Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоду, у порядку суброгації. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та ТОВ «УНІМЕД ФАРМ СПУЛ С.Р.С.» був укладений договір страхування автотранспортних засобів № 1055727/С4.29, відповідно до умов якого позивач зобов`язується відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля SKODA FABIA, д.н.з. [NUMBER] . 31 січня 2019 року сталася дорожньо - транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля та автомобіля RENAULT, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили. Вартість відновлювального ремонту у зв`язку з пошкодженням застрахованого автомобіля склала 9280 грн. 70 коп. У заяві про виплату страхового відшкодування від 01 лютого 2019 року представник страхувальника зазначив, що «належну мені суму страхового відшкодування в разі визнання випадку страховим прошу виплатити на СТО за реквізитами». У зв`язку з цим, позивачем була здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 9280 грн. 70 коп. Таким чином, оскільки цивільно - правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо - транспортної пригоди не була забезпечена полісом обов`язкового страхування, то останній як безпосередньо винна особа у вчиненні ДТП зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду у розмірі виплаченого страхового відшкодування, а саме 9280 грн. 70 коп. Позивач, з метою врегулювання спору, 27 травня 2019 року звернувся до відповідача з листом про необхідність здійснити відшкодування майнової шкоди, однак до теперішнього часу зобов`язання відповідачем не виконано. У зв`язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 січня 2022 року, головуючим суддею у справі визначено Головчака М.М. 07 лютого 2022 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоду, у порядку суброгації. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 28 липня 2017 року між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та ТОВ «УНІМЕД ФАРМА СПУЛ С.Р.О.» укладено генеральний договір страхування автотранспортних засобів № 1055727/С4.29, відповідно до умов якого одним із застрахованих транспортних засобів є автомобіль марки SKODA FABIA, д.н.з. [NUMBER] . 31 січня 2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києві від 03 квітня 2019 року, [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Рено» д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві по вул. В.Кільцева, 114, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Шкода», д.н.з. [NUMBER] , який зупинився спереду, внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушено п.п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 р. винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано відповідача, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Автомобіль марки SKODA FABIA, д.н.з. [NUMBER] , належить ТОВ «УНІМЕД ФАРМА СПУЛ С.Р.О.», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. 01 лютого 2019 року представник ТОВ «УНІМЕД ФАРМА СПУЛ С.Р.О.» повідомив ПрАТ «Європейський страховий альянс» про подію з транспортним засобом та одночасно подав заяву про виплату страхового відшкодування, в якій зазначив, що належну суму страхового відшкодування в разі визнання випадку страховим перерахувати на банківський рахунок за реквізитами згідно документів СТО. Відповідно до Акту виконаних робіт № 0000141 від 08 травня 2019 та Рахунку № - 0000141 від 27.03.2019, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки SKODA FABIA, д.н.з. [NUMBER] , складає 9280 грн. 70 коп. Зі звіту № 23/19 про визначення вартості матеріального збитку від 21 лютого 2019 року, що проведений на замовлення ПрАТ «Європейський страховий альянс», вбачається, що матеріальний збиток, визначений на підставі огляду автомобіля, завданий власнику транспортного засобу SKODA FABIA, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 9166 грн. 25 коп. З розрахунку суми страхового відшкодування, складеного 28 березня 2019 року старашим фахівцем відділу врегулювання збитків за майновими видами страхування ТОВ «Європейський альянс», вбачається, що сума страхового відшкодування, яка підлягає до виплати складає 9280 грн. 70 коп. За платіжним дорученням від 08 травня 2019 року № 11347 позивачем було перераховано ТОВ «УНІМЕД ФАРМА СПУЛ С.Р.О.» вартість ремонту транспортного засобу SKODA FABIA, д.н.з. [NUMBER] , у розмірі страхового відшкодування у сумі 9280 грн. 70 коп. Позивачем 27 травня 2019 року було направлено відповідачу вимогу про сплату суми страхового відшкодування у розмірі 9280 грн. 70 коп., яка до даного часу залишилась не виконаною. Відповідно до ст. 1188 ЦК України при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Страховик, який виплатив страхове відшкодування, згідно із законодавством має право пред`явити грошову вимогу до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Тобто, позивач має право зворотної вимоги до відповідача, з вини якого завдано матеріальної шкоди страхувальнику, якому позивач виплатив страхове відшкодування. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що, відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. ч. 16, 17 статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»). Згідно ст. 4 Закону України «Про страхування» страхування транспортного засобу належить до майнового страхування. За змістом п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування». У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Отже, відносини між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та [PERSON] у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Таким чином, до ПрАТ «Європейський страховий альянс» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» - в порядку суброгації. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоду, у порядку суброгації задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2481 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2481 грн.

Outcome: approved