Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до Вінницької міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який проживав і був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом Вінницької міської ради народних депутатів 29.01.1993. Спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON] , є [PERSON] . На день смерті [PERSON] проживала разом з [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] та вела спільне господарство. Після смерті [PERSON] , позивач залишилась проживати за вищезазначеною адресою, що свідчить про фактичне управління спадковим майном. 17.09.2020 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Копаничук Я.Ю. для прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить [PERSON] , померлому [INFO] . Постановою від 15.01.2021 за №10/02-31, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки були відсутні документи про право власності на житловий будинок. Враховуючи той факт, що позивач являється єдиним спадкоємцем, який претендує на спадкове майно, правовстановлюючих документів не має, тому інші шляхи прийняти спадщину відсутні, і виникає необхідність визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , через суд. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про визнання за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] у м. Вінниці. Ухвалою суду від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву. Витребувано з Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» належним чином завірені копії правовстановлюючих документів на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Витребувано у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Копаничук Яни Юріївни належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 11.01.2022 залучено у цивільній справі № 127/10324/21 співвідповідача - [PERSON] . Ухвалою суду від 14.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача Вінницької міської ради - Никонюк О.В. в судовому засіданні поклався на розсуд суду. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином. Про причини неявки суду не повідомлено. По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] помер [INFO] в м. Вінниці, про що 14.05.2020 складено відповідний актовий запис № 1442. На день смерті [PERSON] проживала разом із [PERSON] адресою: [ADDRESS] та вела спільне господарство, що підтверджується актом сусідів від 28.01.2021. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на квартиру [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Копаничук Я.Ю. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на дану квартиру. В судовому засіданні оглянуто і досліджено матеріали спадкової справи № 7/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Згідно матеріалів даної спадкової справи вбачається, що до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Копаничук Я.Ю. звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Згідно із свідоцтвом про право власності на житло, виданого Виконкомом Вінницької міської ради народних депутатів 29.01.1993, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як встановлено судом, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Нормами ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлено, що померлим [PERSON] заповіт не складався, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. (ст. 1258 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. ст. 1268, 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Але, це положення закону треба сприймати у контексті статусу спадкоємця у певні проміжки часу, оскільки редакція даної норми має широкий зміст. Якщо особи не можуть довести свої права на спадщину, то відповідні факти, з якими пов`язується виникнення права на спадкування, встановлюються судом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України встановлює, що одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Тому суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до задоволення. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] у м. Вінниці. Враховуючи клопотання позивача про залишення судових витрат за нею, суд прийшов до висновку про залишення судових витрат за позивачем. Відповідно до наведеного вище та

Outcome: approved