Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-25 00:00:00

Іванківська селищна рада в особі селищного голови Свириденко Т.Д. (далі Позивач) в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] (далі Відповідач), третя особа - Служба у справах дітей Іванківської селищної ради. У своєму позові позивач посилається на те, що відповідач по справі [PERSON] є матір`ю дитини, [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини - [PERSON] в свідоцтві про народження записані зі слів матері в порядку ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Відповідач [PERSON] створила такі умови для своєї малолітньої дитини, які несуть безпосередньою загрозу його життю та здоров`ю, так як постійно зловживає спиртними напоями, періодично приводить в квартиру сторонніх чоловіків, з якими вона вживає алкогольні напої, часу та бажання займатися дитиною в матері не має. [PERSON] з 24.11.2014 року перебуває на обліку, як сім`я, яка опинилися в складних життєвих обставинах, в КУ ІСР «Центр соціальних служб», який надає сім`ї соціальні послуги. За час перебування на обліку [PERSON] не веде належним чином підсобного господарства, вихованням дитини не займається, належним чином не утримує, неодноразово була виявлена у стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків. На даний час відповідач [PERSON] проживає зі співмешканцем [PERSON] (з його слів), з яким разом постійно зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, ставлення до дитини байдуже. Під час перевірки сім`ї [PERSON] було виявлено, що матір перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в квартирі перебували співмешканець та ще два сторонні чоловіки, які також перебували в стані алкогольного сп`яніння. Дитина не доглянута, брудна, до школи не готова, постільна білизна та речі брудні, в квартирі антисанітарія. Зі слів дитини, співмешканець матері [PERSON] , його б`є та виганяє з квартири і що він ночував у друга, дитина постійно говорить, що боїться маминого співмешканця. Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 17.08.2021 року (при повторному обстеженні), [PERSON] знову перебувала в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання, дитина була брудна, недоглянута, голодна, що є безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дитини, тому малолітню дитину [PERSON] було негайно відібрано у матері з метою захисту прав та законних інтересів дитини та тимчасово влаштовано до КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ». За час перебування дітей в КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ», зацікавленості матері в тому, щоб забрати дитину або перебувати з ним в КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ», зі сторони матері, не проявлялось. Позивач вважає, що [PERSON] протягом тривалого часу не цікавилася станом здоров`я дитини, абсолютно не приймає належної участі в його фізичному та духовному вихованні, не піклується про нього, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов проживання та виховання для своєї дитини, тим самим злісно та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомо знехтувала ними, а тому повністю самоусунулася від їх виконання, чим порушила права дитини та законні інтереси. З наведених вище обставин, в інтересах дитини, відповідача доцільно позбавити батьківських прав, дати можливість дитині зростати та виховуватися в люблячій сім`ї. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на користь її дитини аліменти в розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до настання дитиною повноліття. Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. 15 листопада 2021 року до суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про долучення до матеріалів справи Висновку органу опіки та піклування Іванківської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських права [PERSON] /а.с. 36-39/. У зв`язку з неявкою у підготовче судове засідання відповідача, розгляд справи було відкладено на 02 грудня 2021 року /а.с. 40/. У підготовчому судовому засіданні, яке мало місце 02 грудня 2021 року, судом було ініційовано клопотання про призначення відповідачу [PERSON] захисника. Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Київській області призначити адвоката [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS] , для представництва її в суді та надання професійної правничої допомоги по справі за позовом Органу опіки та піклування - Виконавчий комітет Іванківської селищної ради в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справа дітей Іванківської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Розгляд підготовчого судового засідання відкладено на 26 січня 2022 року /а.с. 51/. 10 грудня 2021 року до суду надійшов лист за № 009/02-05/214 від 10.12.2021 року, відповідно до якого Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області повідомляє, що здійснює захист осіб у кримінальних провадженнях, а здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну допомогу, в судах, належить до компетенції місцевих центрів з надання правової безоплатної вторинної правової допомоги /а.с. 53-54/. 26 січня 2022 року розгляд підготовчого судового засідання відкладено на 21 лютого 2022 року за клопотанням відповідача /а.с. 55, 56/. 21 лютого 2022 року розгляд підготовчого судового засідання не відбувся, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному /а.с. 58/. 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України, рішенням зборів суддів Іванківського районного суду Київської області № 3 було тимчасово зупинено здійснення судочинства /а.с. 59/. 06.03.2022 року розпорядженням Голови Верховного суду України № 1/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Іванківського районного суду до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області. 22.04.2022 року підсудність судових справ Іванківського районного суду було відновлено на підставі розпорядження Голови Верховного суду України № 18/0/9-22 від 21.04.2022 року /а.с. 59/. Після відновлено судочинства, розгляд підготовчого судового засідання призначено на 30 червня 2022 року. 30 червня 2022 року відкладено підготовче судове засідання на 10 серпня 2022 року на 11 год. у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про вручення їй судової повістки. Ухвалою суду від 10 серпня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду. У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомленні. Заяв та клопотань від сторін до суду не надходило. Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач звернулася до суду із заявою про визнання позову та просить суд розглянути справу за її відсутності. Представник третьої особи (без самостійних вимог) Служби у справах дітей Іванківської селищної ради Нестеренко Т.В. звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника служби, висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дитини підтримали. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] /а.с. 7/. Відомості про батька дитини - [PERSON] в свідоцтві про народження записані зі слів матері в порядку ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 00032309924 від 27.08.2021 року /а.с. 8, 36/. Згідно акту обстеження житлових умов проживання [PERSON] та її дитини, постільна білизна брудна, в кімнаті розкидані речі, одяг брудний, засобів гігієни не має, в кімнатах валяються пусті пляшки з-під пива /а.с. 9, 10/. За результатами акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, неповнолітню дитину [PERSON] було негайно відібрано з метою захисту прав та законних інтересів дитини /а.с. 11-15). На підставі Розпорядження Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області № 171 від 17.08.2021 року негайно відібрано дитину [PERSON] та влаштовано до КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» /а.с. 16/. Відповідно до Рішення Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області № 319 від 30.08.2021 року малолітню дитину [PERSON] , [INFO] влаштовано до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей /а.с. 17, 18/. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідач [PERSON] не виконує покладених на неї законом обов`язків щодо виховання своєї дитини, а саме: безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків, не піклується про свою дитину, не цікавиться її життям, що свідчить про дійсне ухилення її від виконання своїх обов`язків по вихованню до дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, у т.ч. ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У зв`язку з викладеними обставинами, 13 вересня 2021 року Виконавчий комітет Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області прийняла рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо її дитини /а.с. 37-39/. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд погоджується з таким висновком, який є обґрунтований та відповідає іншим матеріалам справи. У справі встановлено, що відповідач від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини ухилилася. Відтак, пред`явлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє з 27 вересня 1991 року, «... держави учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини...». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимогами статті 179 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання, а також має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними, відповідно до Цивільного кодексу. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча повинна та має таку можливість, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з неї аліменти на користь дітей в розмірі 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З матеріалів справи слідує, що позивач звернулися до суду 03 вересня 2021 року, тому суд вважає за можливе присудити аліменти на утримання дитини 03 вересня 2021 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогам статті 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи слідує, що позивач звільнений від сплати судового збору. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд покладає обов`язок зі сплати судового збору на відповідача у розмірі 1816 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень), з яких: 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень) за подачу позовної заяви про позбавлення батьківських прав та 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень)за подачу заяви про стягнення аліментів. На підставі ст.ст. 164 ч. 1 п. 2, 166 ч. 2, 167 СК України,

Outcome: partial