Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати трудові відносини [PERSON] (адреса проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) з ТОВАРИСТВОМ з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "КАПІТАЛ ІНВЕСТ-ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 36121011) припиненими з 20 лютого 2022 року у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади директора за власним бажанням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України. Зобов`язати Департамент з питань реєстрації вчинити реєстраційну дію щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділ "Відомості про керівника" в полі "Наявність обмежень щодо представництва юридичної особи" запису про звільнення [PERSON] з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами "Капітал інвест-центр" (код ЄДРПОУ 36121011) з 20 лютого 2022 року на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави по справі № 554/6834/22 та виключити його із числа осіб, які мають право вчиняти дії від імені ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ 3 УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "КАПІТАЛ ІНВЕСТ-ЦЕНТР" (код ЄДРПОУ 36121011) без довіреності. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ "КУА "Капітал інвест-центр" № 2 від 07.07.2015 року, наказом № 0707/2015 від 08.07.2015 року його призначено на посаду директора ТОВ "КУА "Капітал інвест-центр". ТОВ "КУА "Капітал інвест-центр" є Товариством з одним учасником - [PERSON] ( [ADDRESS] ). 03 січня 2022 року позивач нарочно надіслав ТОВ "КУА "Капітал інвест-центр" заяву від 03.01.2022 року про звільнення з 20 лютого 2022 року за власним бажанням на підставі статті 38 КзпП України а також заяву до одного учасника товариства від 03.01.2022 року про прийняття рішення відповідно до статті 37 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" про звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ "КУА "Капітал інвест-центр" та внесення змін до ЄДР, які стосуються відомостей про нього як директора. При цьому йому стало відомо, що єдиний учасник Товариства померла [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть Шевченківським районним у м. Полтаві Відділом ДРАЦС ГТУЮ Полтавської області, а спадкоємці не закінчили оформлення корпоративних прав у Товаристві. Виходячи з цього прийняття рішення вищим органом управління Товариства про звільнення його як директора Товариства є неможливим. Ухвалою суду від 29 липня 2022 року відкрито провадження у вказаній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення, у судові засідання не з`явився, без повідомлення причин, відзив на позов не надавав. Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За змістом ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Від представника третьої особи Департаменту з питань реєстрації надійшли пояснення та лист про неможливість забезпечити явку їх представника, та про розгляд справи у їх відсутність. Суддя вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Судом встановлено, що відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ "КУА "Капітал інвест-центр" №2 від 07.07.2015 року, наказом № 0707/2015 від 08.07.2015 року [PERSON] призначено на посаду директора ТОВ "КУА "Капітал інвест-центр". ТОВ "КУА "Капітал інвест-центр" є Товариством з одним учасником - [PERSON] ( [ADDRESS] ). Згідно з ч. 13 ст. 39 Закону України "Про товариства з обмежено та додатковою відповідальністю" повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них) належать до компетенції загальних зборів учасників. Як передбачено Статутом ТОВ "КУА "Капітал інвест-центр" Вищим органом управління Товариства є Загальні збори учасників. Обрання та відкликання директора Товариства відносяться до компетенції Загальних зборів учасників (п. 9.2.3. Статуту). 03 січня 2022 року [PERSON] нарочно надіслав ТОВ "КУА "Капітал інвест-центр" заяву від 03.01.2022 року про звільнення з 20 лютого 2022 рику за власним бажанням на підставі статті 38 КзпП України а також заяву до одного учасника товариства від 03.01.2022 року про прийняття рішення відповідно до статті 37 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" про звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ "КУА "Капітал інвест-центр" та внесення змін до ЄДР, які стосуються відомостей про нього як директора. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть Шевченківським районним у м. Полтаві Відділом ДРАЦС ГТУЮ Полтавської області, а спадкоємці не закінчили оформлення корпоративних прав у Товаристві. Виходячи з цього прийняття рішення вищим органом управління Товариства про звільнення [PERSON] як директора Товариства є неможливим. Відповідно до частини першої статті 21 КзпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Пунктом 1 частини першої статті 23 КзпП України визначено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. У відповідності до ст. ст. 97, 98 ЦК України органами управління товариства с загальні збори його учасників, які мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КзпП УКраїни підставами припинення трудового договору також є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41), або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). За приписами статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. З урахуванням вищенаведеного позивач, користуючись своїм правом, у встановленому законом порядку, попередив Товариство письмово більш ніж за місяць, про свій намір припинити трудові відносини, натомість Товариство не виконало свій обов`язок оформити розірвання трудового договору укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника. За правилами, встановленими частинами третьою та шостою ст. 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Статтею 43 Конституції передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняться. Виходячи з вимог ст. 2 КзпП України, відповідно до Конституції будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 36 КзпП України спори про дострокове розірвання трудового договору вирішуються в загальному порядку, встановленому для розгляду трудових спорів. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 грудня 2019 року по справі № 758/1861/18 (номер в ЄДРСРУ 86607315) в аналогічному спорі висловив наступну правову позицію: За змістом ст. 38 К3пП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведения загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. У відповідності до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана. А тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням обставин встановлених судом на підставі наданих сторонами доказів, оцінивши ці докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України, суд робить висновок про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову.

Outcome: approved