Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

Заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області звернувся до суду з позовом в інтересах держави до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] про визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-16405-СГ від 15.08.2017 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2 га, яка розташована за межами населених пунктів Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області, та зобов`язання повернути її на користь держави. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-16405-СГ від 15.08.2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 6820955700:03:012:0261, яка розташована за межами населених пунктів Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області, та передано йому у власність для ведення особистого селянського господарства (проект розроблено на підставі наказу № 22-1663-СГ від 20.08.2015 року). На підставі зазначеного державним реєстратором Волочиської РДА Лозіцькою Т.В. 26.10.2017 року зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Позивач вважає, що вищевказаний наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-16405-СГ від 15.08.2017 року підлягає визнанню\~недійсним,\~а земельна\~ділянка поверненню\~ [PERSON] \~на користь\~держави з тих підстав, що відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6820983500:04:023:0043, що розташована на території Копачівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області. Зазначає, що вказану ділянку останній набув на підставі розпорядження Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області № 873/2008-р від 29.10.2008 року, про що видано державний акт серії ЯЖ № 192242, що підтверджує те, що станом на 15.08.2017 року, тобто на час затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га кадастровий номер 6820955700:03:012:0261, яка розташована за межами населених пунктів Наркевицької селищної ради Волочиського району та передачі її у власність, [PERSON] використав своє право на безоплатне отримання для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. 15 березня 2021 року Городоцьку місцеву прокуратуру Хмельницької області реорганізовано у Волочиську окружну прокуратуру. 30 червня 2022 року керівник Волочиської окружної прокуратури Стецюк С. подав до суду письмові пояснення, згідно з якими просив при вирішенні даного спору застосувати чинні на сьогодні положення п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України та зобов`язати [PERSON] повернути у комунальну власність на користь Наркевицької селищної ради Хмельницької області земельну ділянку загальною площею 2 га, кадастровий номер 6820955700:03:012:0261, яка розташована за межами населених пунктів Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області, що була передана наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-16405-СГ від 15.08.2017 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. У поданому відзиві представник ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області Стефанишин О.Л. просив відмовити у позові та вказав, що відповідач [PERSON] при зверненні до Головного управління Держгеокадастру повідомляв, що правом на безоплатну приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства він не скористався, тому ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області діяло відповідно до норм чинного земельного законодавства України. Крім того, представник відповідача вважає, що з ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області при вирішенні даного спору не підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки він призваний на військову службу. Оскільки відповідачем [PERSON] не надано доказів перебування на військовій службі, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно припису ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів. Згідно п. 24 Перехідних положень Земельного кодексуУкраїни, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом. Судом встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-16405-СГ від 15.08.2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 6820955700:03:012:0261, яка розташована за межами населених пунктів Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області, та передано йому у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с. 17). На підставі зазначеного державним реєстратором Волочиської РДА Лозіцькою Т.В. 26.10.2017 року зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку (а.с. 10-13). Водночас, відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6820983500:04:023:0043, що розташована на території Копачівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області. Вказану ділянку останній набув на підставі розпорядження Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області №\~873/2008-р від 29.10.2008 року, про що видано державний акт серії ЯЖ № 192242 (а.с. 19). Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Таким чином, всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, [PERSON] при зверненні до до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області не врахував, що ним раніше уже використано право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Також, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] звернулись до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовом про визнання недійсним Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №\~192242 та серії ЯЖ №\~192243. Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 травня 2021 року по справі № 671/253/21, яке набрало законної сили 28 вересня 2021 року, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юрінформ» про визнання недійсними Державних актів на право власності на земельну ділянку (т. 2, а.с. 6-8). Згідно письмових пояснень прокурора, у провадженні СД ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області перебувало кримінальне провадження № 12019240110000320 від 12 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Так, [PERSON] та [PERSON] повідомили, що невідомі особи незаконно оформили на них земельні ділянки площею 2 га кожна, з кадастровими номерами 6820983500:04:023:0042 та 6820983500:04:023:0043, які розташовані на території Копачівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області. Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] достовірно знали, що у їх власності перебували земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6820983500:04:023:0042 площею 2 га, та кадастровий номер 6820983500:04:023:0043 площею 2 га, які розташовані на території Копачівської сільської ради Волочиської ОТГ Хмельницького району. 28 червня 2022 року постановою старшого дізнавача СД ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції Рентюка П.В., кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019240110000320 від 12\~листопада 2019 року, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (т.\~2, а.с. 22-24). Отже, земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 6820955700:03:012:0261, яка розташована за межами населених пунктів Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області, вибула із земель комунальної власності внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання. Таким чином, земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 6820955700:03:012:0261, безпідставно вибула із комунальної власності внаслідок незаконного використання [PERSON] права на повторну безоплатну приватизацію земельної ділянки одного виду використання - ведення особистого селянського господарства. Враховуючи викладене, суд вважає, що наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-16405-СГ від 15.08.2017 року, підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер\~6820955700:03:012:0261,\~яка розташована\~за межами\~населених пунктів\~Наркевицької селищної\~ради Хмельницької\~області,підлягає поверненню у комунальну власність на користь Наркевицької селищної ради Хмельницької області. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги прокурора є обгрунтованими та підлягають задоволенню, так як звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес. Обґрунтування прокурором наявності підстав для представництва інтересів держави є мотивованим, зважаючи на відсутність повноважень у Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних підрозділів щодо звернення до суду з позовом цієї категорії, а також те, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є відповідачем у справі. Посилання представника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на те, що при вирішенні даного спору судові витрати не підлягають стягненню з відповідача, не відповідають вимогам чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved