Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треття особа: Захарівська районна державна нотаріальна контора Одеської області про визнання заповіту недійсним. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.03.2009 року [PERSON] , [INFO] , заповіла йому земельну ділянку прощею 3,84 га, що розташована на території Мар`янівської сільської ради Захарівського району Одеської області, масив [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] . Заповіт було посвідчено державним нотаріусом Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Романовою І.С.. [INFO] [PERSON] померла. 04.07.2019 року він звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. 15.01.2020 року державний нотаріус Романова І.С. видала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, через те, що був складений ще один заповіт пізніше ніж заповіт посвідчений державним нотаріусом Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Романовою І.С.. Потім йому стало відомо, що інший заповіт було посвідчено Мар`янівською сільською радою Захарівського району Одеської області. 04.02.2020 року його адвокат звернувся з адвокатським запитом до Мар`янівської сільської ради Захарівського району Одеської області про надання інформації про заповіт, але було відмовлено, так як дана інформація є конфіденційною. Тому позивач вважає, що заповіт посвідчений Мар`янівською сільською радою Захарівського району Одеської області є недійсним, з наступних підстав. З 29.09.2010 року і до смерті [PERSON] хворіла на важку хворобу під назвою «Моторна афазія». В остані роки свого життя у [PERSON] спостерігався процес психічного розладу, що зможуть підтвердити свідки. З 29.09.2010 року і до смерті вона перебувала виключно у своєму будинку в с. Петрівка Захарівського району Одеської області і в с. Мар`янівка фізично виїхати не могла, у зв`язку з чим не могла вчиняти будь-які нотаріальні дії. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач в судовому засідані заперечував в задоволені позовних вимог та просив суд в позові відмовити. Представник Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи беї участі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює адміністратором ЦНАП. 05.08.2016 року до них приїхала [PERSON] , щоб позати заяву для оформлення паспорту, так як втратила його. Вона не могла вийти з машини, тому [PERSON] сама виходила до машини, щоб [PERSON] поставила свій підпис на заяві. [PERSON] погано говорила, майже не рухалась, але підпис поставила. Більше ніяких пояснень надати не може. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивача вона знає, а відповідача ніколи не бачила. В [PERSON] в 2010 році стався інсульт і у неї були проблеми з опорно-руховою системою, вона не рухала правою рукою і ногою та не могла говорити. На запитання «Чи могла вона розписуватись правою рукою?» свідок відповіла, що не могла. Також зазначила, що позивач [PERSON] постійно приїжджав до неї, платив за світло. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 17 грудня 2016 року вона знаходилась в Мар`янівській сільській раді, де працювала секретарем. До неї [PERSON] та невідомий чоловік привели [PERSON] , для того, щоб вона зробила заповіт, завели її в кабінет і вийшли. Потім вона склала заповіт, в якому [PERSON] все своє майно заповідала [PERSON] , [PERSON] розписалась і тоді вона посвідчила його. Після чого [PERSON] вийшла та пішла. Більше ніхто не бачив, коли [PERSON] заходила чи виходила з приміщення, так як в сільській раді на той час працювало чотири людини, включаючи її, а трьох із них не було на робочому місці. А на запитання «Чому на копії заповіту, який знаходиться в матеріалах справи стоїть печатка канцелярії?», вона відповіла, що це напевно чорновик. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює листоношею і з 2014 року приносила [PERSON] пенсію та продукти з «Укрпошти». Спочатку [PERSON] розписувалась за пенсію, але потім за неї при отримані пенсії розписувався її співмешканець. Після третього інсульту за два місяці до смерті була в неадекватному стані, Також зазначила, що ніколи не бачила [PERSON] .. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. висновками експертів; показаннями свідків. Статею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони та свідків, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що 16 березня 2009 року [PERSON] , [INFO] , заповіла [PERSON] земельну ділянку прощею 3,84 га, що розташована на території Мар`янівської сільської ради Захарівського району Одеської області, масив [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Романовою І.С. та зареєстрований в реєстрі за № 420. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.06.2019 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. [PERSON] 04 липня 2019 року подав заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Романової І.С.. Проте постановою № 16/02-31 від 15.01.2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як є інший заповіт, який складений заповідачем пізніше ніж заповіт, що посвідчений 16.03.2009 року державним нотаріусом Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Романовою І.С.. На виконання ухвали суду від 23.10.2020 року до суду надійшла копія спадкової справи №135/2019, щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , в якій наявна копія заповіту від 17.12.2016 року (зареєстрований в реєстрі за №10) та посвідчений секретарем Мар`янівської сільської ради Захарівського району Одеської області [PERSON], в якому [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] .. На виконання ухвали суду від 23.10.2020 року до суду було надіслано оригінал заповіту від 17.12.2016 року (зареєстрований в реєстрі за №10) та також посвідчений секретарем Мар`янівської сільської ради Захарівського району Одеської області [PERSON] та завірений печаткої канцелярії. Але судом встановлено, що копія заповіту від 17.12.2016 року (зареєстрований в реєстрі за №10), наявна в матеріалах спадкової справи №135/2019, щодо майна померлої [INFO] [PERSON] значно відрізняється від оригіналу заповіту від 17.12.2016 року (зареєстрований в реєстрі за №10), а саме: в оригіналі записано на українській мові: «З моїх слів записано вірно секретарем і прочитано мною в голос», а в копії, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи, записано теж саме, але на російській мові. Так, як копія заповіту не може відрізнятися від його оригіналу, тому суд вважає, що секретарем Мар`янівської сільської ради Захарівського району Одеської області [PERSON] було порушено вимоги закону. Тому, показання свідка [PERSON] суд оцінює критично, тому що вона сказала, що копія, яка була направлена до нотаріальної контори, це був чорновик, але на запит державного нотаріуса Романової І.С. до Мар`янівської сільської ради Захарівського району Одеської області була надіслана сама та копія заповіту, завірена печаткою канцелярії та яка на даний час знаходиться в матеріалах спадкової справи №135/2019, щодо майна померлої [INFO] [PERSON] .. Ухвалою суду від 05 липня 2021 року було призначено судово-почеркознавчу експертизу. Згідно висновку експертизи № 21-4805 від 24.03.2022 року рукописні записи: «З моїх слів записано вірно і прочитано в голос» на заповіті, посвідченому державним нотаріусом Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Романовою І.С. (зареєстровано в реєстрі за № 420 від 16.03.2009 року) та «З моїх слів записано вірно секретарем і прочитано мною в голос» на заповіті, посвідченому секретарем Мар`янівської сільської ради Захарівського району Одеської області (зареєстрованого в реєстрі за №10 від 17.12.2016 року) - виконанні різними особами. Також, згідно висновку експертизи № 21-4805 від 24.03.2022 року підписи, розміщенні у рядках «Підпис» на вищевказаних заповітах виконанні різними особами. Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного, стаціонарного хворого від 29.09.2010 року [PERSON] з 11.09.2010 року дійсно тяжко хворіла. Повний діагноз: ОНМК в басейні лівої середньо-мозкової артерії по недиференційованому типу у вигляді правобічної спастичноїгеміплегії. Внаслідок цієї хвороби [PERSON] не могла пересуватись, у неї виникли серйозні проблеми з мовленням. В судовому засіданні це підтвердили свідки. Згідно з ч. 1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Зокрема, це має місце при підтвердженні доказами наявності таких загальних підстав для визнання правочину недійсним як складення заповіту недієздатною особою або особою, яка в момент його складення не усвідомлювала й не могла усвідомлювати значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, складення заповіту під впливом насильства. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним, саме у даних спірних правовідносинах, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав та інтересів, суд вважає позов законним, мотивованим, обгрунтованим і таким що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ч.1 ст. 215, ст.ст. 1233 - 1235, ч.4 ст. 1254, ч.1 ст. 1257 ЦК України,

Outcome: approved