Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24.01.2022р. в цивільній справі № 761/33933/20 відмовлено повністю в задоволенні позову [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживача та стягнення коштів. Разом з тим, 02.02.2022 року представника відповідача ФОП [PERSON] - адвоката Мисечко Катерини Олександрівни подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з позивача [PERSON] на користь відповідача суму витрат на правову допомогу у розмірі 10 989,31 грн., яка складається з: - 7500,00 витрати на професійну правничу допомогу, - 572 грн. - витрати на ксерокопіювання відзиву та додатків до нього,- 2917 грн.- витрати адвоката на проїзд до Києва для участі у судовому засіданні. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ст. ч. 3, 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторонни або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали вищезазначеної справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, виходячи з наступного. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24.01.2022р. в цивільній справі № 761/33933/20 відмовлено повністю в задоволенні позову [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживача та стягнення коштів. У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Щодо відшкодування інших судових витрат, понесених позивачем у справі, суд зауважує, що відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 53-3 Закону України «Про запобігання корупції» викривач має право на відшкодування витрат у зв`язку із захистом прав викривачів, витрат на адвоката у зв`язку із захистом прав особи як викривача, витрат на судовий збір. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеної у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18. Позивач відповідно до заяви про ухвалення додаткового рішення просив суд стягнути з відповідача на свою користь витрат на правову допомогу у розмірі 10 989,31 грн., яка складається з: - 7500,00 витрати на професійну правничу допомогу, - 572 грн. - витрати на ксерокопіювання відзиву та додатків до нього,- 2917 грн.- витрати адвоката на проїзд до Києва для участі у судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду наступні документи: копію договору про надання правових послуг адвоката від 12.05.2021 року, Додаток до договору від 12.05.2021 року, квитанція про оплату послуг адвоката, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат. Відповідно до п.4.1 Договору про надання правових послуг адвоката оплата за надані послуги проводиться відповідно до Додатку №1,яки є частиною Договору. Згідно додатку до договору, за надання юридичних послуг згідно даного Договору клієнт сплачує виконавцю гонорар у розмірі 7500,00 грн. Суд, з урахуванням відсутності клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу доходить до висновку щодо стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, щодо витрат відповідача на ксерокопіювання документів наданих до суду та позивачу у розмірі 572,00 грн., то суд приходить до висновку, що вказані витрати відповідача не підлягають стягненню з позивача, оскільки вони є технічними, а отже не є видом адвокатських послуг. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що сума судових витрат в клопотання про ухвалення додаткового рішення є співмірними в розумінні ч.4 ст. 137 ЦПК України, тому суд прийшов до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 500,00 грн. Щодо стягнення з позивача витрат, пов`язаних з переїздом до м. Києва для участі у судовому засідання у розмірі 2917,31 грн., то слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. На підтвердження витрат на проїзд до суду, представником відповідача до суду надано копії посадкових документів від 04.10.2021, 13.05.2021, 18.05.2021, 11.01.2022 та білет серії БЙ №810271, серія ВП №336716 на загальну суму 2917,31 грн. (Т. 2 а.с 4). Таким чином, враховуючи, що вказані витрати пов`язані з переїздом до суду, який знаходиться в іншому населеному пункті, підтвердження, то суд приходить до висновку про стягнення вказаних витрат з позивача у розмірі 2917,31. Таким чином заява представника позивача представника відповідача ФОП [PERSON] - адвоката Мисечко Катерини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення суду по справі №761/33933/21 підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial