Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

26\~серпня 2022\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~вказаною заявою,\~якою просить\~видати обмежувальний\~припис [PERSON] ,\~на строк\~6\~(шість)\~місяців із\~забороною :\~перебування в\~місці проживання\~(перебування)\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та малолітніх\~дітей:\~сина -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~за адресою\~їх фактичного\~місця проживання:\~ [ADDRESS] ;наближення на\~500\~м до\~місця проживання\~(перебування),\~та інших\~місць частоговідвідування [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та дітьми:\~сином -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~сином [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~сином [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~а саме:\~дошкільного навчального\~закладу «Мудрик»\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~Центру психологічної\~та дефектологічної\~допомоги дорослим\~та дітям\~«Діамант» за\~адресою:\~м.\~Бориспіль,\~вул.\~Київський шлях,\~11,\~Будинок дитячої\~та юнацької\~творчості «Дивоцвіт»\~Бориспільської міської\~ради Київської\~області,\~за адресою:\~м.\~Бориспіль,\~вул.Старокиївська,\~1,\~місця тренувань\~Футбольного клубу\~«Атлант» м.\~Бориспіль,\~особисто та/або\~через третіх\~осіб розшукувати\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~якщо вона\~з дітьми\~за власним\~бажанням перебуває\~у місці,\~невідомому [PERSON] ,\~-\~переслідувати її\~та в\~будь-який\~спосіб спілкуватися\~з нею;ведення листування, телефонних переговорів, смс-спілкування та будь-якої іншої форми спілкування з [PERSON] , [INFO] , або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто та/або через третіх осіб. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що з 17.02.2017\~року [PERSON] \~перебуває у\~зареєстрованому шлюбі\~з [PERSON] .\~Від шлюбу\~мають трьох\~малолітніх дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .Спільне подружнє\~життя у\~сторін не\~склалось і\~на сьогодні\~заявником подано\~позов про\~розірвання шлюбу,\~визначення місця\~проживання дітей\~з матір`ю\~та стягнення\~аліментів на\~утримання дітей\~та зустрічним\~позовом [PERSON] \~до заявника\~про визначення\~місця проживання\~дітей з\~батьком (справа\~№ 359/1399/22).Ще за\~час спільного\~проживання однією\~сім`єю відносини\~з [PERSON] \~були досить\~напруженими через\~недопустиму поведінку\~з боку\~чоловіка,\~який вдавався\~до психологічного\~тиску,\~що фактично\~є насиллям\~в сім`ї.\~Він омежував\~ [PERSON] \~та дітей\~у спілкуванні\~з іншими\~людьми,\~які не\~входили до\~встановленого ним\~кола,\~без дозволу\~заявник не\~мала права\~навіть спілкуватись\~з власними\~батьками.\~Чоловік контролював\~кому й\~коли вона\~телефонує та\~пише,\~я не\~могла мати\~власні кошти,\~друзів та\~право на\~соціалізацію.\~Це було\~життя у\~«золотій клітці».\~Станом на\~час втечі\~заявника до\~батьків у\~лютому 2022\~року,\~діти були\~повністю асоціалізовані,\~вони не\~вміли навіть\~спілкуватись з\~іншими людьми,\~які не\~входять до\~коло їх\~сім`ї,\~на даний\~час старші\~діти відвідують\~Центр психологічної\~та дефектологічної\~допомоги «Діамант».До того\~ж,\~ [PERSON] \~має звичку\~вживати легкі\~наркотичні засоби,\~від залежності\~до яких\~періодично проходить\~анонімне лікування.\~Останній випадок,\~коли він\~29.01.2022\~року серед\~ночі розгніваний\~вивіз старших\~синів у\~невідомому напрямку,\~він змусив\~заявника прийняти\~остаточне рішення\~про припинення\~з ним\~будь-яких\~відносин.\~Незважаючи на\~те,\~що вона\~переїхала жити\~до своїх\~батьків,\~забравши дітей,\~ [PERSON] \~продовжує вчиняти\~домашнє насилля,\~яке полягає\~в постійному\~психологічному тиску,\~залякуванні відібрати\~або навіть\~викрасти дітей,\~приниженні,\~погрозам (зокрема,\~що його\~батьки мають\~зв`язки,\~завдяки яким\~він може\~вплинути на\~розгляд справи\~як в\~суді,\~так і\~в правоохоронних\~органах).12.08.2022\~року [PERSON] \~вкотре намагався\~реалізувати спробу\~викрасти дітей\~з дитячого\~садочка.\~Коли заявник\~намагалась завадити\~йому це\~зробити,\~він вдався\~до відкритого\~застосування фізичної\~сили.\~Заявником були\~викликані працівники\~поліції,\~які прибувши\~на місце\~склали на\~нього терміновий\~заборонний припис\~стосовно кривдника\~серії АА\~№ 028233.\~За даним\~приписом [PERSON] \~як кривднику\~заборонено в\~будь-який\~спосіб контактувати\~з постраждалою\~особою.Але даний припис він ігнорував, намагаючись зв`язатись з [PERSON] через свого друга за допомогою телефонного зв`язку. З огляду на дані обставини щодо наявності фізичного та психологічного насильства, що чинить [PERSON] відносно заявника, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, [PERSON] вважає, що вона, як жертва домашнього насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Заявник в судовому засіданні вимоги підтримала та просила задовольнити. Кривдник та його захисник в судовому засіданні вимоги [PERSON] не визнали та просили відмовити у видачі обмежувального припису. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, надавши їм належну правову оцінку відповідно норм права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Частинами 1-4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що з 17 лютого 2017 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17 серпня 2017 року виконавчим комітетом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20 лютого 2019 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 29 березня 2021 року виконавчим комітетом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області. З акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Бориспільської міської ради Гаспарян А.О. від 25 липня 2022 року, вбачається, що [PERSON] разом з дітьми проживає з 29 січня 2022 року по теперішній час за адресою : [ADDRESS] . Судом також встановлено, що 12 серпня 2022 року відносно [PERSON] складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 028233. Відповідно консультативного висновку Центру психологічної та дефектологічної допомо-ги доросли і дітям «Діамант», складеного щодо [PERSON] , [INFO] , в дитини загальний недорозвиток мовлення ІІ рівня. Активний та пасивний словниковий запас не в повній мірі відповідає віковій категорії. Емоційно-вольова сфера в процесі формування з проявами дитячого психічного інфантилізму. Прояви нейрон-фізіологічної незрілості КГМ - потребує до обстеження. Згідно характеристики ЦРРД «Мудрик», складеного відносно [PERSON] , [INFO] , центр дитина відвідує з 10 травня 2022 року, соціально-побутові навички відповідають віку, фізичний розвиток відповідає віку, товариський, ласкавий, добрий, легко вступає в контакт з дітьми і дорослими. Згідно характеристики ЦРРД «Мудрик», складеного щодо [PERSON] , [INFO] , центр дитина відвідує з 10 травня 2022 року, соціально-побутові навички відповідають віку, фізичний розвиток відповідає віку, погано вимовляє слова, складно повністю висловити свою думку, тому відвідує логопеда. Хлопчик товариський, чемний, вихований, ласкавий та доброзичливий. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають на вихованні та на заняттях у секції дитячого футболу з травня 2022 року, що підтверджується довідками Громадської організації «Футбольний клуб «Атлант-2018». Так, згідно положень\~ст. 350-1 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Заява про видачу обмежувального припису, відповідно п.1 ч.1\~ст. 350-2 ЦПК України, може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представни-ком у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». За приписами п. 3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. За змістом п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Отже, в розумінні цієї норми Закону постраждалими від домашнього насильства є заявник [PERSON] та її малолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що в разі якщо постраждалою особою є дитина, будь-які дії, що вчиняються щодо неї, базуються на принципах, визначених\~Конвенцією ООН про права дити-ни,\~Конвенцією Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуаль-ного насильства,\~Європейською конвенцією про здійснення прав дітей\~та законодавчими актами України у сфері захисту прав дитини. Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 3\~ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству»\~дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству. За змістом ч. 2, 3, 4\~ст.\~26 вказаного\~Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків : 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь - який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Так, досліджені судом письмові докази переконливо свідчать про те, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини чи щодо порядку спілкування з дитиною, які можуть бути врегульовані у встановленому законом порядку виходячи з норм\~Сімейного кодексу України. У постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі за № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першо-чергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. У пункті 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вказано, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Суд приходить висновку, що заявником не доведено наявність домашнього насильства щодо неї чи дітей та не доведено наявність таких ризиків як продовження протиправної поведінки [PERSON] та його вплив на заявника та малолітніх дітей, що може призвести до тяжких або особливо тяжких наслідків, а тому обмеження, які просить ввести заявник, є непропорційними щодо обмеження права на свободу пересування та спілкування з дітьми. Дослідивши надані докази, суд вважає, що вони не містять достатньої інформації, що [PERSON] вчинив саме домашнє насильство та є беззаперечним кривдником [PERSON] та їхніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявника та їхніх дітей, у зв`язку з відмовою у видачі обмежувального припису, також відсутні. Таким чином, враховуючи, що суду не надано достатніх, належних, допустимих, та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства [PERSON] відносно заявника [PERSON] та їхніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , доказів настання наслідків вчинення домашнього насильства та ризиків настання негативних наслідків для заявника чи подальшого продовження вчинення таких дій [PERSON] , суд приходить висновку що в задоволені заяви про видачу обмежувального припису наразі слід відмовити. В силу вимог ч. 3 ст.\~350-5\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави Україна. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed