Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 20 грудня 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2786. В обґрунтування позову зазначив, що 20 грудня 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляди на життя та виховання дітей. Примирення та подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 20 грудня 2003 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 2786, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 23 липня 2019 року. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 липня 2005 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 липня 2015 року. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.\~ Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та виховання дітей. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, ч. 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК України участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~142\~ЦПК\~України та ч. 3 ст.\~7\~Закону\~України\~«Про судовий\~збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією № 0.0.2641879020.1 від 15 серпня 2022 року про сплату судового збору в розмірі 992,40 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку щодо повернення позивачу з державного бюджету суми сплаченого судового збору в розмірі 496,20 грн. (50% від загального розміру судового збору), а також щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 496,20 грн. (50% від загального розміру судового збору).

Outcome: approved