Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Педик І.В. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою, в якій просить скасувати запис про право власності № 1916952, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120457532219 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 7214331; визнати за позивачкою [PERSON] та позивачем [PERSON] , за кожним з них, право власності на Ѕ частку житлового будинку та надвірних будівель в селі Любомирівка Броварського району Київської області, що належав померлому [INFO] [PERSON] ; визнати за позивачкою [PERSON] та позивачем [PERSON] , за кожним з них, право на 1/2 частку права на земельну частку (пай) у землі, що належало померлому [INFO] [PERSON] на підставі сертифікату серії КВ № 0172576. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивачів - [PERSON] . Заочним рішенням Згурівського районного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року визнано недійсним заповіт, складений 26 грудня 2003 року від імені померлого [INFO] [PERSON] на користь [PERSON] , який помер [INFO] . Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] отримала дочка померлого [PERSON] - [PERSON] , які рішенням цього ж суду від 22 жовтня 2018 року були скасовані та позивачам було визначено додатковий строк для прийняття спадщини. Позивачі є єдиними спадкоємцями їхнього батька, належать до спадкоємців першої черги за законом, проте нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні записи про речове право на спадкове майно [PERSON] . Ухвалою суду від 25 квітня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. За клопотанням позивачів витребувано докази, які у встановленому порядку надані суду. Відповідачка [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Третя особа Згурівська селищна рада правом на подачу пояснень щодо позову не скористалась. Ухвалою суду від 04 липня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання учасники справи не з`явились. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Позивачами [PERSON] , [PERSON] та їх представником [PERSON] направлено до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. У заявах позовні вимоги підтримали повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Представник третьої особи Згурівскьої селищної ради у своїй заяві просив розглянути справу у його відсутність, проти задоводення позову не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідачка про причини неявки в судові засідання суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов до суду не подала. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подала та позивачі не заперечують проти такого вирішення справи. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Згурівського районного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Старооржицька сільська рада Згурівського району Київської області, про визнання заповіту недійсним встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом померлого [INFO] [PERSON] . Заповіт, складений 26 грудня 2003 року від імені [PERSON] , посвідчений секретарем Старооржицької сільської ради Бойко Л.П. та зареєстрований в реєстрі за № 35, визнаний недійсним. Це рішення суду набрало законної сили 22 листопада 2017 року (цивільна справа № 365/538/17). В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 03 березня 2020 року у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Згурівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, Любомирівська сільська рада Згурівського району Київської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, та визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним визначено [PERSON] та [PERSON] додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом померлого [INFO] [PERSON] , три місяці, обчислення якого починати з моменту вступу рішення в законну силу (цивільна справа № 365/111/18). Позивачі спадщину у встановленому законом порядку прийняли. Згідно з ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкової маси входить житловий будинку з надвірними будівлями в селі Любомирівка Броварського району Київської області, що належав померлому [INFO] [PERSON] на підставі Акту про передачу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями згідно з Постановою Ради Міністрів УРСР від 30.06.1990 року № 143 та рішення правління колгоспу «20 партз`їзду» с. Право Жовтня 2 листопада 1990 року, право власності за померлим зареєстровано в Переяслав-Хмельницькому бюро технічної інвентаризації 01 липня 1993 року в реєстрову книгу № 1 за № 32, а також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря» місцезнаходження якого колишня Любомирівська сільська рада Згурівського району Київської області, розміром 2,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому [INFO] [PERSON] на підставі сертифікату серії КВ № 0172576, виданого Згурівською районною державною адміністрацією 30 грудня 1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21 липня 1997 року № 17 (а.с.31-79 - копія спадкової справи № 599/2004 до майна померлого [INFO] [PERSON] ). Позивачам було відмовлено державним нотаріусом Згурівської районної державної нотаріальної контори Саркісян О.М. у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки право власності на житловий будинок зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30 липня 2013 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120457532219 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 1916952, індексний номер 721433, а також ненаданням доказів того, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] не виділено у натурі земельну ділянку. Інформація щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку на заміну сертифікату серії КВ № 0172576 відсутня (а.с.68 - копія інформації) Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на вище вказане, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою [PERSON] та позивачем [PERSON] , за кожним з них, право власності на Ѕ частку житлового будинку та надвірних будівель в селі Любомирівка Броварського району Київської області, що належав померлому [INFO] [PERSON] на підставі Акту про передачу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями згідно з Постановою Ради Міністрів УРСР від 30.06.1990 року № 143 та рішення правління колгоспу «20 партз`їзду» с. Право Жовтня 2 листопада 1990 року, право власності за померлим зареєстровано в Переяслав-Хмельницькому бюро технічної інвентаризації 01 липня 1993 року в реєстрову книгу № 1 за № 32; визнати за позивачкою [PERSON] та позивачем [PERSON] , за кожним з них, право на 1/2 частку права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря» місцезнаходження якого колишня Любомирівська сільська рада Згурівського району Київської області, розміром 2,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому [INFO] [PERSON] на підставі сертифікату серії КВ № 0172576, виданого Згурівською районною державною адміністрацією 30 грудня 1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21 липня 1997 року № 17. Позивачі [PERSON] , [PERSON] звільнені від сплати судового збору на підставі п 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідачки [PERSON] судовий збір на користь держави за вимогою немайнового характеру 992,40 гривень та за вимогами майнового характеру 992,40 гривень, а разом 1984,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved