Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННАІНШУРАНС ГРУП», ПрАТ «МИРОНІВСЬКИЙ ХЛІБОПРОДУКТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Предметом позову є: 1. Стягнення з ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННАІНШУРАНС ГРУП» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 76455,06 грн. 2. Стягнення з ПрАТ «МИРОНІВСЬКИЙ ХЛБОПРОДУКТ» на користь [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 51167,41 грн. Вказана позовна заява надійшла до Шевченківського районного суду м. Києва та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана до провадження судді Саадулаєва А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.10.2021 року направлено до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України матеріали цивільної справи 761/13860/20, для проведення експертизи призначеної ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27.05.2021 року. 31.05.2022 року на адресу суду з Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України повернуті матеріали справи з висновком експерта. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.08.2022 заяву представника позивача [PERSON] про зменшення позовних вимог - задоволено частково. Предметом позову, з урахуванням зменшених позовних вимог, є: 1. Стягнення з ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННАІНШУРАНС ГРУП» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 18880,64 грн. 2. Стягнення з ПрАТ «МИРОНІВСЬКИЙ ХЛБОПРОДУКТ» на користь [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 25953,69 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 16.10.2019 року о 10.10 год. [PERSON] , який працює водієм в ПрАТ «Миронівський хлебопродукт» водієм, керуючи ТЗ «Scania Р380», д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «Krone SD», по автодорозі «Київ-Харків- Довжанський» на 541 км., не впевнився в технічному стані автомобілю, через що від автомобіля відірвалося колесу на ходу та відлетіло на смугу зустрічного руху, і нанесло механічні пошкодження ТЗ «Renault», д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «SCHWARZMULLER SPA 3-Е», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок такого ДТП було пошкоджено ТЗ «Renault», д.н.з. [NUMBER] , та напівпричіп «SCHWARZMULLER SPA 3-Е», д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність завдавача шкоди на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (відповідач-1) відповідно до Полісу ОСЦПВВНТЗ ЕР-193787290. Позивач звернувся до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з заявою на виплату страхового відшкодування. Листом від 28.01.2020 р. ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» повідомили позивача, що: «Франшиза згідно Полісу, становить 0,00 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування за пошкодження автомобіля Renault Premium д.н.з. [NUMBER] , становить 3022,17 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування за пошкодження причепа «SCHWARZMULLER SPA 3-Е», д.н.з. [NUMBER] , становить 20522,77 грн.». Не погоджуючись з вказаною оцінкою збитків позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-21/49987-АВ від 18.05.2022 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власникові ТЗ «Renault», д.н.з. [NUMBER] , становить вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу у розмірі 3814,45 грн. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-21/49987-АВ від 18.05.2022 року,вартість матеріального збитку, заподіяного власникові ТЗ «SCHWARZMULLER SPA 3-Е», д.н.з. [NUMBER] , становить вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу у розмірі 38611,13 грн. Сукупний розмір належного до сплати відповідачем-1 на користь позивача страхового відшкодування становить 3814,45 грн.+38611,13 грн. = 42425,58 грн. Тому, різниця між визначеною судовим експертом сукупною вартістю відновлювального ремонту пошкоджених ТЗ позивача з урахуванням зносу й частково виплаченим страховим відшкодуванням складає: 42425,58 грн. - 23544,94 грн. = 18880,64 грн. Відповідно до висновку судового експерта повна вартість відновлювального ремонту ТЗ «Renault», д.н.з. [NUMBER] , становить 10530,37 грн. Відповідно до висновку судового експерта повна вартість відновлювального ремонту ТЗ «SCHWARZMULLER SPA 3-Е», д.н.з. [NUMBER] , становить 57848,90 грн. Сукупний фактичний розмір заподіяної позивачу шкоди становить 10530,37 грн. + 57848,90 грн. = 68379,27 грн. Тому, різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням складає: 68379,27 грн. - 42425,58 грн. = 25953,69 грн. Відповідач-2 подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що у відповідачів відсутній обов`язок приймати до уваги надані позивачем звіти про оцінку №418, №419, подані позивачем при поданні позовної заяви, оскільки законом визначений вичерпний перелік випадків, коли потерпілий має право самостійно обирати експерта для визначення розміру збитку. Страхове відшкодування виплачене на користь позивача, відповідно до звіту №15222 від 16.01.2020 року. Відзив чи пояснень після надання висновку судового експерта №СЕ-19/111-21/49987-АВ від 18.05.2022 року та зменшення позовних вимог позивачем, до суду не надав. Відповідач-1 подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що у відповідача-1 відсутній обов`язок приймати до уваги надані позивачем звіти про оцінку №418, №419, подані позивачем при поданні позовної заяви, оскільки законом визначений вичерпний перелік випадків, коли потерпілий має право самостійно обирати експерта для визначення розміру збитку. Страхове відшкодування виплачене на користь позивача, відповідно до звіту №15222 від 16.01.2020 року у розмірі 23544,94 грн. Відзив чи пояснень після надання висновку судового експерта №СЕ-19/111-21/49987-АВ від 18.05.2022 року та зменшення позовних вимог позивачем, до суду не надав. Третя особа пояснень суду не надала. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх присутності, позовні вимоги, з урахуванням їх зменшення, підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач-1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідачі-2 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 16.10.2019 року о 10.10 год. [PERSON] , який працючи водієм в ПрАТ «Миронівський хлебопродукт» водієм, керуючи ТЗ «Scania Р380», д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «Krone SD», по автодорозі «Київ-Харків- Довжанський» на 541 км., не впевнився в технічному стані автомобілю, через що від автомобіля відірвалося колесу на ходу та відлетіло на смугу зустрічного руху, і нанесло механічні пошкодження ТЗ «Renault», д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «SCHWARZMULLER SPA 3-Е», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок такого ДТП, було пошкоджено ТЗ «Renault», д.н.з. [NUMBER] , та напівпричіп «SCHWARZMULLER SPA 3-Е», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Чугуївського районного суду Харківської області від 07.11.2019 р. [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП. На момент вищевказаної ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № ЕР/193787290. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-21/49987-АВ від 18.05.2022 року,вартість матеріального збитку, заподіяного власникові ТЗ «Renault», д.н.з. [NUMBER] , становить вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу у розмірі 3814,45 грн. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-21/49987-АВ від 18.05.2022 року,вартість матеріального збитку, заподіяного власникові ТЗ «SCHWARZMULLER SPA 3-Е», д.н.з. [NUMBER] , становить вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу у розмірі 38611,13 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сукупний розмір належного до сплати відповідачем-1 на користь позивача страхового відшкодування становить 3814,45 грн.+38611,13 грн. = 42425,58 грн. Тому, різниця між визначеною експертом сукупною вартістю відновлювального ремонту пошкоджених ТЗ позивача з урахуванням зносу й частково виплаченим страховим відшкодуванням складає: 42425,58 грн. - 23544,94 грн. = 18880,64 грн. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-21/49987-АВ від 18.05.2022 року,повна вартість відновлювального ремонту ТЗ «Renault», д.н.з. [NUMBER] , становить 10530,37 грн. Відповідно до висновку судового експерта №СЕ-19/111-21/49987-АВ від 18.05.2022 року,повна вартість відновлювального ремонту ТЗ «SCHWARZMULLER SPA 3-Е», д.н.з. [NUMBER] , становить 57848,90 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сукупний фактичний розмір заподіяної позивачу шкоди становить 10530,37 грн. + 57848,90 грн. = 68379,27 грн. Тому, різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням складає: 68379,27 грн. - 42425,58 грн. = 25953,69 грн. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути, серед іншого, завдання шкоди (збитків). Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: - протиправна поведінка особи; - настання шкоди; - причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; - вина завдавача шкоди. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Вина підтверджена постановою суду, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вказане підтверджується також і висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 760/5618/16-ц. Так, Верховний Суд у своєму висновку керується правилами частин першої та другої статті 22 ЦПК України, відповідно до яких реальними збитками є також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тобто такі дії, які настануть в майбутньому. Висновки про наявність права у потерпілої сторони на відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, без підтвердження оплати проведеного відновлювального ремонту автомобіля, сформульовані також у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15, а також у постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року №61-1836св17, від 28 лютого 2018 року № 61-134св18. Верховним Судом не встановлено підстав відступити від зазначених правових висновків. Також, суд вважає необхідним зазаначити про наступне. Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 905/1391/19. ВС підкреслив, що за змістом частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, на відповідний правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. При цьому, відповідачі в судове засідання не з`явилися, зазначені в позові та заяві про зменшення розміру позовних вимог обставини не спростували, не надали доказів того, що у останніх відсутній обов`язок по сплаті вказаних коштів позивачу, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч.4 ст.139 ЦПК України, суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. На підставі положень статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем зменшено позовні вимоги та 1% від їх ціни менше ніж 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на подання позову - 13.05.2020 року, що становить 840,80 грн., суд дійшов висновку про стягнення даної суми судового збору з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме, з відповідача-1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 354,06 грн., та з відповідача-2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 486,74 грн. Крім того, позивачем сплачено суму коштів за проведення судової експертизи у розмірі 1015,20 грн., які необхідно стягути з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам, з відповідача-1 у розмірі 427,50 грн., та з відповідача-2 у розмірі 587,70 грн.

Outcome: approved