Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

у листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку терміном в два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла рідна мати позивача - [PERSON] , Позивач є спадкоємцем першої черги. За життя вона склала заповіт на ім`я [PERSON] , [INFO] [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини та звертався до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Проте, [INFO] [PERSON] помер, рішення по справі не було прийнято. [PERSON] дізнався, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини за заповітом, коли приїхав в Україну. [PERSON] за життя була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] разом з батьком позивача [PERSON] , який помер [INFO] . За життя позивач хоч і проживав в м. Санкт-Петербург, але постійно піклувався про батьків, приїжджав до них, пересилав та передавав їм гроші для сплати комунальних послуг по квартирі. Підтвердженням цього є приїзди до України, про що свідчать відмітки в закордонному паспорті позивача. Кабінет міністрів України з 3 квітня 2019 року заборонив нерегулярне пряме сполучення з Росією за винятком рейсів, необхідних для забезпечення роботи місій ООН, ОБСЕ і Червоного Хреста. Останній приїзд позивача в Україну був 27.03.2020 року, коли помер його батько. В зв`язку з поширенням на території Російської Федерації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, погіршенням стану здоров`я, позивач не міг приїхати в Україну, коли померла його мати. Поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, стало причиною закриття пунктів пропуску України з Росією. В підтвердження зазначеного надаються повідомлення з російських сайтів Митної служби ФСБ Росії. Україна, як і більшість країн світу тимчасово закрили власні кордони та обмежили в`їзд іноземців, що стало перешкодою для позивача приїхати в Україну. Коли позивач дізнався про смерть матері, то бажав приїхати в Україну, але через загострення коронавірусної хвороби та через свою хворобу не зміг приїхати до України. Враховуючи, що у позивача були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, а саме тривала хвороба, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна, звернення позивача до адвоката та суду відразу по прибуттю в Україну, коли дізнався про пропущений строк для прийняття спадщини та про те, що спадщина не була прийнята, позивач вважає, що всі ці обставини є поважними та такими, що створили йому істотні труднощі для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Відповідно до витягу із Спадкового реєстру № 64786158 від 19.05. 2021 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 17). Ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.\~\~ У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада2015 року № 6-1486цс15, яка є незмінною. Позивач в\~позовній заяві\~зазначив,\~що він\~з поважних\~причин не\~міг звернутись\~до нотаріуса\~із заявою\~про прийняття\~спадщини,\~так як\~він є\~громадянином Російської\~Федерації та\~після смерті\~матері тривалий\~час не\~мав можливості\~потрапити до\~м.\~Чернігова через\~закриття пунктів\~пропуску України\~з Росією\~у зв`язку\~з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 та сам в цей період мав численні захворювання. Проте позивач не був позбавлений можливості звернутись з відповідною заявою до консульської установи України в Російській Федерації або до нотаріуса на території України. Доказів, які б свідчили про перешкоду подання такої заяви позивачем не надано. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач у визначений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини не подав та поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини не навів. Надані медичні документи не підтверджують тяжкість і тривалість хвороби у період дії строку для прийняття спадщини. Крім того, суд враховує, що позов подано через дванадцять місяців після відкриття спадщини. Отже, позивач не надав суду переконливих доказів того, що протягом дії строку для подачі заяви про прийняття спадщини він мав об`єктивні та непереборні перешкоди на вчинення дій щодо прийняття спадщини після смерті матері, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed