Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства (далі АТ) «Ідея Банк» про визнання недійсним пункту 1.5 Договору кредиту та страхування та п.п.4.2, 5.7.4 Паспорту споживчого кредиту Додатку №1 до Договору кредиту та страхування в частині встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості, зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 09.01.2020 року було укладено Договір (споживчого) кредиту та страхування №Z07.00202.006185052, згідно якого їй було надано безготівковий кредит для власник потреб у розмірі 199\~999 грн. строком на 30 місяців під 11,99% річних. Зазначає, що згідно п.1.5 Договору, під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБОФО), за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Інші послуги Банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих Тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на веб-сайті банку. Відповідно до п.п. 4.2, 5.7.4 Паспорту споживчого кредиту (Додаток №1 до Договору, графік щомісячних платежів), до кількості та розміру платежів при поверненні кредиту включено також платежі за додаткові та супутні послуги банку «інші послуги банку». Вважає, що зазначений пункт кредитного договору щодо плати за обслуговування кредиту є несправедливим, що чітко передбачено Законом України «Про споживче кредитування», а тому, на її думку, є підстави для визнання даного пункту недійсними. Крім того вказує, що 02.10.2020 року між сторонами було укладено договір №R01.00202.007063359, відповідно до п.1.2 якого, позичальник укладанням цього договору дав доручення банку, а банк за дорученням позивальника надав кредит у день підписання даного договору шляхом переказу коштів в сумі 193\~224,31 грн. з позичкового рахунку позичальника на рахунок № [NUMBER] в АТ «Ідея Банк». Призначення платежу: «Погашення кредитної заборгованості договір №Z07.00202.006185052 від 09.01.2020». Зазначає, що розрахунок поточної заборгованості по Договору (споживчого) кредиту та страхування №Z07.00202.006185052 банком проведено самостійно станом на 02.10.2020 року, у тому числі і з врахуванням щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості. Тобто, в суму боргу, що був у подальшому реструктуризований за договором від 02.10.2020 року, відповідачем було враховано, зокрема, суму плати за інші послуги банку, що є платежами за обслуговування кредитної заборгованості, за період з 09.02.2020 року по 02.10.2020 року. На підставі наведеного просить суд, визнати недійсними пункт 1.5 Договору кредиту та страхування №Z07.00202.006185052 від 09 січня 2020 року та пункти 4.2, 5.7.4 Паспорту споживчого кредиту Додатку №1 до Договору кредиту та страхування №Z07.00202.006185052 від 09 січня 2020 року\~в частині встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості; зобов`язати АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених позивачем за Договором кредиту та страхування №Z07.00202.006185052 від 09 січня 2020 року, з часу його укладання до дня укладення Кредитного договору №R01.00202.007063359 від 02 жовтня 2020 року, зарахувавши сплачені вже кошти, що були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості, в рахунок погашення основного боргу по Договору кредиту та страхування №Z07.00202.006185052 від 09 січня 2020 року; зобов`язати АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок суми заборгованості та надати новий графік погашення заборгованості за Кредитним договором №R01.00202.007063359 від 02 жовтня 2020 року. Ухвалою суду від 24 червня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. 19.07.2022 року від представника відповідача АТ «Ідея Банк» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач була належним чином ознайомлена з умовами договору, що підтверджується Паспортом споживчого кредиту, підписаним позивачем особисто, в якому висвітлено усі умови за якими надаватиметься кредит, в тому числі розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості, яка включена до розрахунку реальної річної процентної ставки та орієнтовної сукупної вартості кредиту для споживача за весь строк користування. Вказує, що зобов`язання сторін за кредитним договором від 02.10.2020 року ніким не змінювались, їх діяльність не оскаржувалась, відтак зазначений договір є чинним та підлягає виконанню. Крім того, вказує, що будь-яких підстав для перерахунку заборгованості та надання нового графіку платежів за кредитним договором від 02.10.2020 року немає, а заборгованість позивача повинна сплачуватись у домовленому сторонами порядку. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до частини першої статті 203 Цивільного кодексу (далі- ЦК) України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Судом встановлено, що 09.01.2020\~року між\~ [PERSON] \~та АТ\~«Ідея Банк» було Договір (споживчого) кредиту та страхування №Z07.00202.006185052,\~згідно якого [PERSON] надано кошти на поточні потреби у розмірі 199\~999 грн., строком на\~30\~місяців під\~11,99%\~річних. (а.с. 6). Згідно з п.п. п.1.5 Договору, під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБОФО), за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Інші послуги Банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих Тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на веб-сайті банку (а.с.6). Відповідно до п.п. 4.2, 5.7.4 Паспорту споживчого кредиту (Додаток №1 до Договору, графік щомісячних платежів), до кількості та розміру платежів при поверненні кредиту включено також платежі за додаткові та супутні послуги банку «інші послуги банку» (а.с.6 зворот). Відповідно до п.п. 9.8.2 п .9.8 Розділу 9 «Умов споживчого кредитування без забезпечення» договору банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційно веб-порталі банку - cdn.ideabank.ua, та затверджений протоколом засідання Правління №03/06-02від 06.03.2019,\~що діяли на момент укладення кредитного договору №Z07.00202.006185052 від 01.09.2020, за користування кредитом Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно з Графіком за Договором кредиту, що включає в себе: - надання інформації за рахунками Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в Контакт-центрі Банку, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за Договором кредиту, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; - надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника; - опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Відповідно до частин першої та другої статті 11\~Закону\~України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Згідно з п.1.5 Договору, п.п. 4.2, 5.7.4 Паспорту споживчого кредиту [PERSON] було встановлено плату за обслуговування кредиту. Тобто, оспорюваними підпунктами п.1.5 Договору, п.п. 4.2, 5.7.4 Паспорту споживчого кредиту позичальнику фактично було встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, надання інших послуг, за вказану плату, умовами договору не передбачено. Відповідно до положень частин першої-п`ятої статті 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Частиною третьою цієї статті визначено перелік несправедливих умов договору. Вказаний перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Враховуючи наведене, оскільки [PERSON] було встановлено щомісячну плату за таку супутню послугу банку, яка за законом повинна надаватися їй безоплатно, вказаний пункт кредитного договору є несправедливим та підлягає визнанню недійсним. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19. Крім того, факт обізнаності позивача про свій обов`язок сплачувати плату за обслуговування кредиту не спростовує протиправність відповідних положень кредитного договору та їх невідповідності вимогам частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, вимога позивача про визнання положення кредитного договору щодо встановлення плати за обслуговування кредиту підлягає до задоволення. Згідно з п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть, зокрема:\~припинення дії,\~яка порушує\~право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Таким чином, вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок платежів здійснених [PERSON] за Договором кредиту та страхування №Z07.00202.006185052 від 09 січня 2020 року, з часу його укладання до дня укладення Кредитного договору\~№R01.00202.007063359 від 02 жовтня 2020 року, також підлягає до задоволення, оскільки, такий спосіб захисту порушеного права, у даному випадку, сприятиме ефективному відновленню прав позивача, як споживача послуг банку. Разом з тим, оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то судовий збір в розмірі 2\~977 грн. 20 коп. (три вимоги немайнового характеру по 992,40 грн.), слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved