Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Мілон» про захист прав споживачів, у якому просить визнати кредитний договір, укладений між нею та відповідачем, недійсним, посилаючись на те, що між нею та ТОВ «Мілон» було укладено 02.10.2020 року кредитний договір №2967000, який, на думку позивачки, повинен бути визнаний недійсним на підставі ст.203, 207, 215, 548 ЦК України бо суперечить Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про електронну комерцію», оскільки вона його не підписувала, і відсутні істотні умови договору визначені законами.\~\~\~\~\~\~\~ Ухвалою суду від 02.04.2021 року відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без повідомлення сторін (виклику). Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка [PERSON] отримала копію ухвалу суду від 02.04.2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0160202180571. Відповідач в особі генерального директора ТОВ «Мілоан» Вініченко О.В. подав відзив, в якому просить відмовити в задоволені позовних вимог, зазначивши ,що 02.10.2020 року між ТОВ «Мілоан» та позивачкою укладено договір про надання фінансового кредиту №2967000 на суму 5 000,00 гривень зі сплатою комісії та відсотків за користування кредитними коштами строком на 30 календарних днів, у строк до 01.11.2020 року, шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту, зазначену в анкеті-заявці в особистому кабінеті позивачки. Як при укладенні договору, так і при наданні пропозиції про укладення договору, були дотримані вимоги Законів України «Про захист прав споживача», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист персональних даних». Відповідачем також надана засвідчена копія кредитного догорову №2967000 від 02.10.2020 року\~\~ Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.\~\~ Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики №2967000 від 02.10.2020 року, відповідно до умов якого відповідач надав позивачці позику, а позивачка зобов`язувалась повернути відповідачу надані кошти.\~\~\~ Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.\~\~\~\~\~ Доказами, відповідно до ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.\~\~ Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст.79 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~ В свою чергу положеннями ст.80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.\~\~ Частиною 1 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті цього Кодексу.\~ Згідно ч.1, 4 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.\~\~ Частиною 1 ст.205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.\~\~\~\~\~\~\~\~ Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч. 1 ст. 207 ЦК України).\~\~\~\~ Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».\~\~\~\~ Нормою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.\~\~\~ Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який укладається в письмові формі (ст.1055 ЦК України).\~\~\~\~ Відповідно до вимог ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~ Відповідно до правової позиції, яка міститься в постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 року в справі №6-94цс13, однією з обов`язкових умов визнання договору недійсним є порушення у зв`язку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду немає правових підстав для задоволення позову.\~\~\~\~\~\~ Так, позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що електронний договір позики, укладений між сторонами, є несправедливим щодо нього, а всі твердження позивача з даного приводу судом розцінюються як його спосіб захисту власних інтересів від наслідків, можливість настання яких залежить лише від його добросовісної поведінки при виконанні взятих на себе за кредитним договором зобов`язань.\~\~\~\~\~\~\~\~ З урахуванням зазначеного, суд вважає, що спірний договір позики підписаний сторонами в електронній формі, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору; а тому відсутні підстави для визнання договору недійсним. Також, зі змісту позивної заяви вбачається, що сама позивачка в своїй визнає укладення договору № 2967000 та отримання нею коштів від відповідача.\~\~\~ Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про захист прав споживачів є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.\~\~\~\~

Outcome: dismissed