Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16 грудня 2021 року через застосунок «Дія» він дізнався про те, що постановою приватного виконавця Русецької О. О. було відкрито виконавче провадження № 67893148 щодо виконання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 15289, вчиненого 04 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» боргу в сумі 22 315 гривень 43 копійки. Позивач зазначає, що йому нічого не було відомо про підстави вчинення такого напису, про наявність будь-яких документів щодо існування заборгованості, а також позивач не отримував жодних вимог про повернення заборгованості. Також посилається в позові на те, що Кредитний договір № 1665/508С від 13 серпня 2008 року з АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК», по якому відповідач намагається отримати кошти, він не укладав, а з приводу підробки такого договору звертався до поліції. В той же час зазначає, що в 2007 році отримав кредит в АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» за договором № 1413/507С від 04 липня 2007 року, який достроково погасив 13 серпня 2008 року за рахунок коштів його матері - [PERSON] . Вважає, що Кредитний договір № 1665/508С від 13 серпня 2008 року був оформлений без його відома та до травня 2009 року продовжувалося списання на погашення такого кредиту з рахунку його матері, та коли такі факти були встановлені, позивач звернувся до керівництва банку з відповідною заявою, після чого списання по фіктивному договору було припинено. Позивач зазначає, що 21 січня 2022 року до відділення поліції була подана колективна заява від 60 мешканців Солонянського району, які також заявили про те, що на них були оформлені фіктивні кредити, як на клієнтів АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» в 2007-2008 роках. Позивач зазначає, що звертався і до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та «Першого всеукраїнського бюро кредитних історій» з запитом про надання з архіву інформації про його рахунки або кредитні договори, укладені з АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК», проте така інформація відсутня. Також звертався він і до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з заявою про те, що проти нього вчинено злочин і відповідач вимагає кошти по фіктивному договору, однак отримав відповідь, що необхідно звертатися до суду. Позивач обґрунтовує свій позов тим, що він не підписував Кредитний договір № 1665/508С від 13 серпня 2008 року, а в Солонянському відділенні АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» в 2007-2008 роках було вчинено злочин проти клієнтів банку, а саме - підробка більше ніж 3 000 договорів, що є загальновідомим фактом, серед яких і договір № 1665/508С від 13 серпня 2008 року. Крім того, обґрунтовує позов тим, що у відповідача відсутні касові ордери з його підписом про отримання кредитних коштів, а отже відсутні докази про отримання ним 20 000 гривень. Також посилається на те, що приватний нотаріус під час вчинення спірного виконавчого напису не перевірила факт наявності або відсутності спору щодо заборгованості, чим порушила вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій в частині переліку документів, що є підставами для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Також [PERSON] в позові посилався на порушення вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в частині того, що його не повідомляли про існування вимоги кредитора. Тому позивач вважає спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с.91). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відзив на позов не надав. У той же час згідно поданого клопотання просив проводити розгляд справи без участі представника відповідача (а.с.85). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису, вчиненого 04 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, остання пропонує стягнути грошові кошти з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» боргу в сумі 19 332 гривні 21 копійка, які є боргом за Кредитним договором №1665/508С від 13 серпня 2008 року, укладеним між позивачем та ПАТ«БРОКБІЗНЕСБАНК», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.14). Стягнення заборгованості проводиться за період з 08 квітня 2021 року по 30 вересня 2021 року в розмірі 19 332 гривні 21 копійка, яка складається з заборгованості за процентами в сумі 1 671 гривня 60 копійок та заборгованістю за сумою кредиту в розмірі 17 660 гривень 61 копійка. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №15289 (а.с. 14). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 15 грудня 2021 року приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О., було відкрито виконавче провадження №67893148 по виконанню спірного виконавчого напису (а.с. 11). Як з`ясовано з копії Кредитного договору №1665/508С від 13 серпня 2008 року, що був укладений між позивачем та ПАТ«БРОКБІЗНЕСБАНК» (а.с.18-19), право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.16), сторони домовились про надання позивачу кредиту в загальному розмірі 20 000 гривень 00 копійок строком на 36 місяців з 13 серпня 2008 року по 12 серпня 2011 року з виплатою 36 % річних на споживчі цілі. Даний договір нотаріально не посвідчений та наданий суду позивачем зі складу документів виконавчого провадження № 67893148. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Суд посилається на те, що відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1722 від 29 червня 1999 року, даний перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662. Вказана постанова КМУ визнана незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14. Як зазначає в своїй постанові від 21 вересня 2021 року Велика Палата Верховного Суду в справі №910/10374/17 - резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тому Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи відповідача щодо зупинення ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду (01 листопада 2017 року), оскільки зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови не впливає на набрання вказаною постановою законної сили та її дію в частині визнання незаконною та нечинною постанови № 662. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: "Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника". Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів № 779 та № 780 такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, проаналізувавши зазначені судові рішення, суд вважає, що на час вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису - 04 листопада 2021 року, розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів був недійсним і тому приватний нотаріус не міг вчиняти виконавчий напис за договором, укладеним між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», який не був нотаріально посвідчений. Тому суд вважає, що доводи позивача про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом на підставі договору, укладеного між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ним 13 серпня 2008 рокутаким, що не підлягає виконанню є слушними і таким, що підлягають задоволенню, оскільки нотаріусу не було надано нотаріально посвідченого такого договору, що встановлено судом з наданих позивачем доказів. Суд під час ухвалення такого рішення мотивується тим, що категорія безспірності заборгованості за кредитним договором відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1722 від 29 червня 1999 року, в редакції на день вчинення спірного виконавчого напису, вимагала надання нотаріусу крім інших доказів безспірності, також і нотаріально посвідчений кредитний договір, який гарантує безспірність вимог кредитора через вид свого укладання - письмова форма з нотаріальним посвідченням. Суд вважає, що оскільки відповідач надав приватному нотаріусу не посвідчений нотаріально кредитний договір №1665/508С від 13 серпня 2008 року, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.16), тому вказане свідчить про відсутність підстав для безспірного списання заборгованості за таким договором. В той же час суд вважає, що позивач не довів суду належними та допустимим доказами свої посилання в частині відсутності безспірності заборгованості за Кредитним договором №1665/508С від 13 серпня 2008 року у зв`язку з його не укладанням, оскільки не довів, що він не підписував такий договір. Суд вважає, що надання до позову зразків підпису позивача не свідчить про те, що позивач не підписував договір лише з підстав, як вказує позивач, невідповідності його підписів, оскільки відповідного клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи суду подано не було. Також позивач не подавав і клопотання про витребування оригіналу такого договору для проведення експертизи, а відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Крім того, позивач зазначає що не укладав такий кредитний договір посилаючись на те, що він звертався до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, «Першого всеукраїнського бюро кредитних історій» з запитом про надання з архіву інформації про його рахунки або кредитні договори, укладені з ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК». Судом було досліджено відповідь Національного банку України від 01 жовтня 2021 року (а.с.28) з якої слідує, що в документах, переданих ліквідатором на архівне зберігання до Національного банку, наявна інформація про укладання між банком та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ» Договору про відступлення прав вимоги від 12 листопад 2018 року № 306, у Додатку № 1 до якого наявні інформація щодо договору №1665/508С від 13 серпня 2008 року. З відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 вересня 2021 року (а.с.29) також випливає висновок про існування такого договору, а Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області повідомило позивача про відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою щодо можливих неправомірних дій посадових осіб відповідача (а.с.30,31), що не свідчить про те, що позивач не укладав Кредитний договір №1665/508С від 13 серпня 2008 року. Посилання позивача щодо загальновідомого факту про укладання фіктивних договорів, в тому числі і договору №1665/508С від 13 серпня 2008 року не приймаються судом у зв`язку з тим, що зазвичай до загальновідомих фактів в теорії права відносять природні явища, стихійні лиха, техногенні катастрофи, властивості матеріалів та речовин тощо. Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Проте позивач не надав до матеріалів справи жодного процесуального документу (ухвала, рішення, вирок суду) в частині доведення факту того, що він не укладав Кредитний договір №1665/508С від 13 серпня 2008 року. Тому суд вважає, що позивач не довів суду в якості безспірності вимог для вчинення спірного виконавчого напису саме факт не укладання ним Кредитного договору №1665/508С від 13 серпня 2008 року з ПАТ«БРОКБІЗНЕСБАНК». В той же час подання нотаріусу не посвідченого нотаріально такого договору, є самостійною підставою для висновку про відсутність безспірності вимог, на що посилався позивач. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено суду про існування порушень законодавства при його вчиненні. Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 04 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, що зареєстрований в реєстрі за № 15289 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 19 832 гривні 21 копійка (а.с.59). Згідно постанови приватного виконавця від 03 лютого 2022 року, вчинення виконавчих дій було зупинено на підставі ухвали суду (а.с.76). Частиною 7 ст. 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки судом достовірно встановлено відсутність правових підстав у приватного нотаріуса вчиняти виконавчий напис за договором, який не був нотаріально посвідчений, тому наявність інших порушень з боку приватного нотаріуса при вчиненні виконавчого напису суттєво не впливає на правомірність чи неправомірність дій нотаріуса під час вчинення зазначеного виконавчого напису, враховуючи, що чинне законодавство не передбачає права на вчинення такого напису за таким кредитним договором саме з підстав порушення вимог про надання документів для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, який він сплатив під час звернення з позовом до суду за подання позову та за подання заяви про забезпечення позову (а.с.5,47). На підставі викладеного, ст.ст. 16, 18 ЦК України, Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved