Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 19 квітня 2017 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу спільних дітей вони не мають. Подружнє життя не склалося через те, що між ними з відповідачем відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя суперечить їх інтересам. Сім`я фактично повністю розпалась, примирення між ними неможливе. Проживають окремо більше року, у кожного з них вже склались окремі сім`ї. Тому просила шлюб між нею та відповідачем, укладений 19 квітня 2017 року, розірвати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 14 червня 2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.15). Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надали. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві також зазначив, що позов визнає в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19 квітня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19 квітня 2017 року Красноградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення не згодна. На час розгляду справи позов підтримує. Відповідач позов визнає. На розірвання шлюбу згоден. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що винили між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка у шлюбі змінила прізвище, просить залишити їй прізвище [PERSON] . Вказана вимога також підлягає до задоволення.

Outcome: approved