Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

У червні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 12 жовтня 2013 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції в Київській області, актовий запис № 457. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 15.02.2014 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 87. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що суперечить уявленням про сім`ю. Сім`я фактично припинила своє існування. Тому позивач просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області від 12.10.2013 року, актовий запис № 457. Ухвалою суду від 01.07.2022 року відкрито позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, щодо розірвання шлюбу не заперечувала. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши подані заяви позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12 жовтня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 457, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області від 12.10.2013 року. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.02.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 87. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є всі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. На підставі ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved