Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 100000 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що між ПАТ «Страхова група «ТАС»» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/7125454. Забезпеченим транспортним засобом за Полісом є Infiniti Q50, реєстраційний номер [NUMBER] . 09.03.2019 року по вул. Келецькій, у м. Вінниці, зі сторони вул. Лялі Ратушної, в напрямку вул. 600-річчя відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Забезпеченого транспортного засобу Infiniti Q50, реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу Chery Tiggo реєстраційний номер [NUMBER] . Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2020 року (справа № 127/26286/19) відповідача визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП, який набрав законної сили 28.05.2020 року. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено транспортного засобу Chery Tiggo, реєстраційний номер [NUMBER] . Власник пошкодженого транспортного засобу Chery Tiggo, реєстраційний номер [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Chery Tiggo, реєстраційний номер [NUMBER] було проведено його огляд, про що складено протокол огляду транспортного засобу, та отримано звіт №19/444 про оцінку транспортного засобу Chery Tiggo, реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до якого матеріальний збиток заподіяний власнику пошкодженого Chery Tiggo, реєстраційний номер [NUMBER] складає 161 140,42 грн. Відповідно до висновку №91-R/60/9 експертного автотоварозначого дослідження, ринкова вартість майна Chery Tiggo, реєстраційний номер [NUMBER] , в пошкодженому стані, складає: 7647,22 грн. Внаслідок цього Позивачем, на підставі зібраних документів та заяви власника про страхове відшкодування складено Страховий акт № 10805/02/920 на суму 100 000,00 грн., та здійснено виплату, що підтверджується платіжним дорученням № 100353 від 25.05.2019 року. З огляду на вищевказані фактичні позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь завдану шкоду в розмірі 100000,00 грн та стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір в сумі 2481,00 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2022 року відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. 24.06.2022 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому останній з позовними вимогами не погодився та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на пропуск строку позовної давності. У відзиві, зокрема, зазначено про те, що згідно зі статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (аналогічний висновок викладено у пункті 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц). Отже, не слід ототожнювати правовідносини регресу, регулювання яких здійснюється статтею 1191 ЦК України та статтею 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") з правовідносинами суброгації, які регулюються статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України "Про страхування". Суброгація (від лат. «sиbrogare" - заміщення, обрання взамін) є одним із видів уступки права, який полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (див. пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц). Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого. Водночас регресом (з лат. "regressus" - зворотній рух) є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту статей 559 та 1191 ЦК України, згідно з якими зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання. У той час як згідно положення статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. При суброгації деліктне зобов`язання не припиняється, змінюється лише одна і сторін такого зобов`язання - кредитор (аналогічної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17). Тому у разі суброгації перебіг строку позовної давності починається від дня настання страхового випадку, оскільки при переході права вимоги, до страховика переходять усі права, які мав страхувальник, зокрема це стосується і права на подання позову, у тому числі щодо часу виникнення права на позов - з моменту ДТП, в результаті якого заподіяно шкоду (висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.02.2018 у справі 521/16989/13-ц). З урахуванням того, що ДТП сталася 09.03.2019р., а позов поданий 19.05.2022р., позивачем пропущений строк звернення до суду. В порядку ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідь на відзив на адресу суду не надходила. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши заяви по суті справи та матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, які ґрунтуються на нормах ЦК України щодо відшкодування шкоди в порядку регресу і суброгації та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно із ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Між ПАТ «Страхова група «ТАС»» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/7125454. Забезпеченим транспортним засобом за Полісом є Infiniti Q50, реєстраційний номер [NUMBER] . 09.03.2019 року по вул. Келецькій, у м. Вінниці, зі сторони вул. Лялі Ратушної, в напрямку вул. 600-річчя відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу Infiniti Q50, реєстраційний номер [NUMBER] , та транспортного засобу Chery Tiggo, реєстраційний номер [NUMBER] . Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2020 року (справа № 127/26286/19) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, вирок набрав законної сили 28.05.2020 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з вироком суду [PERSON] в момент ДТП керував транспортним засобом Infiniti Q50, реєстраційний номер [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1. статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Положеннями ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Власник пошкодженого транспортного засобу Chery Tiggo, реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП. Відповідно до висновку №91-R/60/9 експертного автотоварозначого дослідження, ринкова вартість майна Chery Tiggo, реєстраційний номер [NUMBER] , в пошкодженому стані складає 7647,22 грн. Позивачем на підставі заяви власника про страхове відшкодування складено страховий акт №10805/02/920 на суму 100 000,00 грн., та здійснено виплату, що підтверджується платіжним дорученням №100353 від 25.05.2019 року. Положеннями ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 38.1.1. пункту 38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником. При вирішенні справи суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, викладений у пунктах 68, 69, 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, відповідно до якого у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. . Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. У виниклих правовідносинах наявні умови, передбачені статтею 38 Закону (керування [PERSON] в момент ДТП транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння), тому.

Outcome: approved