Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

Позивач звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (скорочена назва ТОВ «БІЗПОЗИКА»), треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микита Андрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 23.12.2021 року приватним нотаріусомКиївського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем вчинено виконавчий напис № 23296 про стягнення [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (скорочена назва ТОВ «БІЗПОЗИКА») заборгованості в розмірі 99385 гривень 68 копійок. На підставі виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микитою Андрійовичем 03.02.2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 04.02.2022 року винесено постанову про арешт коштів боржника. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням процедури його вчинення. За таких підстав, у позові позивач просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача понесені судові витрати по оплаті судового збору та витрати пов`язані із наданням професійної (правничої) допомоги у розмірі 8000 гривень. Позивач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подано її представником - адвокатом Ямою Д.М. клопотання про розгляд справи у відсутність позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду від відповідача не надходило. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені, заяв та клопотань від нього них до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.04.2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» було укладено з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, дистанційно договір № 277760- КС-001 про надання кредиту, відповідно до якого надано позивачу кредит на загальну суму 36000 гривень строком на 24 тижні зі сплатою відсотків (а.с.20). 23.12.2021 року приватним нотаріусомКиївського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем вчинено виконавчий напис № 23296 про стягнення [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (скорочена назва ТОВ «БІЗПОЗИКА») заборгованості за період з 04.04.2019 року по 26.11.2021 року в розмірі 99385 гривні 68 копійок,яка складається із: заборгованості за сумою кредиту - 40004 грн. 74 коп., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом -57240 грн. 94 коп., заборгованості за комісією - 1500 грн. 00 коп. та витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 640 гривень (а.с.19). На підставі виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микитою Андрійовичем 03.02.2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 04.02.2022 року винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.21-22). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у такому розмірі. У відповідності до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Крім того, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (№К/800/7651/17), визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Отже, вказаний пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, на підставі якого вчинявся виконавчий напис за № 23296 від 23.12.2021 року приватним нотаріусомКиївського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення заборгованості із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (скорочена назва ТОВ «БІЗПОЗИКА») в розмірі 99385 гривні 68 копійоквизнано незаконним та нечинним. Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечинним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не посвідченому нотаріально. Постановою Верховного суду від 29.01.2019 № 910/13233/17 зазначається, що в зв`язку з визнанням судом нечинною Постанови Кабінету міністрів України N 662 від 26.11.2014 р. до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №1172. Укладення 04.04.2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» договору № 277760- КС-001 про надання кредиту договору надання позики, відбулося із використанням інформаційно - телекомунікаційних систем без нотаріального оформлення договору, а отже виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним з моменту його прийняття. Враховуючи, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. У порядку ст. 141 ЦПК у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні до суду позову судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позов у розмірі 496 грн. 20 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правову допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо , також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договоре надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч. 4-5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адг має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання пос. обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впда вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У відповідності до акту виконаних робіт від 18.02.2022 року укладеного між [PERSON] та Адвокатським бюро «Калінін і Партнери» на підставі договору про надання правової допомоги № б/н/22 від 07.02.2022 року встановлено, що Адвокатське бюро «Калінін і Партнери» надало позивачу юридичні послуги на загальну суму 5000 грн. з яких: усна консультація із вивчення документів склала 500 гривень, аналіз та узагальнення практики Верховного Суду склав 500 гривень, складання (друк) адвокатського запиту склав 500 гривень, складання, оформлення і подання позовної заяви до суду становить 2500 грн., складання, оформлення і подання заяви про забезпечення позову до суду становить 1000 грн. У відповідності до акту передачі - приймання послуг від 17.06.2022 року між [PERSON] та адвокатом Ямою Д.М. на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 17.06.2022 року позивач отримала юридичні послуги на загальну суму 3000 грн. з яких: усна консультація склала 500 гривень, участь у судовому засіданні 2500 гривень. У даному випадку, суд вважає завищеними витрати на правову допомогу за актом виконаних робіт від 18.02.2022 року, оскільки включення адвокатом до правової допомоги клієнту послуг з «...аналізу та узагальнення практики Верховного Суду» не обгрунтованим. Також не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу витрати щодо направлення адвокатського запиту. Крім того, суд дійшов висновку про відмову у задоволені про стягнення з відповідача витрат пов`язаних із наданням професійної (правничої) допомоги за отримання усної консультації за актом від 17.06.2022 року, у звязку із тим, що позивач вже отримувала консультацію адвоката Калініна С.К.. З огляду на вищезазначене, згідно актів про надання послуг по договору про надання правової допомоги від 18.02.2022 та від 17.06.2022 (а.с.27, 60), суд вважає за необхідне зменшити витрати на правову допомогу до 6500 гривень, які стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (скорочена назва ТОВ «БІЗПОЗИКА») на користь [PERSON] .

Outcome: approved