Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Голосіївського районного суду міста Києва зі спільною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог заявники зазначили, що вони 02.11.2002 зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя між ними не склалося. Спільне господарство не ведеться з лютого 2022 року. Питання місця проживання дитини після розірвання шлюбу, її матеріального утримання та виховання врегульовано шляхом укладання відповідного нотаріально посвідченого договору від 11.07.2022. Спору про поділ майна немає. Просили розірвати шлюб між ними, зареєстрований 02.11.2002 Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1023. Заявники [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи без їх участі, в якій підтримали вимоги спільної заяви. 25.07.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи в порядку окремого провадження. Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 02.11.2002 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 03.02.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1023. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.08.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народився [INFO] , батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . 11.07.2022 [PERSON] та [PERSON] уклали договір про визначення місця проживання, виховання та утримання дитини, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченком А.В., реєстр. №2328. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1-4 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені та спільне господарство не ведеться. Заявниками врегульовані питання про визначення місця проживання дитини, яка після розірвання шлюбу буде проживати разом з батьком [PERSON] , порядок утримання дитини та участі в її вихованні матір`ю [PERSON] шляхом укладання відповідного договору. За таких обставин, заявниками дотримані всі передбачені законом вимоги для розгляду їх спільної заяви про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх спільної дитини. Таким чином, спільна заява [PERSON] , [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Із врахуванням положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати по цій справі не відшкодовуються заявникам, оскільки іншого не встановлено законом.

Outcome: approved