Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить суд встановити факт проживання [PERSON] [INFO] однією сім`єю із [PERSON] , [INFO] в період з березня 1999 року до часу відкриття спадщини [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на квартиру розташовану за адресою [ADDRESS] . в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовна заява мотивована наступним. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.01.2015, виданим Міським відділом ДРАЦС PC ЗМУЮ, актовий запис № 547. [PERSON] була тещею [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, квартиру розташовану за адресою [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру належало спадкодавцю на підставі двох договорів, а саме: Одна частина квартири - на підставі Договору купівлі-продажу від 16.01.1999 року, зареєстрованого Запорізькою товарною біржою «Тітан-Інвест» за реєстраційним № Н-2986 та зареєстрованим у ЗМ БТІ за № 35360 у книзі № 191 від 15.01.1999. Друга частина квартири на підставі Договору дарування від 14.04.2009 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корицьким О.Д., зареєстрованим у реєстрі за № 857. Рідною донькою померлої [PERSON] , є відповідач по справі - [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 14 березня 1963 року. [PERSON] внаслідок укладення шлюбу 10.10.1984 року змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданим Ленінським відділом РАЦС 10.10.1984 року. Вказаний шлюб було розірвано - 03.11.1987 року, про що свідчить напис на свідоцтві про укладення шлюбу. В подальшому 26.02.1998 внаслідок укладення шлюбу із [PERSON] , відповідач [PERSON] , змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Після одруження [PERSON] та [PERSON] , між [PERSON] та тещею [PERSON] , склались добрі та дружні відносини. Позивач постійно спілкувався із спадкодавцем, допомагав їй, опікувався її здоров`ям і добробутом. [PERSON] відносилась до позивача, як до рідного сина, а він у свою чергу, вважав її за свою другу матір. 16.01.1999 року покупцями [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність з метою проживання сім`ї, було придбано квартиру [ADDRESS] . Усі особові рахунки по оплаті комунальних послуг у квартирі були оформлені на позивача [PERSON] і їм же оплачувались. На підтвердження того, що [PERSON] вважав тещу [PERSON] членом своєї сім`ї та рідною людиною, служить також укладений між ними 14.04.2009 року договір дарування. За вказаним договором [PERSON] подарував належну йому 1/2 частину квартири [ADDRESS] тещі [PERSON] . Не дивлячись на перехід права власності на вказане майно одноосібно до [PERSON] , вона і позивач [PERSON] продовжили проживати у вказаній квартирі, як члени однієї сім`ї, мали спільний бюджет ( [PERSON] фактично перебувала на утриманні зятя), були об`єднані спільним побутом та зобов`язанням дбати одне про одного. Також в процесі спільного проживання за спільні кошти сім`ї у квартирі було зроблено ремонт, замінено сантехніку, встановлено нові вікна, двері. До самої смерті [PERSON] , [PERSON] проживав однією сім`єю із спадкодавцем, дбав про неї, як про рідну маги, утримував, доглядав, лікував. Із довідки виданої інспектором відділу реєстрації фізичних осіб по Дніпровському району УДРФО від 21.12.2021 № 04-28/4-6194 вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , в 1999 року по теперішній час. [PERSON] з вересня 2008 року була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , та інколи за власним бажанням проживала саме за адресою реєстрації. Такі обставини мали місце і на час смерті спадкодавця [PERSON] .. Тобто, [PERSON] станом на січень 2015 року не проживала за адресою [ADDRESS] , та не була зареєстрована у вказаній квартирі. [PERSON] відповідно до штампу у паспорті перебувала у шлюбі із [PERSON] , який помер в 2011 році, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, нового шлюбу не укладала. Оскільки [PERSON] не має інших, окрім доньки [PERSON] спадкоємців першої четвертої черги і відповідач, є такою, що не прийняла спадщину, оскільки як відомо позивачу, не зверталась в установленому законом порядку із заявою про її прийняття, право на спадкування після смерті [PERSON] переходить до позивача як до спадкоємця четвертої черги. [PERSON] на час смерчі спадкодавця постійно проживав із нею та не відмовився від прийняття спадщини, є таким, що прийняв її в силу положень ст. 1268 ЦК України. 22 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . На підставі заяви [PERSON] приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 146/2021 після померлої [INFO] [PERSON] 30.12.2021 року за № 1039/02-31 приватним нотаріусом Єдемською-Фастовець О.О. було прийнято постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, якою було відмовлено [PERSON] як спадкоємцю 4 черги у видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Причиною для відмови у вчиненні нотаріальної дії було те, що визначення та захист прав осіб четвертої черги спадкування здійснюється судом на підставі рішення про визнання позивача спадкоємцем 4 черги та встановлення факту спільного проживання. Позивач подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі. Приватний нотаріус Єдемська-Фастовець О.О. у судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи та просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла теща позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.01.2015, виданим Міським відділом ДРАЦС PC ЗМУЮ, актовий запис № 547 (а.с.19). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, квартиру розташовану за адресою [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру належало спадкодавцю на підставі двох договорів, а саме: Одна частина квартири - на підставі Договору купівлі-продажу від 16.01.1999 року, зареєстрованого Запорізькою товарною біржою «Тітан-Інвест» за реєстраційним № Н-2986 та зареєстрованим у ЗМ БТІ за № 35360 у книзі № 191 від 15.01.1999. Друга частина квартири на підставі Договору дарування від 14.04.2009 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корицьким О.Д., зареєстрованим у реєстрі за № 857 (а.с.20-24). Рідною донькою померлої [PERSON] , є відповідач по справі - [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 14 березня 1963 року (а.с.25). [PERSON] внаслідок укладення шлюбу 10.10.1984 року змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданим Ленінським відділом РАЦС 10.10.1984 року (а.с.26). Вказаний шлюб було розірвано - 03.11.1987 року, про що свідчить напис на свідоцтві про укладення шлюбу. В подальшому 26.02.1998 внаслідок укладення шлюбу із [PERSON] , відповідач [PERSON] , змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.27). Після одруження [PERSON] та [PERSON] , між [PERSON] та тещею [PERSON] , склались добрі та дружні відносини. Позивач постійно спілкувався із спадкодавцем, допомагав їй, опікувався її здоров`ям і добробутом. [PERSON] відносилась до позивача, як до рідного сина, а він у свою чергу, вважав її за свою другу матір. 16.01.1999 року покупцями [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність з метою проживання сім`ї, було придбано квартиру [ADDRESS] . Усі особові рахунки по оплаті комунальних послуг у квартирі були оформлені на позивача [PERSON] і їм же оплачувались. На підтвердження того, що [PERSON] вважав тещу [PERSON] членом своєї сім`ї та рідною людиною, служить також укладений між ними 14.04.2009 року договір дарування. За вказаним договором [PERSON] подарував належну йому 1/2 частину квартири [ADDRESS] тещі [PERSON] . Не дивлячись на перехід права власності на вказане майно одноосібно до [PERSON] , вона і позивач [PERSON] продовжили проживати у вказаній квартирі, як члени однієї сім`ї, мали спільний бюджет ( [PERSON] фактично перебувала на утриманні зятя), були об`єднані спільним побутом та зобов`язанням дбати одне про одного. Також в процесі спільного проживання за спільні кошти сім`ї у квартирі було зроблено ремонт, замінено сантехніку, встановлено нові вікна, двері. До самої смерті [PERSON] , [PERSON] проживав однією сім`єю із спадкодавцем, дбав про неї, як про рідну маги, утримував, доглядав, лікував. Із довідки виданої інспектором відділу реєстрації фізичних осіб по Дніпровському району УДРФО від 21.12.2021 № 04-28/4-6194 вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , в 1999 року по теперішній час (а.с.34). [PERSON] з вересня 2008 року була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , та інколи за власним бажанням проживала саме за адресою реєстрації. Такі обставини мали місце і на час смерті спадкодавця [PERSON] .. Тобто, [PERSON] станом на січень 2015 року не проживала за адресою [ADDRESS] , та не була зареєстрована у вказаній квартирі, що підтверджується копією паспорту (а.с.17). [PERSON] відповідно до штампу у паспорті перебувала у шлюбі із [PERSON] , який помер в 2011 році, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, нового шлюбу не укладала (а.с.18). [PERSON] на час смерчі спадкодавця постійно проживав із нею та не відмовився від прийняття спадщини, є таким, що прийняв її в силу положень ст. 1268 ЦК України. 22 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець О.О. із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . На підставі заяви [PERSON] приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 146/2021 після померлої [INFO] [PERSON] 30.12.2021 року за № 1039/02-31 приватним нотаріусом Єдемською-Фастовець О.О. було прийнято постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, якою було відмовлено [PERSON] як спадкоємцю 4 черги у видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Причиною для відмови у вчиненні нотаріальної дії було те, що визначення та захист прав осіб четвертої черги спадкування здійснюється судом на підставі рішення про визнання позивача спадкоємцем 4 черги та встановлення факту спільного проживання (а.с.35). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України. Встановлено, що [PERSON] не має інших спадкоємців, окрім доньки [PERSON] , яка не зверталась в установленому законом порядку із заявою про її прийняття, право на спадкування після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги не має. За наявністю того, що позивач є особою, який постійно проживав зі спадкодавцем йому переходить право для звернення за прийняттям спадщини, як до спадкоємця четвертої черги. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідачка [PERSON] не бажає оформлювати право на спадщину після смерті матері. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об`єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене, а також визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] прийняв спадщину, однак не може зареєструвати спадкове майно та у повній мірі реалізувати свої права, заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved