Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

06.07.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 3 441, 33грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.03.2021 року Суворовським районним судом міста Одеси був прийнятий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ІНФОКС» заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 3441,33 гривень. Проте, 14.05.2021 року Суворовським районним судом м. Одеси було задоволено заяву боржника, зазначений наказ скасовано та роз`яснено стягувачу про можливість розглянути визначені вимоги у порядку позовного провадження. Відповідач є споживачем філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», що підтверджується оформленим особовим рахунком за № [NUMBER] . Позивач надавав послуги водопостачання та водовідведення відповідачу за адресою: [ADDRESS] , за які він у відповідності з п.п. 20, 30 Правил повинен був своєчасно розрахуватись шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок водоканалу. Нарахування відповідачу за надані послуги здійснювались відповідно до норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25.02.2010 року та затверджених тарифів, а відповідач в свою чергу користувався такими послугами. [PERSON] плату за надані послуги сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого, утворилась заборгованість у розмірі 3441,33 гривень за період з 01.03.2018 року по 01.02.2021 рік, що підтверджується розрахунком суми боргу. Відповідач не сплачує у добровільному порядку заборгованість за надані послуги. Ухвалою від 27 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження. Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» не забезпечив явку свого представника до судового засідання. Заявою представник позивача просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справу судовою повісткою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. На підставі ч.3 ст. 130 ЦПК України, суд вважає що [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи 31.08.2022 року. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, як і будь-яких клопотань і заяв. Згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції кожен має право, зокрема, на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. Така гарантія «цивільного аспекту» статті 6 Конвенції передбачена і у відповідних процесуальних законах. Так, розумність строків розгляду справи судом є однією з основних засад (принципів) як цивільного, так і адміністративного та господарського судочинства (пункт 10 частини третьої статті 2 ЦПК України, пункт 8 частини третьої статті 2 КАС України, пункт 10 частини третьої статті 2 ГПК України). Порушення зазначеного принципу може негативно впливати на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади. Як неодноразово зазначав ЄСПЛ у його рішеннях, саме до компетенції національних судів належить організувати судовий розгляд так, щоб він був швидким та ефективним (див. mutatis mutandis від 18 червня 2009 року у справі «Пилипей проти України» (Pilipey v. Ukraine, заява № 9025/03, § 31), рішення від 11 грудня 2008 року у справі «Лошенко проти України» (Loshenko v. Ukraine, заява № 11447/04, § 28), від 21 грудня 2006 року у справі «Мороз та інші проти України» (Moroz and Others v. Ukraine, заява № 36545/02, § 60) й інші). Відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження та робота судів. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Суд вважає за необхідне зазначити, що справа перебуває в провадженні суду більше року. За цей час, судовий розгляд по справі неодноразово був відкладений, внаслідок неявки у судове засідання відповідача. Відповідачу [PERSON] добре відомо про наявність в провадженні суду даної позовної заяви, однак більш ніж за рік відповідач так і не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву, на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Матеріали справи не містять доказів захворювання [PERSON] , підтвердженого медичною довідкою, що виключає можливість явки його до суду протягом тривалого часу, тому у суду відсутні підстави вирішити питання щодо зупинення провадження у справі, на підставі п.2 ч.1 ст. 252 ЦПК України.

Outcome: approved