Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

Позиція позивача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування\~позову зазначає,\~що 27.03.2020 між ПрАТ СК «Брокбізнес» та [PERSON] на пільгових умовах відповідно до п. 13.2 ст. 13 Закону України " Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ( як з пенсіонером) був укладений Поліс обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/106743626, предметом якого є страхування транспортного засобу «ВАЗ», державний № [NUMBER] . 24 грудня 2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фольксваген», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] ( відповідач винний водій). Згідно електронного протоколу від 24.12.2020 року [PERSON] визнано винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та порушенні ПДР України. Враховуючи те, що цивільна відповідальність, завдана транспортним засобом «ВАЗ», державний № [NUMBER] , була застрахована згідно полісу № ЕР/106743626, позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі на загальну суму 24 (двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 235243 від 19.03.2021 року. Зокрема 18.03.2021 року ПрАТ СК «Брокбізнес» на підставі заяви про погодження суми страхового відшкодування від 15.03.2021 року було складено страховий акт № 93302/1 та розрахунок страхового відшкодування на підставі якого здійснювалася виплата страхового відшкодування потерпілій особі. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.05.2022 року цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства " Стархова компанія" БРОКБІЗНЕС" до [PERSON] про відшкодування шкоди передано за підсудністю на розгляд до Хорольського районного суду Полтавської області. Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 20.06.2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав, з клопотаннями до суду не звертався, а тому вирішено провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 27.03.2020 між ПрАТ СК «Брокбізнес» та [PERSON] на пільгових умовах відповідно до п. 13.2 ст. 13 Закону України " Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ( як з пенсіонером) був укладений Поліс обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/106743626, предметом якого є страхування транспортного засобу «ВАЗ», державний № [NUMBER] . 24 грудня 2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фольксваген», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ», державний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] ( відповідач винний водій), учасниками такої пригоди Європротоколу, винуватцем ДТП був [PERSON] , водій автомобіля марки «ВАЗ», державний № [NUMBER] . Згідно електронного протоколу від 24.12.2020 року [PERSON] визнано винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та порушенні ПДР України. Враховуючи те, що цивільна відповідальність, завдана транспортним засобом «ВАЗ», державний № [NUMBER] , була застрахована згідно полісу № ЕР/106743626, позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі на загальну суму 24 (двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 235243 від 19.03.2021 року. Зокрема 18.03.2021 року ПрАТ СК «Брокбізнес» на підставі заяви про погодження суми страхового відшкодування від 15.03.2021 року було складено страховий акт № 93302/1 та розрахунок страхового відшкодування на підставі якого здійснювалася виплата страхового відшкодування потерпілій особі. Норми права, застосовані судом. Згідно з ч. 3\~ст. 13 ЦПК України\~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18. Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до пункту 13.2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Пунктом 38-1.1. ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону, при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. З матеріалів справи вбачається, що винною особою у здійсненні ДТП є [PERSON] та на нього не поширюється пільга у вигляді знижки щодо сплати страхового платежу, а тому на нього необхідно покласти обов`язки компенсувати 50 % виплаченого страхового відшкодування у розмірі 12000 грн., оскільки страхувальнику автомобіля «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] при укладенні полісу серії № ЕР/106743626 як пенсіонеру надана пільга на оплату страхового платежу в розмірі 50%. Таким чином, суд вважає, що оскільки на момент вчинення ДТП саме відповідач, як водій, керував забезпеченим транспортним засобом, який було застраховано [PERSON] на пільгових умовах, тому наявні правові підстави для стягнення саме з відповідача [PERSON] на користь страховика відшкодування 50 % завданої шкоди у розмірі 12000 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Приватногоакціонерноготовариства «СТРАХОВАКОМПАНІЯ«БРОКБІЗНЕС» 2270 грн. судового збору.

Outcome: approved