Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором 11.10.2019 р. № 30_0105 в розмірі 21861,40 гривень та суму судових витрат в розмірі 2481 гривень. Позов обґрунтований тим, що 11.10.2019 р. між сторонами укладено договір про споживчий кредит № 30_0105, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 63 000,00 грн. зі сплатою 19 % річних за користування кредитом, на строк 36 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 10.10.2022 р. Проте, відповідач умови договору повністю не виконав, станом на 14.06.2022 р. розмір заборгованості складає: 17724,91 грн. - загальна сума простроченого кредиту, 1432,85 грн. - загальна сума прострочених відсотків, 201,49 грн. - сума 3 % річних від простроченої суми основного боргу; 21,68 грн. - сума 3 % річних від суми прострочених відсотків; 2277,70 - сума втрат від інфляції від простроченої суми основного боргу, 202,77 сума втрат від інфляції від суми прострочених відсотків. Відповідно до п. 3.9.3.2 Договору, сторони погодили дострокове повернення кредиту у разі прострочення виконання зобов`язань позичальником за договором щодо погашення заборгованості. Тому, позивач просить суд стягнути суму заборгованості з відповідача. Ухвалою судді від 05 серпня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та призначено справу до розгляду на 30 серпня 2022 року. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у позові банк просив розглядати справу без виклику. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся по телефону, надав заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримує повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого. Під час розгляду справи судом встановлено, що 11.10.2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем укладено Договір про споживчий кредит № 30_0105, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 63000,00 грн. на строк 36 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 10.10.2022 р. Пунктом 2.4.1 Договору, встановлена відсоткова ставка 19 % річних на строк до 31.01.2020 р., та 56 % річних після вказаної дати. Пунктом 3.3.3 Договору визначено, що відповідач мав погашати кредит щомісячними платежами по 1750 грн. до 10 числа кожного місяця. Відповідно до п. 3.9.3.2 Договору, сторони погодили дострокове повернення кредиту у разі прострочення зобов`язань позичальника щодо погашення заборгованості на строк понад 58 календарних днів. Додатковою угодою № 1 від 13.01.2020 р. та Додатковою угодою № 2 від 29.01.2021 р. до вказаного договору внесені зміни в частині відсоткової ставки, а саме визначено, що ставка 19 % застосовується до 31.01.2022 р. Згідно з наданим розрахунком заборгованості, станом на 14.06.2022 р. заборгованість відповідача по кредитному договору становить 21861,40 грн., та складається з: 17724,91 грн. - загальна сума простроченого кредиту, 1432,85 грн. - загальна сума прострочених відсотків, 201,49 грн. - сума 3 % річних від простроченої суми основного боргу; 21,68 грн. - сума 3 % річних від суми прострочених відсотків; 2277,70 - сума втрат від інфляції від простроченої суми основного боргу, 202,77 сума втрат від інфляції від суми прострочених відсотків. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що умови кредитного договору в частині своєчасності сплати боргу відповідачем не виконані. Доказів на підтвердження належного виконання умов договору відповідачем суду не надано. У зв`язку з цим, позивач має право на дострокове стягнення з відповідача суми заборгованості зі сплати тіла кредиту та відсотків. Також, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання та втрати від інфляції. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 2 481 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved