Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилався на те, що 19 липня 2019 року між\~Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит»\~та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту СП №208, за яким останньому було надано кредит в розмірі 10 500, 00 гривень, під 54 % річних, загальним строком користування 12 місяці, з обов`язком погасити кредит до 19.07.2020. Згідно п. 3.1. Договору споживчого кредиту СП №208 від 19.07.2019 плата за користування кредитом (проценти) становить 54 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня оформлення кредиту. У разі порушення строку погашення кредиту, але не раніше 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому повинно було відбутися погашення кредиту, на прострочену суму платежу нараховується 90% річних. Тип процентної ставки - фіксована. 19.07.2019 між [PERSON] та КС "Лозівський взаємний кредит" було укладено Договір поруки №208/03, у відповідності до якого [PERSON] зобов`язалася відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань [PERSON] за договором споживчого кредиту СП №208 від 19.07.2019, в повному обсязі цих зобов`язань, а саме в сумі 10\~500 грн. та відсотків за цим договором, а також можливих пені та неустойки. 25.06.2019 між [PERSON] та КС "Лозівський взаємний кредит" було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД №191 згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 500 грн. під 54 % річних, загальним строком користування 24 місяців, з обов`язком погасити кредит до 25.06.2021 згідно графіку. Тип процентної ставки - фіксована. 25.06.2019 між [PERSON] та КС "Лозівський взаємний кредит" було укладено Договір поруки №191/03, у відповідності до якого [PERSON] зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань [PERSON] за договором споживчого кредиту ДП №191 від 25.06.2019 в повному обсязі цих зобов`язань, а саме в сумі 10500 грн. та відсотків за цим договором, а також можливих пені та неустойки. 06.05.2020 заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду по справі №629/1010/20 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь КС «ЛВК» прострочену суму боргу по кредиту за договором споживчого кредиту СП №208 від 19.07.2019 станом на березень 2020 року включно в розмірі 6402,28 грн.; суму заборгованості по відсоткам із застосуванням процентної ставки 54%річних за серпень 2019 року березень 2020 року включно в розмірі 1682,69 грн., суму заборгованості по відсоткам із застосуванням процентної ставки 90 % річних за серпень 2019 року березень 2020 року включно в розмірі 1675,50 грн., достроково суму залишку по кредиту за договором в розмірі 4097,72 грн., судові витрати. З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути на їх користь з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості по відсоткам із застосуванням процентної ставки 90% річних за договором споживчого кредиту СП №208 від 19.07.2019 за квітень 2020 року 08 грудня 2021 року включно за ч.2 ст.625 ЦК України в розмірі 10\~343,19 грн., а також за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №191 від 25.06.2019 за квітень 2020 року січень 2022 року включно за ч.2 ст.625 ЦК України в розмірі 8\~594,44 грн., а також судові витрати. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.01.2022 було відкрито провадження по даній справі. Відповідно до розпорядження Верховного суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Запорізької, Харківської областей)» №16/0/9-22 від 06.04.2022 та відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Лозівського міськрайонного суду Харківської області на Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана судова справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Подорець О.Б. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2022 року прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідно до за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11\~ст. 128 ЦПК України\~(судові повістки направлені по останньому відомому зареєстрованому місцю проживання відповідача рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, а також через опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України), про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено,\~що 19 липня 2019 року між\~Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит»\~та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту СП №208, за яким останньому було надано кредит в розмірі 10 500, 00 гривень, під 54 % річних, загальним строком користування 12 місяці, з обов`язком погасити кредит до 19.07.2020. Згідно п. 3.1. Договору споживчого кредиту СП №208 від 19.07.2019 плата за користування кредитом (проценти) становить 54 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня оформлення кредиту. У разі порушення строку погашення кредиту, але не раніше 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому повинно було відбутися погашення кредиту, на прострочену суму платежу нараховується 90% річних. Тип процентної ставки - фіксована. 19.07.2019 між [PERSON] та КС "Лозівський взаємний кредит" було укладено Договір поруки №208/03, у відповідності до якого [PERSON] зобов`язалася відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань [PERSON] за договором споживчого кредиту СП №208 від 19.07.2019, в повному обсязі цих зобов`язань, а саме в сумі 10\~500 грн. та відсотків за цим договором, а також можливих пені та неустойки. 25.06.2019 між [PERSON] та КС "Лозівський взаємний кредит" було укладено договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД №191 згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 500 грн. під 54 % річних, загальним строком користування 24 місяців, з обов`язком погасити кредит до 25.06.2021 згідно графіку. Тип процентної ставки - фіксована. Згідно п. 3.1. Договору споживчого кредиту (пенсійний) ПД №191 від 25.06.2019 плата за користування кредитом (проценти) становить 54,75 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня оформлення кредиту. В разі порушення строку погашення кредиту, але не раніше 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому повинно було відбутися погашення кредиту, на прострочену суму платежу нараховується 90% річних. 25.06.2019 між [PERSON] та КС "Лозівський взаємний кредит" було укладено Договір поруки №191/03, у відповідності до якого [PERSON] зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань [PERSON] за договором споживчого кредиту ДП №191 від 25.06.2019 в повному обсязі цих зобов`язань, а саме в сумі 10500 грн. та відсотків за цим договором, а також можливих пені та неустойки. 06.05.2020 заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду по справі №629/1010/20 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь КС «ЛВК» прострочену суму боргу по кредиту за договором споживчого кредиту СП №208 від 19.07.2019 станом на березень 2020 року включно в розмірі 6402,28 грн.; суму заборгованості по відсоткам із застосуванням процентної ставки 54%річних за серпень 2019 року березень 2020 року включно в розмірі 1682,69 грн., суму заборгованості по відсоткам із застосуванням процентної ставки 90 % річних за серпень 2019 року березень 2020 року включно в розмірі 1675,50 грн., достроково суму залишку по кредиту за договором в розмірі 4097,72 грн., судові витрати. Відповідно до Довідки про нарахування та сплату відсотків з застосуванням процентної ставки 90% річних за весь час прострочення Боржником платежів по грудень 2021 року включно за період з квітня 2020 року по грудень 2021 року заборгованість за несплаченими відсотками (90% річних) по кредиту за договором споживчого кредиту за зазначений період складає 10\~343,19 грн. Відповідно до Довідки про нарахування та сплату відсотків з застосуванням процентної ставки 90% річних за весь час прострочення Боржником платежів по січень 2022 року включно за період з квітня 2020 року по січень 2022 року заборгованість за несплаченими відсотками (90% річних) по кредиту за договором споживчого кредиту за зазначений період складає 8594,44 грн. Згідно ст. 12\~ЦПК України цивільне\~судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77\~ЦПК України предметом\~доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81\~ЦПК України кожна\~сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Частиною 1 ст. 530\~ЦК України передбачено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 611\~ЦК України у\~разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 610\~ЦК України порушенням\~зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.612 ЦК України боржник \~вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ч.ч. 1,2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В постанові від 23.05.2018 по справі № 910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду, частково задовольняючи позов про стягнення 3 % річних, нарахованих згідно з частиною 2\~статті 625 ЦК України, дійшла висновку про те, що положеннями частини 1\~статті 1048 ЦК України\~врегульовано правовідносини щодо сплати процентів за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, тоді як частиною 2\~статті 625 ЦК України\~встановлено наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК України\~боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому у пункті 6.20 зазначеної постанови Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Таким чином у справі № 910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду чітко розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною 2\~статті 625 ЦК України. Отже, правова позиція Великої Палати Верховного Суду в зазначеній справі полягає у тому, що відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК України\~кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2\~статті 1050 ЦК України. Таку ж правову позицію підтримав Верховний Суд і при розгляді справи № 5017/1987/2012 у постанові від 05 березня 2019 року. З огляду на викладене суд уважає, що Кредитна спілка не позбавляється права на отримання належних їй процентів за неправомірне користування кредитом, нарахованих за підвищеною ставкою на підставі пункту 3.1 Договору кредиту у зв`язку з простроченням виконання позичальником грошового зобов`язання, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини 2\~статті 625 ЦК України. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Враховуючи результат розгляду справи, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 1135 грн. з кожного, оскільки солідарний обов`язок щодо сплати судового збору чинним законодавством не передбачено.

Outcome: partial