Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє вимоги щодо предмета спору: Любешівський відділ Державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який 11.03.2013 Любешівським районним судом Волинської області було розірвано. В шлюбі у них народилося троє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Питання щодо місця проживання дітей не вирішувалося, але з добровільної згоди сторін діти залишилися проживати з їхньою матір`ю. Вказує, що рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 17.09.2018 постановлено стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 972,00 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, з 06.07.2018 і до досягнення дітьми повноліття. Виконавчий лист видано 19.10.2018. Зазначає, що після досягнення дочкою [PERSON] повноліття стягнення аліментів здійснюється на користь відповідачки на утримання двох неповнолітніх синів. Вказує на те, що відповідач, матір дітей, з травня 2021 року виїжджала на сезонні роботи за межі країни. За весь цей час приїздила лише один раз. Неповнолітні діти проживали у будинку самі, де не було створено умов для нормального їхнього розвитку та проживання. Про таку обставину позивач дізнався від односельчан та занепокоївся за життя дітей, оскільки мати залишила їх самих без нагляду дорослих і навіть позивачу, їхньому батьку, про це не повідомила. Він неодноразово приходив до них, просив синів, щоб йшли до його жити. Але вони казали, що бояться гніву мами. Крім того, вказує, що він самостійно несе усі витрати на утримання, виховання та розвиток неповнолітніх дітей. Починаючи з 04.12.2021, неповнолітні діти сини [PERSON] і [PERSON] проживають разом з позивачем у житловому будинку його батька, де всі зареєстровані. Просить суд, припинити стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , встановлених рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 17.08.2018 по цивільній справі № 162/465/18. Звільнити його від сплати заборгованості за аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка нарахована на підставі виконавчого листа, виданого 19.10.2018 за рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 17.09.2018 у справі № 162/465/18. Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 25.05.2022 розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Судові витрати просить стягнути з відповідача (а.с.24). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходило (а.с.39). Представник третьої особи також подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.40). Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявним матеріалам справи. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, однак, рішенням Любешівського районного суду від 11.03.2013, шлюб між ними було розірвано. У спільному подружньому житті у сторін народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] (досягла повноліття), сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 17.09.2018, яке набрало законної сили, постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 972,00 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, з 06.07.2018 і до досягнення дітьми повноліття. Вищевказане судове рішення набрало законної сили та на його виконання було видано виконавчий лист, який в подальшому пред`явлений до Любешівського районного ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с.10-11). Із матеріалів справи вбачається, що у позивача є заборгованість по сплаті аліментів з лютого 2022 року. Станом на 01.05.2022 борг становив 7801.18 гривень (а.с.11). Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що в акті обстеження проживання [PERSON] , [INFO] , жителя с. Деревок Камінь-Каширського району від 28.04.2022 зазначено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на момент обстеження в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] дійсно проживають. Зі слів неповнолітніх дітей, вони проживають з батьком з 04.12.2021. Умови проживання задовільні, в будинку наявні всі необхідні прилади. Батько неповнолітніх дітей забезпечує їх продуктами харчування та необхідними речами, які на час розгляду справи судом, фактично проживають за цією адресою. Системний аналіз ч.2 та ч.3 ст. 181 СК України свідчить про те, що право матері, батька на отримання аліментів, а також визначення способу їх стягнення нерозривно пов`язано з проживанням дитини разом з одним із них. В такому випадку у разі припинення проживання дитини разом зі стягувачем аліментів, а також припинення перебування дитини на його утриманні, у стягувача аліментів припиняється право на їх стягнення. За таких обставин, суд доходить висновку, що неповнолітні діти не проживають разом з матір`ю, а проживають з батьком, на утриманні якого перебувають, а отже, у відповідача припинилось право на стягнення аліментів на утримання дітей. З метою запобігання безпідставного збагачення відповідача за рахунок позивача належить звільнити позивача від подальшої сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , призначених рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 17.09.2018. Враховуючи наведене, суд вважає, що достатнім для захисту прав позивача буде звільнення його від обов`язку сплати аліментів, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовною заявою до суду, необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved