Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

17.06.2022 представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до Радехівського районного суду Львівської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про встановлення юридичних фактів, визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] ; [INFO] помер батько позивача - [PERSON] ; [PERSON] народився [INFO] батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ; [PERSON] і [PERSON] одружилися 15 листопада 1959; позивач - [PERSON] народилася [INFO] батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ; [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 12 листопада 1959, після укладення шлюбу присвоєно прізвище: чоловіку - « [PERSON] » та дружині - « [PERSON] ». [PERSON] проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . На день її смерті у вищевказаному житловому будинку були зареєстровані: [PERSON] - син; [PERSON] - невістка; [PERSON] - онук. Згідно свідчень сусідів [PERSON] , [PERSON] , в житловому будинку по [ADDRESS] проживала без реєстрації гр. [PERSON] , онука. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , її син - [PERSON] , як спадкоємець І (першої) черги за законом фактично прийняв спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). [PERSON] , помер [INFO] дійсно проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . На день її смерті у вищевказаному житловому будинку були зареєстровані: [PERSON] - дружина; [PERSON] - син; [PERSON] - онук. Згідно свідчень сусідів [PERSON] , [PERSON] , в житловому будинку по [ADDRESS] проживала без реєстрації гр. [PERSON] , онука. Від імені померлої виконкомом Вузлівської сільської ради заповіт не посвідчувався». Як вбачається з вищезазначеного, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина та діти, які є спадкоємцями І черги за законом, фактично прийняли спадщину шляхом спільного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] , окрім іншого майна, залишилося наступне спадкове майно: земельні ділянки загальною площею 1,94 умовно кадастрових гектарів, на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що належали спадкодавцю 1 - [PERSON] . Згідно Витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) вбачається, що [PERSON] належав сертифікат серії ЛВ № 13-137236, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 654, виданий на підставі Розпорядження райдержадміністрації №187 від 17.04.1997. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових 1,94га. Відповідно до списку громадян /Пенсіонери/ Агрофірми ім. М. Шашакевича, які мають право на отримання середньої земельної частки /земельного паю/ Вузлівської сільської ради, вбачається, що під порядковим номером 279, зазначений спадкодавець 1 - [PERSON] , яка отримала сертифікат загальною площею 1,94 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до Державного реєстру других примірників державних актів станом на 01.01.2013 Державний акт на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] на земельну частку (пай) не видавався; згідно Проекту передачі земельних часток (паїв) у приватну власність та формування землеволодінь і землекористувань на території Вузлівської сільської ради видно, що гр. [PERSON] надано 2,7272 га землі (з них: ріллі 2,3050 га та кормових угідь 0,4222 га); інформація щодо видачі сертифікатів на земельну частку (пай) міститься у Витягу із Книги реєстрації сертифікатів. Виходячи з вищезазначеного, [PERSON] , Державного акту на право приватної власності на землю загальною площею 2,7272 га, не отримувала, оскільки померла [INFO] до моменту прийняття Розпорядження №841 від 22.11.2005. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР [PERSON] є спадкоємцем 1 черги за законом до майна померлого спадкодавця - [PERSON] . [PERSON] був сином спадкодавця - [PERSON] та належав до спадкоємців І черги за законом до майна померлої [PERSON] . [PERSON] після смерті матері фактично вступив в управління та володіння спадковим майном так як на момент смерті спадкодавця проживав з ним за однією адресою та продовжував розпоряджатися належним спадкодавцю майном, однак не зміг оформити своїх спадкових прав. Після смерті спадкодавця 2 - [PERSON] , який помер [INFO] , спадщина була прийнята позивачем та відповідачем -1, відповідачем - 2 шляхом спільного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини, які також належать до спадкоємців І черги за законом до майна померлого [PERSON] . Маючи намір оформити спадщину після смерті [PERSON] , позивач звернулася до Радехівської державної нотаріальної контори, однак даним нотаріусом було відмовлено у оформленні спадщини у зв`язку з відсутністю належним чином зареєстрованих правовстановлюючих документів та неможливістю встановити родинні відносини. З огляду на вищезазначене позивач - [PERSON] не може реалізувати свої майнові права як спадкоємець у позасудовому порядку, а тому у позивача виникає необхідність звернутися з позовом до суду за визнанням права на земельну частку (пай) у порядку спадкування згідно Витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №Б-6/0-0.30-6/361-21 від 23.12.2021. Просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт родинних відносин, що [PERSON] (згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.03.1994) та [PERSON] (згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.03.1953) є матір`ю [PERSON] . Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт спільного проживання позивача - [PERSON] з спадкодавцем - [PERSON] , за однією адресою на момент відкриття спадщини, який помер [INFO] та підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28 липня 2009. Визнати за позивачем - [PERSON] право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , що належала спадкодавцю - [PERSON] , згідно Витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №Б-6/0-0.30-6/361-21 від 23.12.2021 в розмірі 1,94 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2022 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П. 20.06.2022 матеріали позовної заяви залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 01.07.2022 позивачем були надані додаткові затребувані матеріали на виконання ухвали суду про залишення без руху від 20.06.2022 р. 21.07.2022 з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів. Ухвалою судді від 22.07.2022 відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення юридичних фактів, визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування. 05.08.2022 ухвалою суду залучено до участі у справі у якості співвідповідача - [PERSON] , [INFO] . Підготовче засідання відкладено. Ухвалою суду від 16.08.2022 закрито підготовче провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення юридичних фактів, визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування. Клопотання представника позивача про допит свідків [PERSON] , [PERSON] - задоволено. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі через погіршення стану здоров`я, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.58). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі через погіршення стану здоров`я, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.60). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі через погіршення стану здоров`я, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.66). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що в житловому будинку по [ADDRESS] на час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] проживала без реєстрації онука [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що в житловому будинку по [ADDRESS] на час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] проживала без реєстрації онука [PERSON] . За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.03.1994 (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 липня 2009, [INFO] помер батько позивача - [PERSON] (а.с.17). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.03.1953, [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 5 листопада 1997 [PERSON] і [PERSON] одружилися 15 листопада 1959. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище: чоловіку - « [PERSON] » та дружині - « [PERSON] » (а.с.15). Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.08.2017 [PERSON] народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.14). Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04 серпня 2017, [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 12 листопада 1959. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище: чоловіку - « [PERSON] » та дружині - « [PERSON] » (а.с.13). Згідно Довідки №464 від 13.05.2022 виданої виконкомом Вузлівської сільської ради про те, що «гр. [PERSON] , (померла [INFO] ) дійсно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . На день її смерті у вищевказаному житловому будинку були зареєстровані: [PERSON] - син (помер [INFO] ); [PERSON] - невістка; [PERSON] - онук. Згідно свідчень сусідів в житловому будинку по [ADDRESS] проживала без реєстрації гр. [PERSON] - онука. Від імені померлої виконкомом Вузлівської сільської ради заповіт не посвідчувався» (а.с.21). Відповідно до Довідки №469 від 17.05.2022, виданої виконкомом Вузлівської сільської ради про те, що «гр. [PERSON] , (помер [INFO] ), дійсно проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . На день його смерті у вищевказаному житловому будинку були зареєстровані: [PERSON] - дружина; [PERSON] - син; [PERSON] - онук. Згідно свідчень сусідів в житловому будинку по [ADDRESS] проживала без реєстрації гр. [PERSON] - онука. Від імені померлої виконкомом Вузлівської сільської ради заповіт не посвідчувався» (а.с.22). Згідно Витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) вбачається, що [PERSON] належав сертифікат серії ЛВ № 13-137236, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 654, виданий на підставі Розпорядження райдержадміністрації №187 від 17.04.1997. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових га: 1,94 (а.с.24). Як видно із Розпорядження голови Радехівської районної Державної адміністрації Львівської області №187 від 17 квітня 1997 «Про затвердження розрахунку вартості земельної частки /паю/ та її розмірів в умовних кадастрових гектарах агрофірма ім. М. Шашкевича» - внесено зміни в проект роздержавлення і приватизації земель у відповідності з затвердженим розрахунком; районному відділу земельних ресурсів /Г.Іщук/ забезпечити видачу сертифікатів громадянам на право на земельну частку /пай/ у відповідності з затвердженим розрахунком та ін (а.с.25). Відповідно до списку пенсіонерів агрофірми ім. М. Шашакевича, які мають право на отримання середньої земельної частки (паю) Вузлівської сільської ради, вбачається, що під порядковим номером 279 зазначена - [PERSON] , яка отримала сертифікат загальною площею 1,94 в умовних кадастрових гектарах (а.с.26-26а). Згідно відповіді Управління у Червоноградському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №Б-6/0-0.30-6/361-21 від 23.12.2021, вбачається, що відповідно до Державного реєстру других примірників державних актів станом на 01.01.2013 державний акт на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] на земельну частку (пай) не видавався; згідно Проекту передачі земельних часток (паїв) у приватну власність та формування землеволодінь і землекористувань на території Вузлівської сільської ради видно, що гр. [PERSON] надано 2,7272 га землі (з них: ріллі 2,3050 га та кормових угідь 0,4222 га); інформація щодо видачі сертифікатів на земельну частку (пай) міститься у Витягу із Книги реєстрації сертифікатів (а.с.23). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 68803114 від 13.04.2022 виданого Соснівською державною нотаріальною конторою Львівської області, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , інформація у спадковому реєстрі відсутня, (а.с.32). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 68805210 від 13.04.2022, виданого Соснівською державною нотаріальною конторою Львівської області вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , інформація у спадковому реєстрі відсутня (а.с.33). Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.06.2022, виданої державним нотаріусом Радехівської Державної нотаріальної контори Львівської області З. Медведюк, вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину на майно, після смерті [PERSON] немає підстав так як пропущено 6-місячний строк прийняття спадщини та відсутні правовстановлюючі документи на майно (а.с.47). Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вказані розбіжності заявник змушена усувати через суд, оскільки не має змоги іншим чином реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті баби. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. А згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України такими фактами можуть бути зокрема факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. При цьому встановлення таких фактів можливе за умови, що вони породжують юридичні наслідки для заявника. Відповідно до п. 7, 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах цивільного стану. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Установлення родинних відносин між померлими не зумовлює юридичного наслідку для їхніх прав та обов`язків. Такий висновок зробив ВС в постанові №691/1237/20. З представлених суду доказів, показів свідків, беззаперечно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] , що не зумовлює юридичного наслідку для їхніх прав та обов`язків. За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК). Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. А згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України такими фактами можуть бути зокрема факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. При цьому встановлення таких фактів можливе за умови, що вони породжують юридичні наслідки для заявника. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідженими доказами в судовому засіданні, встановлено, що на час смерті [PERSON] разом з ним проживала його дочка [PERSON] - позивач у справі, яка вела за ним догляд, опікувалася майном та здійснює догляд за ним. Таким чином, оцінюючи безпосередньо досліджені та надані позивачем докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов в частині встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст. 328 ч. 1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема їз правочинів Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до п.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування. Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» повноваження видачі громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай), покладені на відповідні районні державні адміністрації. Відповідно до п.п. 16-17 Перехідних положень Земельного Кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ч. 1ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкуванняправа на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Так, в судовому засідання встановлено, що спадкодавцю - [PERSON] належав сертифікат серії ЛВ № 13-137236, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 654, виданий на підставі Розпорядження райдержадміністрації №187 від 17.04.1997, розмір земельної частки (паю) розміром 1,94 га, із списку пенсіонерів агрофірми ім. М. Шашакевича, які мають право на отримання середньої земельної частки (паю) Вузлівської сільської ради, вбачається, що під порядковим номером 279 зазначена - [PERSON] , яка отримала сертифікат загальною площею 1,94 га, державний акт на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] на земельну частку (пай) не видавався. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка позбавлена можливості спадкування зазначеного права на земельну частку (пай), у зв`язку із втратою сертифікату на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця - [PERSON] . Судом встановлено, що спадщину померлої [PERSON] складається, зокрема, із права на земельну частку (пай) площею 1, 94 га прийняв спадкоємець [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, інших спадкоємці першої черги, після смерті [PERSON] не було. Водночас після смреті [PERSON] спадщину прийняли позивач та відповідачі, які позовні вимоги [PERSON] визнали, проте оформити спадщину на земельну частку (пай) остання не має змоги в позасудовому порядку, через відсутність оригіналу сертифікату на земельну частку (пай), тому позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права на земельну частку (пай), підлягають до задоволення. Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити судові витрати на стороні позивача. На підставі ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

Outcome: approved