Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернулась до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 10.05.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір №0357-197 (надалі «кредитний договір»). Відповідно до умов кредитного договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 41990,00 грн., зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99 % річних, з кінцевим строком повернення до 10.05.2021 року, а позичальник [PERSON] зобов`язаний належним чином використати та повернути в передбачені кредитним договором строк кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 року (надалі «договір страхування»), укладеного між АТ «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», останнє приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами Договору страхування, виплатити АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування. Страховим випадком за Договором страхування є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з поверненнями суми кредиту (або його частини) та/або спати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором, з будь яких причин. З 02.10.2018 року відповідач не виконував свої зобов`язання за Кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість: по тілу кредиту в сумі 18624,44 грн., проценти за користування кредитом в сумі 1442,57 грн., всього 20067,01 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед АТ «Ощадбанк» з повернення кредиту до сплати процентів за користування кредитами понад шістдесят календарних днів, настав страховий випадок. За результатами розгляду заяви про настання страхового випадку, яку отримано від АТ «Ощадбанк», ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Платіжними дорученнями №10523 від 24.10.2019 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» виплатило АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування по зобов`язанням відповідача в сумі 20067, 01 грн. Між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено договір №01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021 року. З метою досудового врегулювання спору, позивачем надіслано відповідачу претензію (повідомлення) №10015.01.19-2 від 10.06.2021 року. Однак, станом на дату подання позову, відповідачем не відшкодовано фактичних витрат в порядку регресу. Тому, просять суд стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] 20067,01 грн. фактичні витрати в порядку регресу та 908,00 грн. витрат з оплати судового збору. На стадії судового розгляду позивач змінив позовні вимоги, просив суд стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] 20067,01 грн. фактичні витрати в порядку регресу, 8708,00 грн. витрати з надання професійної правничої допомоги та 908,00 грн. витрати з оплати судового збору. Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 03.12.2021 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у вищезазначеній справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалами суду від 18.01.2022 року, 08.02.2022 року?07.06.2022 року проведення підготовчого засідання по розгляду зазначеної справи відкладено за заявами відповідача. В матеріалах справи наявне клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просить відмовити позивачці у стягненні на її користь з нього витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7800 грн. Ухвалою суду від 12 липня 2022 року закрито підготовче провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] 20067,01 грн. фактичні витрати в порядку регресу, 8708,00 грн. витрати з надання професійної правничої допомоги та 908,00 грн. витрати з оплати судового збору. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи у його відсутність. Позов визнав частково, тільки в частині стягнення з нього фактичних витрат в порядку регресу в розмірі 20067,01 грн., в частині стягнення з нього витрат з надання професійної правничої допомоги у розмірі 8708,00 грн. не згоден, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представника позивача, судом встановлено наступне. Відповідно до ч.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81\~ЦПК\~України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що\~10.05.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір №0357-197 (надалі «кредитний договір»). Відповідно до умов кредитного договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 41990,00 грн., зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99 % річних, з кінцевим строком повернення до 10.05.2021 року, а позичальник [PERSON] зобов`язаний належним чином використати та повернути в передбачені кредитним договором строк кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 року (надалі «договір страхування»), укладеного між АТ «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», останнє приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами Договору страхування, виплатити АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування. Страховим випадком за Договором страхування є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з поверненнями суми кредиту (або його частини) та/або спати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором, з будь яких причин. З 02.10.2018 року відповідач не виконував свої зобов`язання за Кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість: по тілу кредиту в сумі 18624,44 грн., проценти за користування кредитом в сумі 1442,57 грн., всього 20067,01 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед АТ «Ощадбанк» з повернення кредиту до сплати процентів за користування кредитами понад шістдесят календарних днів, настав страховий випадок. За результатами розгляду заяви про настання страхового випадку, яку отримано від АТ «Ощадбанк», ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Платіжними дорученнями №10523 від 24.10.2019 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» виплатило АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування по зобов`язанням відповідача в сумі 20067, 01 грн., тобто до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» перейшло право вимоги до відповідача на виплачену суму. Між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено договір №01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021 року. Відповідно до вищезазначеного договору Первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора за укладеними договорами добровільного страхування кредитів (п.2.1, пп.1.1.3). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до статті 979\~ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. \~ \~ \~ \~Згідно ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Боржники особи, які відповідальні за завдання матеріальних збитків, за фактом настання яких первісний кредитор визнав завдані матеріальні збитки страховими випадками та здійснив страхові виплати/страхові відшкодування на користь страхувальника по укладеному договору добровільного страхування кредитів (п.п.1.1.1 вищезгаданого договору). Перелік боржників, до яких новий кредитор має права вимоги на вищезазначену суму зазначені в Реєстрі прав вимог, Додаток 1 до Договору №01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021 року, зокрема п.108 [PERSON] борг в розмірі 20067,01 грн. З метою досудового врегулювання спору, позивачем надіслано відповідачу претензію (повідомлення) №10015.01.19-2 від 10.06.2021 року. Однак, станом на дату подання позову, відповідачем не відшкодовано фактичних витрат в порядку регресу. На підставі викладеного, враховуючи те, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позову фізичної особа--підприємця [PERSON] до [PERSON] в частині відшкодування фактичних витрат в порядку регрессу. Розглядаючи питання щодо стягнення з відповідача витрат на оплату правничої допомоги, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, так як надані позивачем документи не надають підстав для стягнення на його користь витрат на правничу допомогу виходячи з наведених нижче обставин та міркувань. Щодо надання професійної правничої допомоги та відшкодування витрат на неї Цивільним процесуальним кодексом передбачені наступні положення: -\~учасники справи\~мають право\~користуватися правничою\~допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.ч. 1 і 2 ст. 15); - повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України\~"Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (ч. 4. ст. 62); - при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). (п.п. 1 і 2 ч. 3, ч. 8 ст. 141) розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137). Статтею 26\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» визначено: - адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути, зокрема, договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер (п.п. 1-3 ч. 1 ст. 26); - ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч. 2). \~ \~ \~ \~На порушення зазначених вимог законодавства, позивачем надано договір про надання професійної правової допомоги з фізичною особою підприємцем [PERSON] з відбитком відповідної печатки, який не містить посилань щодо наявності у нього статусу адвоката. \~ \~ \~ \~Відповідно до наведених вище вимог, підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу може бути тільки відповідний договір з адвокатом. \~ \~ \~ \~Також, позивачем на підтвердження повноважень свого представника не був наданий відповідний ордер адвоката. Акт (розрахунок) № 4/01 приймання-передачі послуг професійної правової допомоги від 04.01.2022 року також підписаний позивачем з фізичною особою підприємцем [PERSON] з відбитком відповідної печатки без будь-яких посилань на наявність у останнього статусу адвоката та ордеру адвоката на представництво позивача. Крім наведеного, у вказаному договорі та акті вартість послуги визначено у розмірі 1200 грн. за 1 год. за відсутності у справі будь-яких документів щодо наявності у представника юридичної освіти, рівня його кваліфікації і досвіду роботи, що свідчить про явну неспівмірність такого розміру оплати зі складністю справи та виконаної роботи. Пункт 2 акту про оплату 1200 грн. містить посилання на ведення представником досудових переговорів з боржником засобами телефонного зв`язку, додатку Viber, соціальних мереж тощо, проте не зазначено якими засобами зв`язку проводились переговори, їх день та час, а фактично таких переговорів зі мною ніхто не проводив. Пункт 3 акту про оплату 2400 грн. містить посилання на підготовку, оформлення та відправлення претензії боржнику, проте така робота не пов`язана з розглядом справи, оскільки законом не передбачений обов`язковий досудовий претензійний порядок вирішення справи. Крім цього, відповідач зазначив, що не отримував такої претензії, а додана до позовної заяви інформація про вручення поштового відправлення свідчить про його вручення особисто 22.06.2021 року у місті Роздільна України з поштовим індексом 65457, хоча у 2021 році позивач не проживав у м. Роздільна Одеської області, що має поштовий індекс 67400. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial