Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

18.07.2022 [PERSON] звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області із зазначеною заявою, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті його сина [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Старий Самбір Львівської області, датою смерті вважати [INFO] . Заява мотивована тим, що він є батьком [PERSON] , [INFO] . 24 лютого 2022 року російська федерація розпочала повномасштабну війну проти України. Відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 24.02.2022р в Україні введено режим воєнного стану, який продовжено по даний час. Його син, [PERSON] проходив військову службу, як навідник мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] та перебував в зоні активних бойових дій. Близько 15:30год [INFO], внаслідок масованого артилерійського обстрілу поблизу м. Попасна, його син [PERSON] , загинув. В зв`язку із смертю сина він звернувся до Старосамбірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області щодо реєстрації смерті сина. Однак, йому письмово повідомили, що для реєстрації смерті сина потрібно судове рішення та рекомендували звернутися до суду. Зазначає, що встановлення факту смерті необхідне для державної реєстрації смерті сина з подальшою метою реалізації майнових та немайнових прав. Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20.07.2022 року заяву передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Старосамбірського районного суду Львівської області. Справа надійшла до Старосамбірського районного суду Львівської області 01.08.2022. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2022 справу передано для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 04.08.2022 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження з призначенням для розгляду справи по суті. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, проте подав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Старосамбірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Львів), в судове засідання не з`явився, проте від начальника відділу О.Стоянової до суду поступила заява, в якій просить суд розгляд справи проводити у відсутності представника, заперечень щодо заяви немає. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.07.1988 (а.с.13). Відповідно до витягу з ЄРДР ВП№1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022141320000123 від 23.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, по факту того, що 23.03.2022 в ВП№1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області надійшла письмова заява від [PERSON] , [INFO] , жительки с. Торчиновичі Самбірського району Львівської області про те, що вона просить встановити місце знаходження її сина [PERSON] , [INFO] зв`язок з яким було втрачено [INFO] поблизу м. Попасна Луганської області (а.с.18). Як вбачається з протоколів допитів свідків [PERSON] від 03.06.2022, [PERSON] від 13.06.2022, [PERSON] від 13.06.2022 в межах кримінального провадження внесеного до ЄДРДР за №12022141320000123 останні були свідками загибелі [PERSON] від поранення осколком артилерійського снаряду під час артилерійського обстрілу неподалік м. Попасна Луганської області (а.с.4-8). Відповідно до Сповіщення про факт загибелі військовослужбовця виданого Тимчасово виконуючим обов`язки начальника штабу - першого заступника командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , відомо, що солдат [PERSON] загинув [INFO] близько 15:30 під час артилерійського обстрілу неподалік м. Попасна Луганської області (а.с.14). Згідно Указу Президента України №183/2022, [PERSON] нагороджено орденом «За мужність III ступеня» посмертно (а.с.15). З повідомлення Старосамбірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області від 08.07.2022 № 332/22.15-06-34, відомо, що у зв`язку із тим, що [PERSON] не пред`явлено жодного з передбачених п.1 Р.5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні документів, Відділ не має законних підстав для державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] (а.с.16). В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а згідно ч.2 ст. 315 цього Кодексу у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для встановлення факту смерті особи необхідні обставини, що свідчать про цю подію, а також про те, що заявник позбавлений можливості зареєструвати факт смерті в інший спосіб. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина у певний час за певних обставин. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч.2 ст.80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши належним чином вищевказані, зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що на підставі таких підтверджено факт смерті [PERSON] , [INFO] , [INFO] . Враховуючи вищенаведене, оскільки встановлення юридичного факту, про який просить заявник, має значення для реалізації майнових та немайнових прав, та з огляду на те, що заявником надані суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження даного факту, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved