Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

Концерн «МТМ» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району звернувся до суду із уточненим позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги (а.с.82-85). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Концерн "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району в період з 01.08.2015 року по 01.04.2020 року надав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі належним чином не здійснювали оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим, виникла заборгованість на загальну суму 92619 грн. 91 коп. У позові позивач посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість у розмірі 92619 грн. 91 коп. та понесені судові витрати. Згідно відзиву відповідача [PERSON] остання визнає позовні вимоги в частині заборгованості в сумі 64800 гривень 93 копійки, яка утворилась за період з квітня 2017 року по березень 2020 року. Вищевказану суму заборгованості просить стягнути в рівних частинах з усіх відповідачів. Щодо заборгованості, яка утворилася за період з серпня 2015 року по березень 2017 року просить застосувати строки позовної давності , через пропущений позивачем строк позовної давності. Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому просить стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість в сумі 67027 гривень 83 копійки, яка утворилась за період з 01.03.2017 року по 01.04.2020 року, як таку, що підрахована вже з урахуванням строків позовної давності та продовження строків позовної давності на період дії карантину, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- СоV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України). З приводу покладення погашення заборгованості на всіх відповідачів в рівних частинах як про це зазначено у відзиві на позовну заяву, просить відмовити через передбачений нормами законодавства солідарний обовязок оплат за комунальні послуги. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду від відповідачів не надходило. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що, що Концерн «Міські теплові мережі» " в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району, який діє на підставі статуту надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] . Позивач - Концерн "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району м. Запоріжжя у період з 01.08.2015 року по 01.04.2020 року надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 92619 грн. 91 коп., за цей період відповідачі не сплатили жодної суми, отже сума заборгованості становить 92619 грн. 91 коп. (а.с.7-8) Правовідносини між позивачем та відповідачем з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України „Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Пунктом 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць . Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Правилами та Законом України «Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІVвід 24.06.2004 року передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору. Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачам згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно ст.19 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. В даному випадку стягувач свій обов`язок виконав: підготував для боржника належним чином оформлений договір та неодноразово запрошував на його укладення шляхом вивішування оголошень на будинку, через засоби масової інформації, направлення листів та шляхом автодозвону. Але, на відміну від 90% мешканців житлового фонду комунальної власності м. Запоріжжя, Боржник не відгукнувся на пропозицію Стягувача та не уклав договору про надання послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Не зважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян (інших мешканців будинку) на забезпечення їх здоров`я (ст. 3 Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї (ст. 48 Конституції України), що включає право на житло, стягувач здійснював та продовжує надавати відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. За період надання послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання Концерном "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району, з боку споживача заперечень щодо неналежної якості надання послуг на адресу Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району не надходило. Тобто, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води тривають. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить на споживачеві і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання. Вирішуючи питання про застосування наслідків спливу позовної давності, про що заявлено відповідачем [PERSON] суд дійшов до наступного висновку. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Розрахунок заборгованості, який долучено позивачем до відповіді на відзив складено з урахуванням часткових заперечень у відзиві відповідача на позовну заяву та із застосуванням строків позовної давності на період з серпня 2015 року по лютий 2017 року, який суд приймає до уваги та вважає його вірним, оскільки за захистом своїх прав та законних інтересів Концерн "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району м.Запоріжжя звернулось до суду згідно штампу на позовній заяві - 07.08.2020 року. Розділ "Прикінцевих та перехідних положень" Цивільного кодексу України доповнено пунктами 12-14 такого змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19,, спричиненої коронавірусом спричиненої коронавірусом SARS- СоV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) встановлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України. Станом на день подання позовної заяви, карантин не було скасовано. З огляду на вищевикладене , суд не вбачає правових підстав для застосування позовної давності до цих спірних правовідносин, оскільки позивачем самостійно надано розрахунок заборгованості вже із урахуванням трирічного строку позовної давності. Крім того, суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в рівних частинах з усіх відповідачів, оскільки ст. 64 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї наймача, які проживають разом із ним несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями , що випливають із договору. За таких підстав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку на корист позивача. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах.

Outcome: approved