Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору про припинення зобов`язання шляхом передання відступного дійсним та визнання права власності. Свої вимоги мотивував тим, що 23 грудня 2019 року між ним та відповідачем укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики). Згідно даного договору позивач передав відповідачу в строкове безоплатне користування кошти в сумі 100000,00 грн., останній повинен був повернути суму позики в строк до 31.12.2020. Поворотна фінансова допомога (позика) надавалась відповідачу для оформлення право встановлювальних документів на будинок [ADDRESS] та проведення в ньому ремонтних робіт. Згідно п.3.2 Договору - у разі неможливості виконання Позичальником взятого на себе за даним Договором зобов`язання, за згодою Сторін, зобов`язання Позичальника припиняється шляхом передання Позикодавцю відступного у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] . Оскільки, відповідач не зміг у встановлений договором строк повернути суму позики, за спільною згодою, у відповідності до п.3.2 та 8.1 Договору відповідач передав мені документи на будинок (оригінал технічного паспорта, рішення Знам`янського міськрайонного суду від 14.08.2020 року та ключі. На даний час позивач фактично користується даним будинком, але юридично не може переоформити право власності, так як Відповідач перестав відповідати на дзвінки та припинив будь-яке спілкування, що унеможливлює оформлення нотаріального договору про припинення зобов`язання переданням відступного. В зв`язку із викладеним він змушений звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами, підтримав вимоги позову та не заперечує проти заочного рішення. У минулих засіданнях суду пояснив, що відповідач взяв у нього гроші за майно уклав з ним даний договір та пояснив що цього досить, коли прийшов час переоформити будинок відповідач зник на телефонні дзвінки не відповідав , де проживає не відомо. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, як і не надав заяви про розгляд справи без його участі, відзив на позовну заяву не надав. Згідно ухвали Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 грудня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики). Згідно даного договору позивач передав відповідачу в строкове безоплатне користування кошти в сумі 100000,00 грн., останній зобов`язаний повернути суму позики в строк до 31.12.2020. Поворотна фінансова допомога (позика) надавалась відповідачу на безоплатній основі для оформлення правовстановлюючих документів на будинок [ADDRESS] та проведення в ньому ремонтних робіт. Згідно з п.3.2 договору - у разі неможливості виконання Позичальником взятого на себе за даним Договором зобов`язання, за згодою Сторін, зобов`язання Позичальника припиняється шляхом передання Позикодавцю відступного у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] , який складається з житлового будинку «А», веранди «а», сараю «Б», сараю «б», гаража «В», гаража «в», літньої кухні «Г», льоху «Д», вбиральні «Е», колодязя «К», паркану «N», загальною площею 43,1 кв.м. (житловою 24,00 кв.м.). Відповідно до п.4.1Договору сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором відповідно до чинного законодавства України. Згідно з п.81.1 договору , цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту повернення поворотної фінансової допомоги або передання позичальником позикодавцю правовстановлюючих документів на житловий будинок та ключів від нього. У відповідності до п.3.2 та 8.1 Договору відповідач передав позивачеві документи на будинок (оригінал технічного паспорта, рішення Знам`янського міськрайонного суду від 14.08.2020 року та ключі). Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради від 04.05.2022 [PERSON] згідно погосподарського обліку обліковується без реєстрації за адресою [ADDRESS] . Згідно з інформаційної довідки 301350702 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.08.2020 за № 389/246/20. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 610-612, 623 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати завдані цим збитки. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язаний вчинити та користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами п.п. 1, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 638ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона [позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Я свої зобов`язання за договором позики виконав, а саме передав відповідачу грошові кошти розміром 100000,00 (сто тисяч) гривень, що підтверджено в п.2.3 Договору Сторонами. В обумовлені договором строки відповідач, як Позичальник, позику не повернув. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати в договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до ч.2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК (в редакції Закону від 11 лютого 2010 р. N 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України») права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дати такої реєстрації відповідно до закону. Державна ж реєстрація правочинів щодо нерухомості з 1 січня 2013 р. зазначеним законом скасована. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 220 ЦК). Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України. Згідно зі ст. 600 ЦК України зобов`язання припиняються за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного ( грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки і порядок передання відступного встановлюються сторонами. Зі змісту цієї статті випливає, що: 1) відступне - це передача боржником кредитору замість виконання первісного зобов`язання певного майна, або сплата певної суми грошей, або передача інших прав; 2) відступне, зі згоди кредитора, наділяє боржника можливістю замінити первісний предмет виконання іншим предметом у випадку, якщо він не може виконати первісне зобов`язання; 3) застосування відступного можливе тільки за узгодженням сторін; 4) відступне в обов`язковому порядку передбачає наявність істотних його умов: розміру, термінів і порядку передачі; 5) істотні умови відступного встановлюються сторонами первісного зобов`язання; 6) передача відступного, частково або в повному обсязі, припиняє первісні зобов`язання сторін. Беручи до уваги наявність даних характеристик, необхідно зробити висновок про те, що застосування відступного як способу припинення зобов`язання дозволяє боржнику замінити первісний предмет виконання іншим предметом, причому таким, який не застерігався сторонами раніше при укладенні первісного договору. При цьому для припинення зобов`язання переданням відступного необхідна сукупність кількох умов, зокрема: згода сторін на таке припинення; узгодження сторонами розміру, строків і порядку передання відступного; факт передання боржником кредиторові відступного. Обов`язковість досягнення згоди щодо припинення зобов`язань відступним тягне за собою необхідність відповідної фіксації такої згоди. Відступне має бути оформлене договором, в якому вказуються розмір відступного, порядок та строк його надання. Позивачем доведено, що фактичні відносини між сторонами припинилися внаслідок передання відповідачем нерухомого майна, яке є відступними, та про яке сторони домовилися в договорі про надання поворотної фінансової допомоги. Іншим чином вирішити дане питання позивач не має можливості через ухилення відповідача від нотаріального оформлення припинення зобов`язання. Ухвалюючи рішення суд у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України вирішує питання про розподіл судових витрат і приймаючи до уваги те, що позов задоволено повністю, а позивач сплатив судовий збір, вважає, що є всі підстави для стягнення цієї суми з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved