Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідачка, боржник, позичальник) про стягнення боргу за договором позики в загальному розмірі 110 861,20 доларів США. Позов обґрунтований такими обставинами. 22.08.2008 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, шляхом надання відповідачем розписки на ім`я позивача, відповідно до умов якої відповідач отримав від позивача у борг грошові кошти в розмірі 105 000 доларів США, про що [PERSON] власноручно написав розписку. За умовами договору позика повинна бути повернута у строк до 31.12.2019 року без нарахування відсотків, що зазначено в розписці. Таким чином, за невиконання відповідачем у строк визначений розпискою зобов`язань позивач має право на стягнення з відповідача штрафних санкцій трьох відсотків річних в сумі 5 091 доларів 78 центів США. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 12.08.2021 становить 110 091 доларів 78 центів США. Ухвалою від 09.09.2021 відкрито провадження за цим позовом та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання на 06.12.2021. 29.09.2021 від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну відповідачу квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки відповідач тривалий час зволікає з поверненням боргу та з метою ухилення від виконання даного зобов`язання вчиняє дії, спрямовані на відчуження належного йому нерухомого майна. Ухвалою від 30.09.2021 заяву позивача про забезпечення позову було задоволено і накладено арешт на майно відповідача [PERSON] , а саме на трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 06.12.2021 в судове засідання сторони не з`явилися, суд ухвалив розгляд справи відкласти на 10.02.2022 В підготовче засідання 10.02.2022 учасники справи не з`явилися, суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 23.03.2022. 23.03.2022 в судове засідання сторони не з`явилися у зв`язку з тим, що в Україні діє режим воєнного стану, суд ухвалив відкласти розгляд справи на 16.06.2022. 16.06.2022 в судове сторони не з`явилися, суд ухвалив розгляд справи відкласти на 16.08.2022. В судове засідання 16.08.2022 сторони не з`явилися, від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розглягляд справи у її відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи, позовні вимоги підтримує і просить суд їх задовольнити. Відповідач повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, про що свідчать надані представником позивача докази, а саме квитанції про направлення [PERSON] за зареєстрованим місцем його проживання судових документів, а саме: судової повістки про виклик відповідача в судове засідання, ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками. Отже ураховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання відповідачем у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 22.08.2008 між [PERSON] (позикодавцем) та [PERSON] (позичальником) укладено договір позики, шляхом надання відповідачу під розписку грошових коштів в сумі 105 000 доларів США (а.с. 3). Відповідач в порушення умов договору не повернув своєчасно позивачу борг, у зв`язку з чим станом на 12.08.2021 утворилась заборгованість в розмірі 105 000 доларів США. Також, за невиконання у строк відповідачем визначених розпискою своїх зобов`язань позивач має право на стягнення з відповідача штрафних санкцій трьох відсотків річних в розмірі 5 091 долар 78 центів США. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 110091 долар 78 центів США. Факт одержання позичальником грошових коштів за вищевказаним договором підтверджується власноручною розпискою [PERSON] (а.с. 3). З позову вбачається, що [PERSON] своїх грошових зобов`язань у встановлений договором позики строк не виконав, а саме до 31.12.2019 грошові кошти не повернув, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу розписки відповідача. Правовідносини, які випливають з договору позики, врегульовані нормами параграфу 1 глави 71 ЦК України. Відповідно до положень статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Зважаючи на положення частини 2 статті 1047 ЦК України, розписка [PERSON] , яка посвідчує передання йому позивачем грошових коштів і містить вказівку на його зобов`язання повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, розцінюються судом як доказ укладення між сторонами договору позики. Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Частини 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк встановлений законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до вимог частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що [PERSON] своїх грошових зобов`язань у встановлений розпискою строк не виконав, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу розписки. Отже зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення матеріального закону вимоги [PERSON] суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх в повному обсязі. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на результат розгляду справи суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 11 350 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved