Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

у лютому 2022 року [PERSON] звернувся у суд з позовом про стягнення безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. перебувало виконавче провадження ВП № 66919747 з примусового виконання виконавчого напису № 100328, вчиненого 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Качай Гроші» заборгованості в розмірі 12 240,00 грн. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25.11.2021 р. виконавчий напис № 100328 від 15.07.2021 р. визнано таким, що не підлягає виконанню. Проте на користь ТОВ «Качай гроші» приватним виконавцем перераховано 4 374,00 грн. За таких підстав, позивач, посилаючись на ст. 1212 Цивільного кодексу України, просить стягнути з ТОВ «Качай гроші» на свою користь грошові кошти у сумі 4 374,00 грн. та судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 червня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 21) Відповідач ТОВ «Качай гроші» відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за реєстровим номером 100328, яким стягнуто на користь ТОВ «Качай гроші» із [PERSON] заборгованість у розмірі 12 240,00 грн. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2021 року задоволено позов [PERSON] . Постановлено визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 100328 від 15 липня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «Качай гроші» заборгованості у розмірі 12 240,00 грн. (а.с.6) Встановлено, що виконавчий напис № 100328 від 15 липня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., знаходився на виконанні у приватного виконавця виконавчого оокругу Полтавської області Лусмасло Т.Ю.(ВП № 66919747). Постановою від 01.10.2021 року приватного виконавця звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та доходи боржника [PERSON] . Постановою від 30 грудня 2021 року приватного виконавця закінчено виконавче провадження ВП № 66919747 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв"язку з визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. З матеріалів справи вбачається, що згідно розпорядження № 66919747 від 16.11.2021 року приватного виконавця у ВП № 66919747 перераховано 298,23 грн. основної винагороди приватного виконавця та 2 982,27 грн. боргу на користь ТОВ «Качай Гроші». Також згідно розпорядження № 66919747 від 21 жовтня 2021 року приватного виконавця перераховано 53,95 грн. основної винагороди приватного виконавця; 539,55 грн. боргу на користь ТОВ «Качай Гроші», 69,00 грн. витрат виконавчого провадження та 431,00 грн. витрат виконавчого провадження. Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 4 374,00 грн. на підставі ст. 1212 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема, договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводитьдо реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження),а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Отже, встановивши, що правові підстави набуття стягувачем грошових коштів, що стягнені зі [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а тому такі кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20, від 06 жовтня 2021 року у справі № 623/363/20. Матеріали справи свідчать, що виконавче провадження було відкрито за виконавчим написом про стягнення з позивача на користь банку боргу у розмірі 12 240,00 грн. В межах виконавчого провадження № 66919747 на користь ТОВ "Качай гроші" було стягнуто 3 521,82 грн. (2 982,27 грн. + 539,55 грн.) суми боргу. Інші суми відносяться до витрат на проведення виконавчих та винагороди виконавця, а тому не можуть бути стягнуті з товариства, оскільки такі суми товариством не отримані. При цьому, суд відмічає, що стягнення основної винагороди приватного виконавця або витрат на проведення виконавчих не регламентується положеннями статті 1212 ЦК України. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір.

Outcome: partial