Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири [ADDRESS] . Крім неї, у цій квартирі зареєстрована [PERSON] , яка в квартирі не проживає та після продажу квартири в добровільному порядку не знялася з місця реєстрації. Оскільки [PERSON] не проживає у спірній квартирі, але залишилась зареєстрованою в цій квартирі, позивачка просить суд усунути перешкоди у праві користування та розпорядження майном, а саме визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . У судове засідання позивачка не з`явилась, її представник подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважаються такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.12.2018 року [PERSON] набула права власності на квартиру [ADDRESS] , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 13-14, 15). Листом Оболонського УП ГУ НП у м. Києві від 05.11.2021 року повідомлено про те, що відповідно до обліків ІПНП Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, звернення [PERSON] з приводу перешкоджання у проживанні чи вчиненні перешкод у користуванні їй нерухомим майном за адресою: [ADDRESS] в період з 2018 року по 05.11.2021 року, не надходило (а.с. 21). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної державної адміністрації від 20.01.2022 року місце проживання [PERSON] , 13.08.1972 зареєстровано за адресою спірної квартири з 22.04.1999 року (а.с. 34). Згідно із частиною 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Таким чином, право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, а з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Зазначений правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 05.11.2014 року у справі № 6-158цс14. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] придбала квартиру, в якій залишається зареєстрованою [PERSON] , яка в цій квартирі не проживає, є сторонньою особою позивачці, суд дійшов висновку про те, що відповідачка втратила право користуватися спірним житлом з моменту припинення її права власності на спірну квартиру. За таких обставин, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved