Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

У жовтні 2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, про зобов`язання вчинити певні дії. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилалася на те, що їй, на праві власності, відповідно до договору купівлі-продажу від 16.01.2021, належить квартира [ADDRESS] . З моменту придбання квартири нею добросовісно виконуються обов`язки щодо сплати послуг з утримання будинку, які надаються відповідачем, однак останній безпідставно надсилає вимоги про сплату боргу у розмірі 5 340,94 грн., що виник до моменту переходу права власності. Оскільки позивач вважає вказану заборгованість такою, що виникла не з її вини, та враховуючи дії відповідача щодо відмови у списанні вказаного боргу, вона вимушене звернутись до суду з даним позовом в якому просить суд зобов`язати КП «Жилсервіс-2» ДМР виключити із суми заборгованості [PERSON] , за послуги з утримання будинку (квартирна плата) за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), заборгованості попередніх власників, що виникла за період часу до 16.01.2021 в сумі 5 340,94 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 01.11.2021 позовну заяву [PERSON] залишено без руху. На виконання вимог ухвали від 01.11.2021 позивачем надано належним чином завірені копії доказів. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 01.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи. Правом на подання відзиву не скористався. Згідно зі ст.ст.223,280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно, право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 16.01.2021, набула [PERSON] . Згідно з копією розрахунку за особовим рахунком № [NUMBER] (за послуги з управління багатоквартирним будинком), заборгованість становить 5 340,94 грн. за період з січня 2015 року по березень 2018 року. Відповідно до ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до висновку, до якого дійшла колегія суддів ВС/КЦС у постанові від 01.09.2020 прийнятій за результатами розгляду справи №686/6276/19, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Тобто, з аналізу вказаних норм матеріального права та виходячи зі змісту вищезазначеної постанови ВП/КЦС вбачається, що діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не обумовлено в договорі купівлі-продажу. За загальними положеннями, визначеним ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу кожна особа має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес особи в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з частинами 1 4 статті 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами, встановленими частинами 1, 3 статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Принцип змагальності, закріплений у статті 12 ЦПК, визначає для сторін ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними процесуальних дій. Такий принцип, зокрема, полягає у покладанні на позивача (його представника) обов`язку з доведення обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог. Невиконання такого обов`язку несе процесуально негативні наслідки у вигляді настання ризиків, визначених процесуальним законом (закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду, повна або часткова відмова у позові тощо). З огляду на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, а саме - не надано копію договору купівлі-продажу від 16.01.2021, тобто не підтверджено факт відсутності обов`язку щодо сплати боргу виниклого за попереднього власника, позовні вимоги слід визнати необґрунтованими. Крім того, в силу принципу змагальності та диспозитивної, сторона не позбавлена можливості доводити суду свою правову позицію, однак на обґрунтування позовних вимог позивачем надано лише копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав, з якої видно дату набуття права власності на квартиру позивачем. Однак для висновку про те, що заборгованість виникла раніше, і має бути сплачена попереднім власником, ключове значення має не лише дата набуття права власності на нерухоме майно, а й обставини переоформлення особового рахунку, проведення звірок з КП «Жилсервіс-2», опломбування лічильників, складання актів і т.д. Позивачем та її представником не надано суду беззаперечних та переконливих доказів того, що заборгованість виникла раніше, і не надано копію правочину, на підставі якого була придбана квартира, тому суд позбавлений можливості за даних обставин ухвалити рішення на користь позивача. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про необхідність залишення позову без задоволення унаслідок його необґрунтованості. В силу положень ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed