Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

Позивачка звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці із вищевказаною позовною заявою, у якій стверджує, що 20 квітня 2007 року вона разом із чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] , сином [PERSON] , батьком [PERSON] , матір`ю [PERSON] (співвласники квартири [ADDRESS] ) та сусідкою [PERSON] (власниця квартири [ADDRESS] ), в процесі приватизації комунального майна, набули у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0951 га, кадастровий номер 7310136600:28:001:0042, з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] . В подальшому здійснили поділ вказаної земельної ділянки на дві окремих. -земельна ділянка площею 0,059 га, кадастровий номер 7310136600:28:001:1124, з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] -земельна ділянка площею 0,0361 га, кадастровий номер 7310136600:28:001:1125, з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] , що [INFO] помер батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть На випадок своєї смерті він склав заповіт, яким заповів все своє рухоме та нерухоме майно, де б воно не було б, і з чого воно не складалось, їй ( позивачці по справі). Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої входить його особисте майнове право в спільній сумісній власності на вищевказані дві земельні ділянки. Вказує ,що прийняла спадщину після смерті батька, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з спадкодавцем у квартирі [ADDRESS] . Ще одним спадкоємцем після смерті батька була дружина [PERSON] , яка [INFO] померла Також на випадок своєї смерті вона склала заповіт, яким заповіла все своє рухоме та нерухоме майно, де б воно не було б, і з чого воно не складалось позивачці по справі. Після її смерті відкрилась спадщина сумісної власності на вищевказані дві земельні ділянки. Додає, що також прийняла спадщину після смерті своєї матері, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з спадкодавцем у квартирі [ADDRESS] . Стверджує, що є єдиним спадкоємцем після смерті матері на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно, як те, що набуте нею в процесі приватизації земельних ділянок та квартири, так і те, право власності на яке вона набула в порядку спадкування обов`язкової частки після смерті її чоловіка [PERSON] . З метою отримання свідоцтва на спадкове майно після смерті обох батьків звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Кривцової К.Т., яка роз`яснила, що через відсутність договору про виділ часток з нерухомого майна - земельних ділянок кадастровий номер 7310136600:28:001:1124 та кадастровий номер 7310136600:28:001:1125 , видати свідоцтво про право на спадщину на частки земельних ділянок, що належать [PERSON] та [PERSON] неможливо, оскільки така нотаріальна дія не відповідає вимогам закону. На даний час укласти договір про виділ частки у нерухомому майні між співвласниками спільної сумісної власності не представляється можливим через смерть двох співвласників спільної сумісної власності. За таких обставин, позбавлена можливість оформити спадщину після смерті своїх батьків та отримати правовстановлюючий документ на частку у праві спільної сумісної власності на обидві земельні ділянки, що належали спадкодавцям, оскільки такі частки не визначені (не виділені). На підставі вищевикладеного , просить суд : -Визначити, що частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,059 га, кадастровий номер 7310136600:28:001:1124, з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] , є рівними і складають по 1/7 її частки у кожного співвласника. -Право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] на земельну ділянку площею 0,059 га, кадастровий номер 7310136600:28:001:1124, з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] , припинити. -Визначити, що частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0361 га, кадастровий номер 7310136600:28:001:1125, з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] , є рівними і складають по 1/7 її частки у кожного співвласника. -Право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] на земельну ділянку площею 0,0361 га, кадастровий номер 7310136600:28:001:1125, з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] , припинити. У попередніх судових засіданнях позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовільнити . Відповідачі скерували до суду заяви , у яких вказали , що не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно\~ч.ч.\~1-3\~ст.\~89\~ЦПК України\~-\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20 квітня 2007 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (співвласники квартири [ADDRESS] ) та [PERSON] (власниця квартири [ADDRESS] ), в процесі приватизації комунального майна, набули у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0951 га, кадастровий номер 7310136600:28:001:0042, з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] . Після здійснення поділу вказаної земельної ділянки на дві окремих, виникли: -земельна ділянка площею 0,059 га, кадастровий номер 7310136600:28:001:1124, з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] , -земельна ділянка площею 0,0361 га, кадастровий номер 7310136600:28:001:1125, з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] . Дані обставини підтверджуються державним актом про право власності на земельну ділянку , Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку , кадастровим планом земельної ділянки . Відповідно до матеріалів справи [INFO] помер [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] , які являлись співвласниками згаданих земельних ділянок. На випадок смерті [PERSON] та [PERSON] заповіли все своє рухоме та нерухоме майно позивачці по справі- [PERSON] , що підтверджується відповідними заповітами ( а.с. 32, 36) Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батьків, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з спадкодавцями у квартирі [ADDRESS] . З метою отримання свідоцтва на спадкове майно після смерті обох батьків [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Кривцової К.Т., що підтверджується витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі. У інформаційному листі вих. № 48/02-14 від 26.05.2022 року нотаріус роз`яснила, що через відсутність договору про виділ часток з нерухомого майна - земельних ділянок кадастровий номер 7310136600:28:001:1124 та кадастровий номер 7310136600:28:001:1125 , видати свідоцтво про право на спадщину на частки земельних ділянок, що належать [PERSON] та [PERSON] неможливо, оскільки така нотаріальна дія не відповідає вимогам закону. На даний час укласти договір про виділ частки у нерухомому майні між співвласниками спільної сумісної власності не представляється можливим через смерть двох співвласників спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 346 ЦК України\~право власності припиняється, зокрема у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обо`вязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідност. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст. 368 ЦК України, передбачено , що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписом ч.2 ст. 369 ЦК України встановлено, що розпорядження майном, що знаходиться в загальній спільній власності здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до ч.1, 3 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Ст. 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. «в» ч. 2\~ст. 89 ЗК України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Відповідно до ч. 1\~ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно п. «г» ч. 1\~ст. 81 ЗК України\~право власності на земельні ділянки громадяни України набувають на підставі прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1\~ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість, а тому, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Згідно із ч. 1\~ст. 86 ЗК України\~земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до змісту\~ст. 89 ЗК України\~та\~глави 26\~розділу І книги\~третьої ЦК України, спільною сумісною власністю є спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. згідно з ч. 5\~ст. 89 ЗК України\~поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до п. 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 р. за №20,\~частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. На підставі\~наведеного вище,\~ враховуючи\~положення ст.\~264\~ЦПК України,\~відповідно до\~якої під\~час ухвалення\~рішення суд\~,\~окрім іншого\~вирішує такі\~питання: чи\~мали місце\~обставини (факти),\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються; чи\~є інші\~фактичні дані,\~які мають\~значення для\~вирішення справи,\~та докази\~на їх\~підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова\~норма підлягає\~застосуванню до\~цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити , приймаючи визнання позову відповідачами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved