Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Кіріченко В.М. звернувся до суду 18.12.2020 з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.01.2011, станом на 03.11.2020, у загальному розмірі 23\~698,89 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 20\~867,81 грн, у тому числі заборгованості за простроченим кредитом у розмірі 20\~867,81 грн, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 2\~831,08 грн та стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~102,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 12.01.2011 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви б/н, згідно з якою позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування ним. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які викладені на офіційному банківському сайті www.privatbank.ua , складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Свідченням приєднання відповідача до угоди та дії укладеного між банком та ним кредитного договору є факт користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що узгоджується із ч. 2 ст. 642 ЦПК України. Отже, укладений між сторонами договір є мішаним, оскільки містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до виявленого [PERSON] бажання, банк відкрив йому кредитний рахунок із встановленням початкового кредитного ліміту в розмірі, зазначеному в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Так, для користування кредитним картковим рахунком позичальникові було видано кредитну картку із строком дії. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3 договору, на підставі яких при укладенні договору відповідач надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тим самим допустив порушення виконання покладених на нього зобов`язань. У результаті цього станом на 03.11.2020 виникла заборгованість, розмір якої з урахуванням внесених відповідачем коштів на погашення заборгованості, становить 23\~698,89 грн та включає: заборгованість за кредитом у розмірі 20\~867,81 грн, у тому числі заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 20\~867,81 грн, заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 2\~831,08 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу 18.12.2020 матеріали позову передано в провадження судді Чернової Н.В., яка ухвалою від 22.02.2021 відкрила провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до Розпорядження №685 від 02.08.2022 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи у зв`язку із перебуванням судді Чернової Н.В. у декретній відпустці. На підставі протоколу від 02.08.2022 матеріали цивільної справи передано в провадження судді Сіденка С.І., який ухвалою від 03.08.2022 прийняв справу до свого провадження. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Через неявку у судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] 12.01.2011 підписав анкету-заяву, в якій зазначено, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір), що підтверджується підписом відповідача у заяві, а також, що він ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 18). Судом встановлено, що 12.01.2011 [PERSON] отримав в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит в початково визначеному розмірі 0 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок емітовану банком кредитну картку № [NUMBER] . При цьому, як слідує з довідки про зміну умов кредитування, за картковим рахунком відповідача кредитний ліміт неодноразово змінювався, а саме: збільшено до 500,00 грн 23.03.2011, збільшено до 800,00 грн 08.06.2011, збільшено до 1\~900,00 грн 17.09.2011, збільшено до 2\~090,00 грн 15.05.2012, збільшено до 2\~600,00 грн 22.11.2012, збільшено до 2\~700,00 грн 07.04.2013, зменшено до 2\~000,00 грн 27.05.2016, зменшено до 0 грн 22.10.2016, збільшено до 10\~000,00 грн 15.07.2018, збільшено до 17\~000,00 грн 14.02.2019, збільшено до 22\~000,00 грн 23.01.2020, остаточно встановлено ліміт на рівні 0 грн. 01.06.2020 (а.с. 16). Активно користуватись кредитними коштами відповідач почав з 24.07.2011, що слідує з розрахунку заборгованості та виписки по рахунку (а.с. 5-15, 56-73). З 21.05.2018 найменування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що не є перетворенням юридичної особи. Державну реєстрацію змін в найменуванні банку проведено 14.06.2018. До анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 12.01.2011, позивачем долучено підписану позичальником [PERSON] довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» (а.с. 19-22, 23-47). Як слідує з довідки про умови кредитування, за користування кредитними коштами встановлюється базова відсоткова ставка 2,5% на місяць, яка нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році. Також визначено розмір щомісячних платежів, які включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді 7% від заборгованості, але неменше 50 грн та не більше залишку заборгованості, пеня та штрафи за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань (а.с. 19). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №б/н від 12.01.2011 станом на 03.11.2020 складає 23\~698,89 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 20\~867,81 грн, у тому числі заборгованість за простроченим кредитом - 20\~867,81 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 2\~831,08 грн (а.с. 5-15). Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, підписання довідки про умови кредитування, в якій вказані узгоджені сторонами процента ставка за користування кредитування, активне користування нею, у тому числі після збільшення кредитного ліміту, в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач активно почав користуватися кредитними коштами з 24.07.2011, частково погашаючи заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах, востаннє 15.08.2020 у розмірі 200,00 грн, в результаті чого станом на 03.11.2020 утворилась заборгованість за кредитом в сумі 20\~867,81 грн. Крім того, позивачем заявлено заборгованість по процентам за користування кредитом 2\~831,08 грн, що вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 5-15). Надані представником позивача докази, а саме анкета-заява, довідка про умови кредитування з використання кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», розрахунок заборгованості та виписка за договором, суд вважає належними доказами, оскільки обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог, де враховано період порушення боржником умов договору та часткове погашення нею заборгованості. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Таким чином, позивач, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином не виконував свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом в сумі 20\~867,81 грн та по процентам за користування кредитом 2\~831,08 грн, нарахованим за узгодженою сторонами ставкою, яку суд вважає доведеною. За даних обставин суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» із стягненням з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором №б/н від 12.01.2011 станом на 03.11.2020 в загальному розмірі 23\~698,89 грн, що включає: заборгованість за кредитом - 20\~867,81 грн, у тому числі заборгованість за простроченим кредитом - 20\~867,81 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 2\~831,08 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2\~102,00 грн, сплачений позивачем за подання позову до суду (а.с. 1).

Outcome: approved