Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

У листопаді 2021 року ТОВ «Перший український експертний центр» звернулось до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] у якому просить стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 37 636, 47 грн та інфляційні втрати у розмірі 3 666, 99 грн та 3% річних у розмірі 1 383, 46 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ТОВ «Перший український експертний центр» прийняло житлові будинки на подальшу експлуатацію та обслуговування від ТОВ «ЖЕК-2617». Позивач є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ЖЕК-2617» у зв`язку з припиненням ТОВ «ЖЕК-2617» шляхом приєднанням до ТОВ «Перший український експертний центр». З 01 липня 2017 року ТОВ «Перший український експертний центр» є виконавцем послуг з утримання будинків, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Розпорядження № 521 Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 26 вересня 2017 року «Про присвоєння поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту: «Будівництво житлово-офісно-торговельно-розважального комплексу на [ADDRESS] . IV черга» вирішено присвоїти поштову адресу: [ADDRESS] . Рішенням Київської міської ради від 22 лютого 2018 року № 322/4386 перейменовано [ADDRESS] . Позивач вказує що, [PERSON] згідно інформації з реєстрів належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . ТОВ «ЖЕК-2617» та відповідач уклали договір № 330 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 07 листопада 2016 року. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 03 листопада 2021 року по особовому рахунку № [NUMBER] , заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг складає 37 636, 47 грн за період з 01 вересня 2019 року по 05 березня 2021 року. Заборгованість несплачена та завдає збитків позивачу, у зв`язку з чим здійснюється нарахування інфляційних втрат у розмірі 3 666, 99 грн та 3 % річних у розмірі 1 383, 46 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. 28 грудня 2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов відзив від [PERSON] . Відповідач підтверджує, що є власником квартири [ADDRESS] , однак з 22 лютого 2019 року. Як вважає відповідач, ТОВ «Перший український експертний центр» використало не встановлений тариф у розмірі 8,02 грн за 1 кв. м., а інший тариф, що не відповідає вимогам законодавства та свідчить про необґрунтованість позовних вимог. Як зазначив відповідач, 31 липня 2020 року ОСББ «ЖК «Французький квартал-4» прийняло будинок [ADDRESS] в управління, з 01 серпня 2020 року будинок обслуговується силами ОСББ «ЖК «Французький квартал-4» із залученням відповідних підрядних компаній. На підставі цього, відповідач просить відмовити у задоволенні позову та заявив, що попередній розрахунок суми судових витрат становить 8 000, 00 грн, разом із цим відповідач заявив, що остаточний розмір судових витрат та докази на його підтвердження будуть надані відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. До Печерського районного суду м. Києва надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає щодо встановлених тарифів, що позивачем була запропонована пропозиція співвласникам щодо погодження нового тарифу по будинку [ADDRESS] шляхом підписання протоколу/листків письмового опитування. Дана пропозиція розглянута співвласниками житлового будинку і протокольно прийнято рішення 05 жовтня 2018 року про погодження нового тарифу на послуги. 05 березня 2021 року відбулась фактична передача будинку в управління ОСББ «ЖК «Французький квартал-4» шляхом укладення прямого договору. В акті прийому передачі показників лічильників електричної енергії за адресою: [ADDRESS] від 05 березня 2021 року, підписаному та затвердженому уповноваженими представниками ОСББ «ЖК «Французький квартал-4», чітко зазначено, що Акт складено у зв`язку з передачею житлового будинку з обслуговування ТОВ «Перший український експертний центр» в управління ОСББ «ЖК «Французький квартал-4». Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що ТОВ «ЖЕК-2617» та [PERSON] уклали договір № 330 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 07 листопада 2016 року. 01 липня 2017 року укладено Акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини за адресою: (будівельна адреса [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки № 280108093 від 20 жовтня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Актом приймання-передачі багатоквартирного будинку який розташований за адресою: [ADDRESS] від 31 липня 2020 року відбулась передача від ТОВ «Перший український експертний центр» до ОСББ «ЖК «Французький квартал-4» вказаний будинок. 05 березня 2021 року складено Акт прийому-передачі технічної та виконавчої документації від ТОВ «Перший український експертний центр» до ОСББ «ЖК «Французький квартал-4». Отже, як споживач житлово-комунальних послуг, згідно ст. 156, 162 ЖК України, [PERSON] зобов`язана не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Позивач надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розрахунком позивача, станом на 03 листопада 2021 року по особовому рахунку № [NUMBER] , заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг складає 37 636, 47 грн за період з 01 вересня 2019 року по 05 березня 2021 року. Заборгованість несплачена та завдає збитків позивачу, у зв`язку з чим здійснюється нарахування інфляційних втрат у розмірі 3 666, 99 грн та 3 % річних у розмірі 1 383, 46 грн. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Відповідно до статті 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Згідно п. 5 ч. 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальні споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Разом із тим, суд встановив, що загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК «Французький квартал-4» прийнято здійснити припинення отримання всіх послуг від ТОВ «Перший український експертний центр» з 01 серпня 2020 року та прийнято рішення не пізніше 01 серпня 2020 року ОСББ «ЖК «Французький квартал-4» розпочати управління та забезпечення належної експлуатації багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Під час вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за період 01 серпня 2020 року - 05 березня 2021 року, суду слід встановити, хто у зазначений період здійснював обслуговування будинку на [ADDRESS] . Частиною 1 статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. В свою чергу, стаття 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" регламентує, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Згідно статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що з 01 серпня 2020 року ОСББ «ЖК «Французький квартал-4» укладало договори на правах замовника щодо надання різних житлово-комунальних послуг. В матеріалах справи наявні відповідні договори та акти щодо надання послуг з 01 серпня 2020 року. Натомість, позивач нараховує заборгованість за період з 01 вересня 2019 року по 05 березня 2021 року, а відтак, суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення суми заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних за період з 01 серпня 2020 року по 05 березня 2021 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими судом, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 вересня 2019 року по 31 липня 2020 року квартирі [ADDRESS] становить 22 952, 07 грн, інфляційні втрати у розмірі 243, 78 грн та 3 % річних у розмірі 268,22 грн, що разом становить 23 464, 07 грн. За приписами частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач за подання вказаної позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 248, 5 грн, пропорційно до задоволених позовних вимог на підставі статті 141 ЦПК України. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Оскільки відповідачем не надано доказів понесення ним витрат на правничу допомогу у зазначеному у відзиві на позовну заяву розмірі й відповідач не позбавлений права звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат в порядку ч. 8. ст. 141 ЦПК України, тому питання щодо стягнення зазначених витрат судом не може бути вирішене при ухваленні даного рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial