Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача Броварської\~загальноосвітньої школи\~І-ІІІ\~ступенів №\~9\~Броварської міської\~ради Броварського\~району Київської\~області,\~в якому\~просить:\~визнати незаконним\~та скасувати\~наказ №\~71-к/тм\~від 08\~листопада 2021\~року «Про\~відсторонення від\~виконання професійних\~ \~обов`язків працівника,\~який не\~отримав щеплення\~від гострої\~респіраторної хвороби\~Сovid-19,\~спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» і допустити [PERSON] до роботи; стягнути з Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №\~9 Броварської міської ради Броварського району Київської області на її користьь середній заробіток за час відсторонення від роботи з 08 листопада 2021 року до дати набрання рішенням суду законної сили з урахуваням індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги; стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] з 01 вересня 2005 року працює в Броварській \~ \~ \~ \~ загальноосвітньої\~школи І-ІІІ\~ступенів №\~9\~Броварської міської\~ради Броварського\~району Київської\~області на посаді вчителя англійської мови. Наказом Броварської загальноосвітньої\~школи І-ІІІ\~ступенів №\~9\~Броварської міської\~ради Броварського\~району Київської\~області №\~71-к/тм від 08 листопада 2021 року [PERSON] відсторонено від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби СOVID-19. Наказ мотивований тим, що оскільки у позивача відсутнє відповідне щеплення, то, відповідно до статті 46 КЗпП, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04 жовтня 2021 року № 2153 та пункту 41-6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 (зі змінами) вона підлягає відстороненню від роботи без збереження заробітної плати. [PERSON] \~зазначає,\~що оскаржуваний\~наказ є\~протиправним,\~в ньому\~відсутні належні\~правові підстави,\~оскільки стаття\~46\~КЗпП України\~містить вичерпний\~перелік підстав\~для відсторонення\~від роботи\~і така\~підстава як\~«в інших\~випадках,\~передбачених законодавством»,\~не може\~бути застосована\~до спірних\~правовідносин,\~адже Наказ\~Міністерства охорони\~здоров`я України\~№ 2153\~не встановлює\~та не\~передбачає,\~що діяльність перелічених в\~ній працівників\~може призвести\~до зараження\~працівників та\~(або)\~поширення ними\~інфекційних хвороб,\~тому підстави\~для відсторонення,\~що передбачені\~в статті\~12\~Закону України\~«Про захист\~населення від\~інфекційних хвороб»\~-\~відсутні; щеплення від\~гострої респіраторної\~хвороби СОVID-19,\~спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 не передбачено Календарем профілактичних щеплень, як єдиним нормативним актом, який встановлює види обов`язкових щеплень в Україні, в тому числі, і за епідемічними показниками; в порушення статті 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» не було надано єдиним компетентним органом для встановлення факту ухилення - посадовою особою державної санітарно-епідеміологічної служби відповідного подання про усунення особи від роботи. Позивач також зазначає, що оскаржуваний наказ є протиправним, оскільки прийнятий за відсутності визначеного законом порядку відсторонення, оскільки ані стаття 46 КЗпП України, ані стаття 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» не містить порядку для відсторонення працівників, які не щеплені проти СОVID-19; норма пункту 41-6 постанови Кабінету Міністрів України № 1236, яка містить вимогу про «взяття до відома» не містить імперативних приписів про порядок здійснення відсторонення працівників, а лише вказує на рекомендації до усвідомлення інформації, висловленої Кабінетом Міністрів України; норма статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» вимагає, щоб відсторонення відбувалося в порядку, встановленому законом, постанова Кабінету Міністрів України № 1236 законом не є та не може собою його підмінювати; Конституція України не визначає серед випадків обмеження права на працю, обмеження пов`язане із щепленням проти СОVID-19, встановлення ж такого обмеження підзаконним актом суперечить Конституції України, як це було встановлено рішенням Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року №10-р/2020. [PERSON] також посилається на те, що внаслідок незаконних дій відповідача вона зазнала протиправного втручання в її право на працю, через примушування до щеплення, яке проводиться в порушення закону, через що була позбавлена можливості заробляти собі на життя власною працею, а також була піддана дискримінації за ознакою стану здоров`я, тому її порушені права підлягають захисту та відновленню. У зв`язку з незаконним відстороненням від роботи, позивач просить поновити її на займаній посаді та виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 09 червня 2022 року від Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №\~9 Броварської міської ради Броварського району Київської області надійшов відзив на позов, в якому директор навчального закладу Турковська О. з приводу заявлених позовних вимог заперечує в повному обсязі, пославшись на таке. Зокрема, відповідач зазначає, що за змістом статті 46 КЗпП України допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом. Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 23 січня 2019 року в справі № 755/6458/15-ц. Конституційним Судом України (у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України від 9 липня 1998 року № 12-рп/98) було дано офіційне тлумачення терміну «законодавство». Так, Конституційний Суд України дійшов висновку, що термін «законодавство» потрібно розуміти так, що ним охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України. Тобто Конституційний Суд України фактично став на позицію тлумачення поняття «законодавство» у широкому значенні. Згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. За змістом частини другої цієї статті працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Отже, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, яким відповідно до Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 90), є Міністерство охорони здоров`я України, може встановлюватися перелік професій, виробництв та організацій працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Таким чином, до інших випадків відсторонення працівника від роботи, передбачених законодавством, про що зазначено у статті 46 КЗпП України, належить, зокрема, випадок, передбачений в частині другій статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», відповідно до якої у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень працівниками професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим, у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від роботи. Також відповідно до Переліку особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 липня 1995 року № 133 зі змінами, внесеними наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 лютого 2020 року № 521 «Про внесення зміни до Переліку особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб», гостра респіраторна хвороба СОVID-19 внесена до цього переліку як особливо небезпечна інфекційна хвороба. Відповідно до підпункту 1 пункту 11 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до органів юстиції та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12 квітня 2005 року № 34/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2005 року за № 381/10661, державна реєстрація нормативно-правового акта здійснюється, якщо нормативно-правовий акт відповідає, зокрема, Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї. З урахуванням наведеного, наказ Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», постанова Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19», як на час винесення спірного наказу, так і на час подання позову, були чинними, оскільки судове рішення про їх протиправність та нечинність не ухвалювалось. Зазначений наказ Міністерства охорони здоров`я України пройшов державну реєстрацію та відповідно є нормативно - правовим актом, обов`язковим до виконання. Відповідні роз`яснення Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду надано у листі від 24 грудня 2021 року № 3223/0/208-21. Згідно із статтею 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» громадяни України зобов`язані, зокрема, піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян, у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення. Таким чином, оскільки позивачка є працівником закладу освіти, тому на неї поширюється дія наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 25 лютого 2022 року № 380 «Про зупинення дії наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153» на час воєнного стану зупинено дію наказу № 2153. Позивачку наказом Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №\~9 Броварської міської ради Броварського району Київської області № 31/1-к/тр від 25 лютого 2022 року допущено до роботи на час воєнного стану. 13 червня 2022 року від директора Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №\~9 Броварської міської ради Броварського району Київської області Турковської О. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. 17 серпня 2022 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. 20 серпня 2022 року від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved