання дочки вирішуються матір`ю без участі батька. Відповідач не проживає разом із дочкою, не спілкується з нею та не бере участі у її утриманні, не відвідує дитину ні вдома, ні вдошкільних закладах та не цікавиться її долею, навчанням, здоров`ям, потребами. З цих підстав, позивачка просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 07 квітня 2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого він заперечує, щодо задоволення позову, обґрунтовуючи це тим, що після розірвання шлюбу у квітня 2017 року він виявляв наміри спілкуватися із дочкою, проте позивачка [PERSON] чинила у цьому перешкоди, його наступні спроби встановити контакт із Євою також не закінчувались успіхом, позивачка, заблокувала його номер телефону, а коли він телефонував із інших телефонів не відповідала на його дзвінки. Між ним та позивачкою неприязні відносини. З цих підстав він був позбавлений можливості бачитися із дочкою, проте він любить її та бажає приймати активну участь у житті дитини, її розвитку та утриманні. З цією метою він звернувся із заявою до Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради щодо визначення графіку його участі у вихованні [PERSON] . Вважає, що аргументи висловлені у позовній заяві щодо позбавлення його батьківських прав зумовлені її негативним відношенням до нього. Позбавлення батьківських прав у цій справі не є необхідним для задоволення найкращих інтересів дитини, а спілкуванням дочки із батьком ніяким чином не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Вважає, що для нормального психофізичного емоційного та інтелектувального розвитку дитини їй необхідні обоє батьків,і дитина повинна мати можливість спілкуватись та виховуватись обома батьками. Заперечує, щодо тверджень позивачки про те, що він з власної волі самоусунувся від спілкування з дочкою. Окрім цього, вважає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, на що неодноразово наголошував у своїх рішення і ЄСПЛ, зокрема у рішенні у справі «Хант проти України « та «Савіни проти України«. За наведених обставин просив у задоволенні позову відмовити. 21 травня 2022 року позивачкою подано відповідь на відзив, згідно якої вона не погоджується із твердженнями відповідача, викладеними у відзиві, вважає їх неправдивими та безпідставними. Стверджує, що до її звернення до суду зі вказаним позовом відповідач не здійснював будь-яких спроб щодо побачень із дочкою, спілкування з дитиною, у нього не було жодного інтересу до її життя та здоров`я. Вважає, що позивач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дочки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не спілкуюєть я з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. На підтвердження цих доводів вона пройшла дослідженні із використанням поліграфу, висновок якого долучає. На даний час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який замінив Єві батька, та бажає усиновити дівчинку. Вважає, що відповідач не посилається на жодні обґрунтовані підстави, які могли б слугувати для відмови у задоволенні позову. Ухвалою суду від 29 жовтня 2021 року поставленою протокольно закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Представник позивачки адвокат Бай М. В. у судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених у ньому та відповіді на відзив, та просила його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Дячук С. І. у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмоти та підтримала наданий відзив та на позов. Представник Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, будучи належно повідомленим до суду не прибула, подала заяву поро розгляд справи за відсутності представника управління. Вказала, що підтримує висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який прийнятий з урахуванням найкращих інтересам інтересів дитини. Заслухавши пояснення представникі сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом установлено,\~що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 28 лютого 2015 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2017 року, ухваленого у цивільній справі №607/3123/17. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , про що складено актовий запис №2234 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, яким 29 вересня 2015 року видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Як убачається із Довідки про реєстрацію місця проживання особи за № 4999/28-03 від 22 червня 2-17 року, виданої Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] . Згідно із витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання особи за № 6110-808718-2017 від 12.09.2017 позивачка зареєстрована по [ADDRESS] . 21 травня 2021 року позивачка вступила у зареєстрований шлюб із [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21 травня 2021 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно довідки №46, виданої 11 лютого 2021 року Дочірнім підприємством «Дружба сервіс-житло 2» Приватного підприємства «Дружба сервіс-житло 1» [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом із нею за вказаною адресою проживає без реєстрації її дочка [PERSON] , [INFO] . Як убачається\~із характеристики-інформації\~на [PERSON] \~від 15\~лютого 2021\~року,\~наданою завідувачем\~Тернопільським дошкільним\~навчальним закладом\~№13\~ Тернопільської\~міської ради\~Тернопільської області\~за №10,\~Бугайською Євою\~опікується мати,\~яка приводить\~дитину в\~заклад і\~забирає її.\~З батьком\~дитини працівники\~не знайомі.\~Дитина завжди\~охайна,\~доглянута,\~зі смаком\~одягнена.\~Мати дитини\~проводить оплату\~за харчування\~у дошкільному\~закладі дуже\~хвилюється,\~щоб Єву\~ніхто не\~ображав. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради за № 771 від 25 серпня 2021 року, орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавляти батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини дочки [PERSON] [INFO] , виходячи із інтересів дитини. У висновку зазначено, що батько дитини [PERSON] , на засіданні комісії повідомив, що заперечує, щодо позбавлення його батьківських прав. Просить дати йому можливість брати участь у житті своєї дитини, з цією метою він звернувся із заявою в управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей для встановлення порядку учаті у вихованні [PERSON] . З малолітньою Євою проведено бесіду під час якої з`ясовано, що вона називає батьком вітчима [PERSON] . По біологічного батька у дитини не має жодних спогадів. Як убачається із висновку органу опіки та піклування про встановлення участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 733 від 18 серпня 2021 року, рекомендовано відповідачеві брати участь у вихованні дочки [PERSON] відповідно до графіку спілкування у такі дні: І-ІІІ субота місяця з 17.00 год. до 18.00 год; ІІ-ІV неділя місяця з 17.00 год. до 18.00 год. в присутності матері ,у місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей за бажанням дитини. Рекомендовано відповідачеві [PERSON] не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її. Рекомендовано позивачці [PERSON] поважати батьківські права [PERSON] , не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною. Відповідно до вимог частини першої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із частиною першою статті 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною четвертою ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 165 СК України\~визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, а також врахувавши практику ЄСПЛ, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Так, за результатами дослідження обставин справи, орган опіки і піклування, виходячи із інтересів малолітньої дитини [PERSON] , надав висновок про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дочки [PERSON] . Натепер органом опіки та піклування за заявою відповідача встановлено участь батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , та рекомендовано відповідачеві брати участь у вихованні дочки [PERSON] відповідно до графіку спілкування, у присутності позивачки. Суд зауважує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на відповідача, адже позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батька у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у його діях. Позивачкою не доведено та не надано суду доказів на підтвердження того,у чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення батька по відношенню до дочки батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. Як з`ясовано судом, неактивна участь батька у житті дочки частково зумовлена неприязними стосунками між сторонами, проживанням відповідача окремо від дочки та неналежним усвідомленням як позивачкою так само й відповідачем необхідності участі батька у вихованні малолітньої [PERSON] . Пунктом 18 наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна. Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позову, суд вважає, що участь батька [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] не є достатньою, тому вважає за необхідне попередити відповідача, про необхідність змінити своє ставлення до виховання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , поклавши на Службу у справах дітей Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради контроль за виконанням батьківських обов`язків [PERSON] . Крім цього, враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed