overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

У травні 2022 року [PERSON] звернулась із вказаним позовом про розірвання шлюбу до Святошинського районного суду м. Києва. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вони з відповідачем із 14.07.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаємопорозуміння, внаслідок чого вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.05.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с. 13-14). Проте, як вбачається із матеріалів справи, жодних заяв від учасників, які б свідчили про їх примирення, до суду не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, шлюб між сторонами було зареєстровано 14.07.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1027 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначено в позовній заяві та не спростовано відповідачем, сторони проживають окремо, шлюбних стосунків тривалий час не підтримують, спільного господарства не ведуть, тобто шлюб існує формально. Таким чином подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.09.2017 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2233. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 05.09.2017 року вони перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаємопорозуміння, внаслідок чого вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.06.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с. 18-19). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.07.2022 року сторонам було надано строк на примирення терміном один місяць - до 01.08.2022 року (а.с. 23). 05.08.2022 року відповідач подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 24). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, шлюб між сторонами було зареєстровано 05.09.2017 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2233 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначено в позовній заяві та визнано відповідачем, сторони проживають окремо, шлюбних стосунків тривалий час не підтримують, спільного господарства не ведуть, тобто шлюб існує формально. Таким чином подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

У травні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.04.2020 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 267. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 14.04.2020 року вони перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей сторони не мають. Сімейне життя з відповідачкою не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаємопорозуміння, внаслідок чого вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачці подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачці право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с. 12-13). 05.08.2022 року відповідачка подала до суду заяву у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 15). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, шлюб між сторонами було зареєстровано 14.04.2020 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 267 (а.с. 7). Спільних дітей сторони не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначено в позовній заяві та визнано відповідачкою, сторони проживають окремо, шлюбних стосунків тривалий час не підтримують, спільного господарства не ведуть, тобто шлюб існує формально. Таким чином подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного тексту рішення, на що може бути витрачено значний час, суд у відповідності до ст. 259 ЦПК України, вважає можливим проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що 06 червня 2020 року у Глибоцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 19, вони уклали шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, сторони спільно не проживають понад рік, спільне господарство не ведеться. За таких обставин, шлюб набув суто формального характеру. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між ними неможливе. Просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву, у якій вказує, що вимоги позову підтримує повністю та просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутність, не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться та сторони проживають окремо. За таких обставин, шлюб набув суто формального характеру. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а неявку відповідачки в судове засідання та неповідомлення про причини неявки, суд розцінює, як байдуже ставлення до можливості зберегти шлюб. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що сім`я розпалась остаточно i шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110,112,114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 06.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 92. За час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя. На даний час існує формально, проживають окремо. У зв`язку з цим просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Стасюк Ю.П. подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить розміщення оголошення, наявне в матеріалах справи (а.с. 19), в судове засідання з невідомих суду причин не з`явився, клопотання про відкладення слухання справи, а також відзиву на позов до суду не надходило. Враховуючи наведене, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , вказавши, що вони перебувають у шлюбі з 01 квітня 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишається проживати з батьком і ним самостійно виховується. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що шлюбні стосунки між ним та [PERSON] припинені з грудня 2021 року через відсутність взаєморозуміння та наявність різних поглядів на життя. Оскільки примирення неможливе, просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2022 року по справі відкрито провадження. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в наданій суду заяві позов визнала, просила справу розглядати у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 01 квітня 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі . Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишається проживати з батьком і ним самостійно виховується. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із заяв наданих сторонами до суду , вони не бажають більше підтримувати шлюбні стосунки. Спільне господарство сторони не ведуть. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , вказавши, що вони перебувають у шлюбі з 26 грудня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Місце проживання дітей буде вирішуватися в окремому провадженні. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що шлюбні стосунки між ним та [PERSON] припинені з липня 2022 року через відсутність взаєморозуміння та наявність різних поглядів на життя. Оскільки примирення неможливе, просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2022 року по справі відкрито провадження. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила , відзив на позов не надала , в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26 грудня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Місце проживання дітей буде вирішуватися в окремому провадженні. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень , викладених позивачем в позовній заяві, він не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки з [PERSON] .. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, на примирення не згоден. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Суд на підставі ст. 259 ЦПК України вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде виготовлений судом протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які належали її тітці [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - тітка позиваки, якій на праві власності належали: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що засвідчує копія свідоцтва про право власності та реєстраційного посвідчення Зборівського РБТІ; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,48 га (кадастровий номер 6122680400:01:001:0339) на території Білоголівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №778822 від 04 грудня 2005 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,26 га (кадастровий номер 6122680400:01:001:0793) на території Білоголівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №778822 від 04 грудня 2005 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,055 га (кадастровий номер 6122680400:01:001:1227) на території Білоголівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №778822 від 04 грудня 2005 року. На випадок смерті [PERSON] , розпорядилася належним їй майном, склавши 02 лютого 2012 року заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачу. Позивач прийняла спадщину, так як проживала спільно зі спадкодавцем до її смерті, що засвідчує довідка Залозецької селищної ради. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved