Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У грудні 2021 року позивач [PERSON] звернувся із позовом про виключення з актового запису №81 від 07 вересня 2021 року Новоушицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження [PERSON] запис про батька [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що він з 2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Зазначає, що у зв`язку з відсутністю роботи в Україні йому постійно доводилось виїжджати до Польщі. Після повернення в Україну в кінці грудня 2020 року він дізнався, що його дружина вагітна, однак вагітність не могла бути пов`язана з ним, оскільки його не було поруч. Відповідач також підтвердила, що позивач не є батьком дитини та реєструвати батьківство за ним не має наміру, після чого подружні відносини між ними були припиненні, сторони перестали спільно проживати та спілкуватись. Разом з тим позивач після народження дитини [PERSON] дізнався, що його було записано батьком дитини, оскільки за відсутності заяви біологічного батька дитини, відповідно до ст.122 СК України, батьком дитини записують особу з якою мати перебуває у шлюбі. Таким чином вважає, що він не є біологічним батьком дитини, однак в інший спосіб, ніж встановлення цього рішенням суду, довести цей факт не в змозі, а тому звернувся до суду з вищевказаним позовом. Представник позивача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Соловей О.В.\~подав до\~суду заяву\~про проведення\~розгляду справи\~у його\~та позивача\~відсутності.Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з огляду на визнання відповідачем позовну (арк. спр.72 ). Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про визнання позову. Розгляд справи просила здійснювати у її відсутності (арк. спр.66). Процесуальні дії у справі 28 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 25 січня 2022 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позову, продовжено підготовче засідання, задоволено клопотання представника позивача про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, провадження по справі зупинено. 13 травня 2022 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання. 25 травня 2022 року задоволено клопотання судового експерта, провадження по справі зупинено. 18 липня 2022 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання. 25 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2015 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (арк. спр. 6). Даними свідоцтва про народження та копією актового запису про народження підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (арк.спр.7,26). Відповідно до повідомлення експерта від 24 червня 2022 року, станом на 24 червня 2022 року зразки біологічного матеріалу (крові або букального епітелію) [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , для дослідження не надано, вказані особи до ДНДЕКЦ МВС не з`явилися. У зв`язку з неявкою осіб згідно за статтею 72 ЦПК України експерт повідомив про неможливість проведення експертизи (арк. спр.56-57). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до вимог частин 1, 2\~статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Статтею 133 СК України\~передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Суд установив, що [PERSON] народилися під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до\~статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до частини 5\~статті 136 СК України, не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої\~статті 123 цього Кодексу. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогодні це єдиний метод точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорювання кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору цієї категорії справ. Зазначений висновок викладений у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 592/4443/17. В ході проведення підготовчого засідання судом за клопотанням позивача була призначена судова молекулярно-генетична експертиза. Відповідач [PERSON] разом із дитиною двічі не з`явилась до експертної установи, таким чином ухилилася від проведення експертизи. Відповідно до статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. На переконання суду, ухилення відповідача від участі в проведенні експертизи свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про батьківство щодо дитини та є підставою для визнання судом факту відсутності кровного споріднення між позивачем [PERSON] та дитиною [PERSON] . Разом з тим, частиною першою статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач [PERSON] позов визнала та не оспорювала ту обставину, що позивач, будучи записаним батьком дитини, в дійсності не є біологічним батьком її доньки [PERSON] , у зв`язку з чим ця обставина відповідно до статті 82\~ЦПК України не підлягає доказуванню. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства\~юстиції України\~від 12.01.2011р\~№96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, у тому числі, рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. З урахуванням викладених обставин суд вважає позов обґрунтованим та його задовольняє. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Правничу допомогу в даній цивільній справі позивачу надавав адвокат Соловей О.В. на підставі ордеру серії ВХ № 1021407 та договору №159 про надання правової допомоги від 15 грудня 2021 року. Так, позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на правову допомогу 3\~500 грн; судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 908 грн, а всього - 4\~408 грн. [PERSON] сплатив адвокату Солов`ю О.В. за надану правову допомогу кошти в сумі 3500 грн, відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт за договором про надання правової допомоги, що підтверджується квитанцією (арк.спр.13). Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача [PERSON] на професійну правничу допомогу на загальну суму 3 500 гривень, відповідач клопотання про неспівмірність таких витрат до суду не подала, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат у розмірі 3\~500 грн, оскільки такі є реальними, доведеними актом виконаних адвокатом робіт, та які суд вважає співмірними зі складністю справи, витраченим часом, обсягом послуг та робіт. Водночас відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід також стягнути судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 908 грн, оскільки сплата такого підтверджена квитанцією (арк. спр.3). На підставі викладеного,

Outcome: approved