Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що з 08 листопада 2013 року перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] , який зареєстрований віділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1683. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, шлюбні відносини існують формально, сумісне проживання припинено, спільного господарства не ведуть. Підставами для розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляди на життя, нерозуміння один одного, втрата почуття любові. Вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, та буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та\~ відповідачем, - розірвати. Ухвалою судді від 20 липня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08 листопада 2013 року віділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1683 (а.с.4). Також встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина\~\~ зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч. 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 10\~постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року № 11\~Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя встановлено, що Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до\~ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розвивати подальші сімейні стосунки не бажають, примирення між ними неможливе. Наведене свідчить про формальний характер шлюбу сторін. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, та з врахуванням вимог ст.ст.\~24,\~55,\~56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2\~ст. 115 СК України\~рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved