Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Прості займи» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання фінансових послуг №180728-160617 від 29 липня 2018 року в загальній сумі 60077,27 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Прості займи» та відповідачем [PERSON] договору про надання фінансових послуг №180728-160617 від 29 липня 2018 року, відповідач отримав кредит на особисті потреби в розмірі 3000,00 грн. строком на 17 календарних днів - до 14 серпня 2018 року та зобов`язався його повернути і сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 60 грн. за кожен день такого користування кредитом. Товариство з обмеженою відповідальністю «Прості займи» виконало свої зобов`язання, кошти за кредитним договором перераховані на банківську картку позичальника платіжною системою ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «Flashpay». Так, відповідно до довідки, наданої ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на підтвердження виконання переказу, 29 липня 2018 року о 19 год. 10 хв. відповідачу [PERSON] були перераховані грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув позику у встановлений термін, у зв`язку з чим станом на 01 липня 2021 року утворилася заборгованість в розмірі 60077,27 грн., яка складається із: неповерненого кредиту в сумі 2540,00 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 54030,88 грн.; індексу інфляції за весь період прострочення в сумі 926,09 грн.; 3% річних в сумі 2580,30 грн. У судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести у його відсутності. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вказує, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості займи» визнає частково, з огляду на те, що позивачем проведено розрахунок заборгованості за відсотками, інфляційними втратами та 3% річних від простроченої суми всупереч вимогам закону та договору. [PERSON] вказує, що позивач на підставі ч.1 ст.1048 ЦПК України мав право нарахувати відсотки за користування кредитом в загальній сумі 1020 грн. (17 календарних днів х 60 грн.), оскільки договором було обумовлено, що кредит отримувався строком на 17 календарних днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 60 грн. за кожен день такого користування, при цьому позивачем протиправно нараховано відсотки після 14 серпня 2018 року. Крім того відповідач зауважує, що нарахування 3% річних та індексу інфляції можливе на прострочену суму основного боргу, яка становить 2540 грн. без врахування відсотків, в тому числі нарахованих позивачем після 14 серпня 2018 року. У судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи не з`явився, подав до суду заяву у якій просив справу розглянути без його участі, при цьому зазначив, що позов визнає лише в частині суми неповерненого кредиту. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості займи» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково. Підставами для такого висновку суду є наступне. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що ТОВ «Прості займи» є юридичною особою та зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження НКФУ №3601 від 29 серпня 2017 року. Основним видом діяльності ТОВ «Прості займи» є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (копія) та статуту (копія). Так, 29 липня 2018 року між ТОВ «Прості займи» та [PERSON] \~\~укладено Договір про надання фінансових послуг №180728-160617, у режимі он-лайн, шляхом заповнення в електронній формі заяви-анкети на сайті позивача, згідно умов якого останній отримав кредит на особисті потреби в розмірі 3000,00 грн. строком на 17 днів - до 14 серпня 2018 року та зобов`язався його повернути і сплатити відсотки у розмірі 1020,00 грн. В інформаційній довідці процедури оформлення заявки на видачу займу №180728-160617 від 29 липня 2018 року містяться дані відповідача [PERSON] , його прізвище, ім`я та по батькові, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, ідентифікаційний податковий номер, адреса реєстрації та місця проживання, дата народження, номер телефону, відомості про місце роботи, щомісячний дохід та сімейний стан. Також у ній зазначено номер карткового рахунку, на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти. ТОВ «Прості займи» прийнято рішення про надання кредиту [PERSON] , 29 липня 2018 року о 19 год. 10 хв. через платіжну систему за допомогою ТОВ «ВЕР ФОР ПЕЙ» здійснено переказ кредитних коштів в сумі 3000,00 грн. на платіжну картку, вказану позичальником [PERSON] у заяві. Згідно довідки ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на банківську кредитну картку [PERSON] \~\~перераховані кошти за кредитним договором в розмірі 3000,00 грн. Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № 180728-160617 від 29 липня 2018 року позичальник [PERSON] \~\~отримав кошти в розмірі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності строком на 17 днів, зі сплатою відсотків. Відповідно до розрахунку ТОВ «Прості займи» заборгованості за кредитним договором станом на 01 липня 2021 року утворилася заборгованість в розмірі 60077,27 грн., яка складається із: неповерненого кредиту в сумі 2540,00 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 54030,88 грн.; індексу інфляції за весь період прострочення в сумі 926,09 грн.; 3% річних в сумі 2580,30 грн. Разом з тим, згідно вказаного розрахунку вбачається, що відповідач сплатив ТОВ «Прості займи» кошти в розмірі: 460 грн. тіла кредиту в день укладення договору - 29 липня 2018 року; 283,52 грн. відсотків - 27 серпня 2018 року; 1500,00 грн. пені - 27 серпня 2018 року. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики - 2540,00 грн. (3000,00 грн. 460,00 грн. = 2540,00 грн.). Таким чином, вимоги позивача ТОВ «Прості займи» в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 2540,00 грн. є доведеними та підлягають задоволенню. Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 14 серпня 2018 року по 01 липня 2021 року задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048\~та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору ТОВ «Прості займи», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі 14 серпня 2018 року. Таким чином, позикодавець ТОВ «Прості займи» відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування (17 днів), тобто до 14 серпня 2018 року, в розмірі 1020,00 грн. (60 грн. в день). Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем ТОВ «Прості займи» до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою включає період, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена ТОВ «Прості займи» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 15 серпня 2018 року по 01 липня 2021 року є безпідставною та задоволенню не підлягає. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за відсотками за період з 29 липня 2018 року по 14 серпня 2018 року в загальній сумі 736,48 грн. з врахуванням сплати відповідачем 27 серпня 2018 року - 283,52 грн. на погашення відсотків, (1020,00 грн. - 283,52 грн. = 736,48 грн.). Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача, в порядку ч.2 ст.625 ЦК України, штрафних санкцій, а саме індексу інфляції за весь період прострочення та 3% річних від простроченої суми, суд враховує наступне. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, за період з 29 липня 2018 року по 01 липня 2021 року, індекс інфляції за весь період прострочення становить 926,09 грн. та 3% річних від простроченої суми становить 2580,30 грн. Проте, суд не погоджується з нарахування зазначених сум, оскільки в ці суми ТОВ «Прості займи» було враховано відсотки за користування кредитом, нараховані за період з 14 серпня 2018 року по 01 липня 2021 року. Враховуючи, що заборгованість за кредитом становить 3276,48 грн., що складається 2540,00 грн. неповерненого кредиту + 736,48 грн. несплачених відсотків, тому саме таку суму необхідно брати до уваги при обчисленні інфляційних втрат, яка становить 731,86 грн. Також, за період з 15 серпня 2018 року по 01 липня 2021 року, на користь позивача слід стягнути 283,30 грн. у вигляді 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана сума була розрахована таким чином: 3560 грн. (сума боргу станом з 15 серпня 2018 року по 27 серпня 2018 року) х 3% річних/100 х 13 (загальна кількість днів прострочення виконання зобов`язання)/365 = 3,81 грн. + 3276,48 грн. (сума боргу станом з 28 серпня 2018 року по 01 липня 2021 року) х 3% річних/100 х 1039 (загальна кількість днів прострочення виконання зобов`язання)/365 = 279,49 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «Прості займи» заборгованість за кредитним договором №180728-160617 від 29 липня 2018 року, яка виникла станом на 01 липня 2021 року, в загальному розмірі 4291,64 грн., що складається із: неповерненого кредиту в сумі 2540,00 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 736,48 грн.; індексу інфляції за весь період прострочення в сумі 731,86 грн.; 3% річних в сумі 283,30 грн. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином,\~стягненню із\~відповідача,\~пропорційно до\~задоволеної частини\~позовних вимог,\~підлягають документально\~підтверджені судові\~витрати позивача\~в справі\~у сумі\~162,08\~грн.,\~оскільки позовні\~вимоги задоволені\~судом на\~7,14\~відсотка.

Outcome: partial