Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просить суд визнати за нею право власності на наступне спадкове майно, що залишилося після смерті її онука [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] : - на однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 37,1 кв. м та житловою площею 21,3 кв. м, що належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.01.2020 року, виданого приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Бойко Л.П. вартістю 60773,00 грн. відповідно до звіту та висновку фахівця; - на автомобіль марки Mercedes - Benz 350S VIN - [NUMBER] , 1993 року випуску, д.р.н. [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] , вартістю 113 212,00 грн. відповідно до звіту та висновку фахівця. Представник позивача адвокат Шаврова Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Надала відповідь на відзив, в якому посилаються на те, що 08.03.2021 року внаслідок скоєного відносно [PERSON] злочину трагічно загинув її онук [PERSON] , [INFO] . На час своєї смерті він був зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] , але фактично проживав разом зі своєю співмешканкою [PERSON] більше 10 років по [ADDRESS] , тобто за іншою адресою. Відповідачка [PERSON] не прийняла спадщину, що залишилася після смерті свого брата, оскільки на час відкриття спадщини постійно не проживала разом з ним і протягом шести місяців не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. В провадженні Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з 28.05.2021 року знаходиться кримінальне провадження відносно [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №12021041360000017 від 08.03.2021 року, справа № 184/1020/21, суддя Томаш В.І. Доценко Т.П. обвинувачується в тому, що вчинила навмисно вбивство її онука [PERSON] . Зазначений житловий будинок належав матері обвинуваченої [PERSON] і в подальшому він був відчужений її матір`ю на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2021 року. Житловий будинок [ADDRESS] , в якому зареєстровано офіційне місце проживання [PERSON] та відповідачів протягом вже тривалого часу не використовується за своїм призначенням. Ще в 2018 року він повністю був відключений від електропостачання та газопостачання. 13.01.2022 року відповідачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Бойко Л.П. із заявою щодо оформлення її спадкових справ та видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті її онука [PERSON] . Постановою від 13.01.2022 року приватний нотаріус Бойко Л.П. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилося після смерті її брата [PERSON] , посилаючись на п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до якого видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі звернення до суду заінтересованої особи, яка оспорює право, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа до вирішення справи судом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 37,1 кв. м та житловою площею 21,3 кв. м, що належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.01.2020 року, виданого приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Бойко Л.П. вартістю 60 773,00 грн. відповідно до звіту та висновку фахівця та на автомобіль марки Mercedes - Benz 350S VIN - [NUMBER] , 1993 року випуску, д.р.н. [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] , рідного батька тільки [PERSON] . Відповідачка [PERSON] безпідставно посилається на те, що нібито «єдиним зареєстрованим місцем проживання є саме спірна квартира, в який проживав померлий». Таким чином відповідачка намагається ввести суд в оману, оскільки останнім зареєстрованим місцем проживання спадкодавця [PERSON] був житловий будинок [ADDRESS] , а зовсім не спірна квартира відповідно до матеріалів спадкової справи, що була відкрита приватним нотаріусом Бойко Л.П., після його смерті і про що зазначено в постанові нотаріуса від 13.01.2022 року про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії. Відповідачка [PERSON] не зверталася до суду з позовом про визнання їй додаткового строку для прийняття спадщини, якщо на її думку вона пропустила його з поважних причин. Замість звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку про для прийняття спадщини та надання необхідних та достатніх доказів для підтвердження факту пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин, вона в межах даної справи в своєму відзиву на позов посилається на обставини, які нібито заважали їй своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини оскільки вона не проживала постійно зі спадкодавцем на час прийняття спадщини, і вказані обставини вона вважає поважними. Зокрема, вона посилається на те, що для своєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини їй заважала відсутність правовстановлюючих документів на квартиру, яка зовсім не потрібна для звернення з заявою про прийняття спадщини. Також вона посилається на карантин, встановлений в України постановою Кабінету Міністрів №211 від 11.03.2020 року, строк дії якого в подальшому був продовжений, внаслідок чого вона вважала що прийом в нотаріальних конторах на час смерті її брата в березні 2021 року не ведеться. Разом з тим, вона зазначає, що після смерті брата «зверталася до нотаріусів», але стикнулася з проблемою відсутністю документів на квартиру. Таким чином, з цього приводу відповідачка теж намагається ввести суд в оману відносно фактичних обставин справи. Але усі ці обставини по даній справі не мають жодного значення, оскільки вказані обставини з`ясовуються та перевіряються судом під час розгляду іншої справи, у разу звернення з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до змісту відзиву на позов, відповідач після переліку усіх обставин, що заважали їй звернутися своєчасно до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вона наполягає на тому, що вважає, що не пропустила строк для прийняття спадщини. Разом з тим не надала жодного доказу, що вона постійно проживала разом зі своїм померлим братом [PERSON] в спірній квартирі, яку вона вважає «єдиним зареєстрованим місцем проживання, в якій проживав померлий». Також відповідачка заперечує проти її позову, посилаючись на те, що вона нібито надала нотаріусу якийсь недостовірні відомості та не повідомила її про звернення до нотаріуса з питання прийняття спадщини. Адже закон не покладає на неї обов`язку повідомляти інших спадкоємців про своє звернення до нотаріуса з питання прийняття спадщини. Крім того, відповідачка голослівно стверджує, що вона нібито надала нотаріусу недостовірні відомості. Разом з цим відповідач ніде не зазначає, які відомості вона вважає недостовірними. Також відповідачка всупереч усім вимогам закону та обставин справи вважає, що вона має право нібито тільки на обов`язкову частку у спадщині і що обрала неналежний спосіб захисту свого права. Відповідно до тексту її відзиву на позов відповідачка зазначає наступне: «неможливість отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину не пов`язана ні з втратою документу, ні з оспорюванням відповідачем її права на отримання у порядку спадкування обов`язкової частки у спадщини, тому відсутні підстави визначення за позивачем у судовому порядку права власності». Стаття 1241 ЦК України передбачає, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Але вона не претендує ні на яку обов`язкову частку у спадщині, оскільки померлий [PERSON] на випадок своєї смерті не залишив ніякого заповіту. Вона звернулася до суду з позовною вимогою про визнання за нею права власності на все майно, що залишилося після смерті [PERSON] і на яке він мав право на час своєї смерті, а не на окрему його частку, оскільки інші спадкоємці за законом протягом встановленого законом строку не зверталися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, були тільки зареєстровані разом зі спадкодавцем за однією адресою, але фактично не проживали постійно разом з ним на час відкриття спадщини. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Кобеляцький Д.М. в судовому засіданні заперечували проти позову позивача та її представника, надали відзив на позов, в якому просять відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, стягнути з позивача на користь [PERSON] витрати на надання правової допомоги у розмірі 2000 грн. Посилаються на те, що після смерті\~ [PERSON] ,\~який загинув\~ [INFO] ,\~відкрилася спадщина\~на його\~майно,\~а саме:\~однокімнатну квартиру\~ [ADDRESS] та\~автомобіль марки\~Mercedes-Benz,\~1993\~року випуску,\~д.р.н.\~ [NUMBER] .\~Як зазначено\~позивачем у\~позові та\~не спростовується\~ним,\~ [PERSON] \~була зареєстрована\~з померлим\~за однією\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~У наданій\~до позовній\~заяві постанові\~нотаріуса про\~відмову у\~вчинені нотаріальних\~дій від\~23.09.2021\~року зазначено,\~що відповідно\~до довідки\~№537\~від 23.03.2021\~року вказується,\~що разом\~із померлим\~були зареєстровані\~(по\~ [ADDRESS] )\~сестра -\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~який відмовився\~від спадщини\~за законом\~після померлого\~брата на\~користь позивача.\~Так,\~єдиним зареєстрованим\~місцем проживання\~є саме\~спірна квартира,\~в якій\~проживав померлий. [PERSON] після смерті брата зверталася до нотаріусів, які зазначали, що їй необхідно надати документи на дану квартиру для автоматичного прийняття спадкоємцем спадщини. Вона почала збирати необхідні документи, але після смерті брата документи на житло зникли. Як стало їй згодом відомо, документи на вищезазначену квартиру забрав позивач, а тому [PERSON] стикнулася із наступними проблемами. Так, у період, коли помер спадкодавець постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211, з наступними змінами та доповненнями, з 12.03.20 року на всій території України встановлено карантин. Відповідно, було обмежено пересування людей, рух транспорту, заборонено діяльність багатьох підприємств, установ, організацій, в тому числі, нотаріальних контор, про що було оголошено у всіх засобах масової інформації. Відповідач вважала, що прийом в нотаріальних конторах не ведеться у зв`язку із карантином. Під час перебігу строку на звернення позивача для прийняття спадщини, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 09.12.2020р. №1236, якою дію карантину було подовжено та запроваджено обмежувальні протиепідемічні заходи. У зв`язку із введенням на території України карантину її дії були обмежені, що спричинило перешкоди для вчасного звернення до нотаріуса для прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті брата, [PERSON] . 13.01.2022\~року [PERSON] \~звернулася до\~приватного нотаріуса\~Нікопольського районного\~нотаріального округу\~Дніпропетровської області\~Бойко Л.П.\~із заявою\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~частину майна,\~що залишилася\~після смерті\~її брата.\~Натомість,\~13.01.2022\~року отримала\~постанову про\~відмову у\~вчиненні нотаріальної\~дії.\~Підставою відмови\~слугувало те,\~що в\~провадженні Орджонікідзевського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~знаходиться справа\~№184/1960/21\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно,\~яке залишилося\~після смерті\~ [PERSON] .\~А отже,\~вчинення нотаріальної\~дії зупиняється\~до моменту\~вирішення справи\~судом.\~Відповідно до\~постанови про\~відмову у\~вчиненні нотаріальної\~дії нотаріус\~призупинив вчинення\~нотаріальних дій\~саме із-за\~розгляду судової\~справи №184/1960/21,\~а це\~вказує на\~те,\~що [PERSON] \~не пропустила\~строк для\~отримання спадщини.\~Вона виконала\~всі передбачені\~законом дії\~для отримання\~свідоцтва про\~право на\~спадщину. Щодо вимог [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , з постанови приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бойко Л.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.09.2021 року вбачається, що підставою для відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] стало неможливість встановити коло спадкоємці померлого [PERSON] , що прийняли спадщину. Так, це трапилося через те, що позивач надав нотаріусу недостовірні відомості та не повідомив відповідачів про звернення до нотаріуса з питання прийняття спадщини. Якби позивач та/або нотаріус зв`язалися із іншими спадкоємцями, так як їх дані їм відомі, на даний час були б відсутні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Просять звернути увагу, що неможливість отримання [PERSON] свідоцтва про права на спадщину на час розгляду спору, не пов`язана ні з втратою правовстановлюючого документа, який засвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, ні з оспорюванням відповідачем її права на отримання у порядку спадкування обов`язкової частки у спадщині, а тому відсутні визначені законом підстави для визнання за позивачем у судовому порядку права власності. Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] є як передчасними, так і такими, що суперечать інституту спадкування, а тому вважають, що задоволенню не підлягають. Просять звернути увагу на те, що позивач після отримання постанови нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальних дій від 23.09.2021 року звернулася із заявою про визнання права власності на спадкове майно, тоді як повинна була звернутися до суду із заявою про оскарження такої постанови або з позовною заявою про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, вважають, що позивач звернулася до суду із неналежним та передчасним позовом до відповідачів. Тому просять відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Окрім цього, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача, з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 37,1 кв. м та житловою площею 21,3 кв. м, що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 січня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Бойко Л.П. вартістю 60773,00 грн. відповідно до звіту та висновку фахівця (а.с.10, 11, 13, 14). Вказану квартиру [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.7). Крім того, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина також на автомобіль марки Mercedes Benz, 1993 року випуску, д.р.н. [NUMBER] , зареєстрований на ім`я його батька [PERSON] , який [PERSON] прийняв у спадщину після смерті свого померлого батька, вартістю 113212,00 грн. відповідно до звіту та висновку фахівця (а.с.16, 17). Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. Спадкоємців першої черги за законом після його смерті немає. На час смерті [PERSON] не перебував в зареєстрованому шлюбі, не мав дружини та дітей. Його батько [PERSON] та мати [PERSON] померли. Спадкоємцями другої черги за законом відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України є позивач [PERSON] , рідна баба, та відповідачі [PERSON] та [PERSON] , його рідні сестра та брат. 13 квітня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Бойко Л.П. з заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її онука [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі її заяви нотаріусом була заведена спадкова справа 102/2021, яка нею була зареєстрована у Спадковому реєстрі за №67499568 (а.с.18). 23 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Бойко Л.П. з приводу оформлення своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище квартиру та на автомобіль, що залишилися після смерті [PERSON] . Однак приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 23 вересня 2021 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане вище спадкове майно посилаючись на те, що відповідно довідки №537 від 23.03.2021 року, виданої виконавчим комітетом Покровської міської ради Дніпропетровської області, за адресою - [ADDRESS] разом з померлим [PERSON] на момент його смерті значаться зареєстрованими: його сестра [PERSON] , його брат [PERSON] та його брат [PERSON] , який відмовився від спадщини, що залишилася після смерті його брата [PERSON] на користь [PERSON] (заява №211 від 13.04.2021 року). Згідно постанови нотаріуса, тобто, якщо зазначені особи дійсно проживали разом з [PERSON] на момент його смерті відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вони як спадкоємці за законом другої черги фактично вважаються такими, що прийняли спадщину. Позивач в своїй заяві про прийняття спадщини повідомила приватного нотаріуса Бойко Л.П. про те, що фактично [PERSON] проживав в [ADDRESS] , тобто за іншою адресою. В зв`язку з чим приватний нотаріус Бойко Л.П. в постанові про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , зазначила, що вона у такому разі не може встановити коло спадкоємців померлого [PERSON] , що прийняли спадщину (а.с.19-21). Разом з тим нотаріус повідомила [PERSON] про те, що вона має право звернутися до суду з цим позовом та претендувати на усе спадкове майно, якщо дійсно відповідачі не проживали разом з її онуком [PERSON] на час відкриття спадщини і таким чином не прийняли спадщину, що залишилася після його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з тим, ВС/КЦС у справі №937/10434/19-ц від 19.05.2021 року теж зазначив, що реєстрація місця проживання із спадкодавцем не свідчить про постійне проживання разом та своєчасність прийняття спадщини. Відповідачі протягом встановленого законом строку не зверталися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та не проживали разом зі своїм братом в [ADDRESS] . В зазначеному житловому будинку відповідачі були тільки зареєстровані, але фактично в ньому не проживали. Судом встановлено, що [PERSON] був на час своєї смерті зареєстрований в зазначеному житловому будинку, але фактично проживав в іншому житловому будинку по [ADDRESS] разом зі своєї співмешканкою [PERSON] , яка позбавила його життя. Відносно [PERSON] було відкрите кримінальне провадження за ст. 115 КК України. Факт того, що відповідачі фактично не проживали разом з померлим [PERSON] на час відкриття спадщини також підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків. Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав покази, згідно яких повідомив, що померлий [PERSON] його племінник. [PERSON] він не знає. [PERSON] проживав з [PERSON] по [ADDRESS] до своєї смерті у 2021р. Прописаний він був по [ADDRESS] , де не було ні газу, ні світла, будинок був нежитловий. Він проїжджав повз цього будинку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав покази, згідно яких повідомив, що [PERSON] проживав зі співмешканкою [PERSON] багато років, у них були сварки і тоді деякий час він жив у [PERSON] по [ADDRESS] . Будинок по [ADDRESS] нежилий, [PERSON] жив з [PERSON] біля 10 років. Він бачив будинок по [ADDRESS] в 2018 році, тому що працював недалеко. Цей будинок він бачив і навесні 2021 року після смерті [PERSON] . Хто там мешкає на даний час, не знає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав покази, згідно яких повідомив, що [PERSON] знав по батьку [PERSON] , приїжджали у гаражі, де робили ремонт авто. Він знав [PERSON] останні три роки, знав, що він мешкає по [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав покази, згідно яких повідомив, що [PERSON] знав по батьку [PERSON] , іноді спілкувались, сусіди по гаражу зі [PERSON] були. [PERSON] проходив у нього практику в ГЗК, він його підвозив у 2013-2014р.р. і знає, що той жив по [ADDRESS] . [PERSON] помер в 2019 році, а [PERSON] в 2021 році. Отже, у суду не виникає сумніву щодо того, що [PERSON] та [PERSON] не проживали разом зі своїм померлим братом [PERSON] в [ADDRESS] на час відкриття спадщини. Відповідно до витребуваних судом довідок ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» та АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» будинок [ADDRESS] 15.02.2016 року було відключено газові прилади за борги, 22.03.2018 року газ було відрізано від системи газопостачання на вводі; а також було відключено від електропостачання 29.08.2017 року на підставі наявності заборгованості за спожиту електроенергію, відключення здійснено на опорі (а.с.155, 164). Суд дає критичну оцінку доводам відповідача та її представника, висловлені у відзиві та в судовому засіданні щодо невизнання позовних вимог позивача та її представника, оскільки вони є голослівними, безпідставними та не підтверджені належними та допустимими доказами і спростовуються стабільними поясненнями представника позивача, пояснення допитаних свідків, матеріалами справи в їх сукупності. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, суд вважає, що позивач придбала право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її онука [PERSON] , який помер [INFO] . Приймаючи до уваги, що позивачці в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , нотаріусом відмовлено, однак позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті свого онука, отже за нею слід визнати право власності на спадок. На підставі викладеного та

Outcome: approved