Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

27.06.2022 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з лютого 2019 року по березень 2022 року сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та інших доходів крім соціальних виплат в розмірі 860 грн. щомісячно не має. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та позивача, хоча фізично здоровий, працює в СО «Могилів-Подільські електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго» та отримує дохід. За таких підстав позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку і доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а також аліменти на утримання позивача у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку і доходів відповідача щомісячно. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 06.07.2022 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами та витребувано докази. Позивач, належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавала. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Суд встановив, що згідно Свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , батьками дитини [PERSON] , [INFO] є сторони по справі (а.с. 9). Згідно з довідкою голови квартального комітету № 5 «Центр» від 27.06.2022 за № 78 дитина сторін проживає разом з позивачем (а.с. 11). Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина. Проте відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини у розмірі, достатньому для забезпечення її потреб. За таких обставин позивачу важко самій створити умови для належного утримання дитини, її фізичного та духовного розвитку. Вказане дає суду підстави вважати, що відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3 ст. 181 СК визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача (офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату), відсутність доказів наявності на утриманні відповідача інших осіб та на рівний обов`язок батьків утримувати дитину. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з довідкою Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 377 від 27.06.2022 [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради та їй з 01.02.2022 по 28.02.2025 призначено допомогу при народженні дитини на утримання [PERSON] (а.с. 10). На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і за таких обставин не має можливості працювати, отримувати заробітну плату та забезпечувати себе матеріально. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, наданого Головним управлінням ДПС у Вінницькій області на запит суду, [PERSON] офіційно працює в СО «Могилів-Подільські електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго» та отримує заробітну плату, розмір якої складає: жовтень 2021 року - 16492,09грн.; листопад 2021 року - 15026,06 грн.; грудень 2021 року - 16850,82 грн.; січень 2022 року - 16177,21 грн.; лютий 2022 року - 14809,54 грн.; березень 2022 року 16278,21 грн. Вказане дає суду підстави вважати, що відповідач має фінансову можливість сплачувати на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, зважаючи на наявність у нього постійного доходу, а також відсутність заперечень щодо задоволення позову з боку відповідача, вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини також є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: approved