Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-25 00:00:00

Заявниця [PERSON] ,\~зазначивши заінтересованою\~особою Надрічнянський\~старостинський округ\~Бережанської міської\~ради,\~звернулася в\~суд із\~заявою й просить: встановити юридичні факти, що правовстановлюючі документи: - Державний акт на право власності на земельні ділянки серія ЯБ № 244362 від 26.05.2005 року згідно якого [PERSON] є власником земельних ділянок загальною площею 1,46 га, у межах, згідно з планом, які розташовані на території Надрічнянської сільської ради Бережанського району Тернопільської області (тепер Надрічнянський старостинський округу Бережанської міської ради), фактично належить [PERSON] , як одній і тій самій особі; - свідоцтво про право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] від 25.02.2003 року, видане на ім`я [PERSON] , фактично належить [PERSON] , як одній і тій самій особі; - свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серія ТР-1 №008774 від 15.02.2001 року, видане на ім`я [PERSON] , фактично належить [PERSON] , як одній і тій самій особі. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] є власником земельних ділянок, які знаходяться на території Надрічнянської сільської ради Тернопільської області, ј частки житлового будинку по [ADDRESS] , а також майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства. У таких правовстановлюючих документах, оформлених на ім`я заявниці допущена помилка у написанні її імені « [PERSON] », що не відповідає запису її імені у паспорті громадянина України « [PERSON] ». Встановлення факту належності згаданих правовстановлюючих документів на право власності необхідне заявниці для реалізації нею свого права розпорядження вказаним майном. У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, подала заяву, в якій просила здійснити розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала у повному обсязі. У судове засідання представник заінтересованої особи Надрічнянського старостинського округу Бережанської міської ради не з`явився. Подав заяву, в якій вказав, що не заперечує щодо заявлених вимог, просив розглянути справи у його відсутності; зазначив, що на території Надрічнянського старостинського округу проживає лише [PERSON] . Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяву представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги заявниці є підставними і підлягають до задоволення. Ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до\~Постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено таке. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями від 25 лютого 2003 року, виданого на підставі рішення виконкому Надрічнянської сільської ради від 28 січня 2006 №6, ј частина житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] ; реєстровий номер 9 від 25 лютого 2003 року. Як вбачається із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №244362 від 26 травня 2005 року, [PERSON] є власником земельних ділянок, загальною площею 1,46 га, які розташовані на території Надрічнянської сільської ради Бережанського району Тернопільської області за кадастровими номерами 6120484900:01:001:0471, 6120484900:01:001:0028. Також, заявниця [PERSON] має право на майновий пай у пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства ПАТ «Злагода» в с.Надрічне Бережанського району, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-І №008774 від 16 грудня 2002 року, де її частка становить 0,54 %, що у грошовому виразі складає 3901,00 грн. Разом з тим, як вбачається з вищевказаних правовстановлюючих документів, вони видані на ім`я « [PERSON] », у той час, як ім`я заявниці - « [PERSON] ». Згідно записів у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 20 лютого 1963 року, [PERSON] , 1939 року народження уклала шлюб із [PERSON] й змінила дошлюбне прізвище на « [PERSON] ». Як значиться у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області 02 листопада 1998 року, заявниця [PERSON] народилася [INFO] у селі Надрічне Бережанського району Тернопільської області. Заявниці [PERSON] також присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] . Встановлення факту належності згаданих правовстановлюючих документів Державного акту на право власності на земельну ділянку, свідоцтва про право власності на ј частину житлового будинку, а також свідоцтва про право власності на майновий пай є необхідним для можливості заявниці розпоряджатись своїм майном. Згідно ч.ч. 1-3 ст.\~78\~ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Відповідно до ч.1 ст.\~81\~ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;\~\~б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;\~\~в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;\~\~г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до чинної редакції ст.\~125\~ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.\~126\~ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У той же час на момент дати видачі державного акту на право власності на земельну ділянку\~законодавством передбачалось, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», а також Закон України «Про державний земельний кадастр», яким запроваджено ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно як єдиної держаної інформаційної системи, яка має містити відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. При цьому, Законом України\~«Про Державний\~земельний кадастр» відмінено видачу державних актів на землю. Чинним законодавством України не передбачено порядку внесення змін до державних актів на право власності на землю, видачі нових державних актів на право приватної власності на землю, тобто єдиною можливістю встановити факт належності заявниці державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею, є встановлення даного факту у судовому порядку. Відповідно до Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень" з 01.01.2013 року реєстрацію прав на нерухоме майно здійснюють структурні підрозділи територіальних органів Мін`юсту та не передбачено видачі державних актів про право власності на землю, як не передбачено і можливості внесення виправлень до вже виданих державних актів. Реалізувати своє право власності на згадану земельну ділянку іншим шляхом, окрім встановлення вказаного факту, заявниця не має можливості. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.\~315\~ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Представник заінтересованої особи Надрічнянського старостинського округу Бережанської міської ради у своїй заяві визнав вимоги [PERSON] й зазначив, що на території Надрічнянського старостинського округу проживає лише [PERSON] . Суд приймає до уваги таку позицію заінтересованої особи про фактичне визнання заяви [PERSON] і вважає, що така позиція не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, суд вважає доведеним той факт, що правовстановлюючі документи, а саме: Державний акт на право власності на земельні ділянки Серія ЯБ №244362 від 26.05.2005 року, виданий на підставі розпорядження голови Бережанської райдержадміністрацї від 17 вересня 2004 року за №419 на дві самостійні земельні ділянки за кадастровими номерами: 6120484900:01:001:0471 та 6120484900:01:001:0028 згідно, якого [PERSON] є власником земельних ділянок загальною площею 1,46 га, у межах згідно з планом, які розташована на території Надрічнянської сільської ради Бережанського району Тернопільської області (тепер Надрічнянський старостинський округу Бережанської міської ради), свідоцтво про право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] від 25.02.2003 року, видане на ім`я [PERSON] ; свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ТР-1 №008774 від 15.02.2001 року, видане на ім`я [PERSON] , фактично належить [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved