Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в порядку окремого провадження із заявою, у якій просили розірвати шлюб, укладений ними 30 жовтня 2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~809. В обґрунтування заяви зазначали, що 30 жовтня 2013 року вони уклали шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Через деякий час після укладення ними шлюбу, сімейні відносини погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважають, що їхні шлюбні відносини не можуть бути поновлені. На момент подачі цієї заяви вони досягли згоди щодо участі кожного з них у вихованні та утриманні їхньої малолітньої дочки [PERSON] , що підтверджується нотаріально оформленим договором між батьками про місце проживання дитини, участь у вихованні та утриманні дитини від 30 вересня 2021 року, згідно із умовами якого їхня малолітня дочка [PERSON] залишиться проживати разом із матір`ю. Будь-які спори щодо спільного майна подружжя між ними відсутні. Заявники [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, у якій просили суд розглянути справу за їхньої відсутності, заяву підтримують, просили суд заяву задовольнити та розірвати шлюб, укладений ними 30 жовтня 2013 року. Заінтересована особа\~у справі\~Броварський відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Броварському районі\~Київської області\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Київ) у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу без участі їхнього представника, самостійних вимог на предмет розгляду не заявляє та прав заявників не оспорює. З`ясувавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Судом встановлено, що 30 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~809. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. 30 вересня 2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про місце проживання, участь у вихованні та утриманні дитини, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войстрік О.В., зареєстрований в реєстрі за №\~1805. 19 жовтня 2021 року заявники [PERSON] та [PERSON] як подружжя подали до суду в порядку окремого провадження заяву про розірвання шлюбу. 05 січня 2022 року ухвалою суду провадження у цивільній справі за заявою подружжя [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу відкрито, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. У ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно ч. 2 ст. 104, ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. У ч. 3 ст. 293 ЦПК України встановлено, що справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються судом у порядку окремого провадження. За змістом ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Суд встановив, що заява подружжя [PERSON] і [PERSON] про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, станом на час розгляду справи від дня подання заяви сплинув один місяць, заява про розірвання шлюбу заявниками не відкликана, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті права, укладеним між ними 30 вересня 2021 року, посвідченим нотаріально, письмовим договором, подружжям вирішено питання щодо місця проживання їхньої малолітньої дочки [PERSON] , участі кожного з батьків у вихованні та утриманні дитини. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, взаємну волю заявників на розірвання шлюбу, врегулювання ними письмовим договором питань щодо участі кожного із них у забезпеченні умов життя дитини, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved