Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про зміну розміру та способу стягнення аліментів, в якому вказує, що на підставі судового наказу № 288/1452/21 від 22.10.2021 року, виданого Попільнянським районним судом Житомирської області, вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11.08.2021 року. Також, на підставі рішення суду № 288/1909/20 від 03.03.2021 року, прийнятого Попільнянським районним судом Житомирської області, вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , який продовжував навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з часу подання позовної заяви і до закінчення навчання, а саме: до 30.06.2022 року за умови навчання. Таким чином [PERSON] сплачував аліменти у розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) на утримання дітей що підтверджується розрахунками заборгованості зі сплати аліментів. Саме зміни в стягненні мінімального рівня коштів на дитину буде реально забезпечено право дитини на повноцінне існування, навіть в разі ухилення платника аліментів від необхідної сплати частки від заробітку (доходу), шляхом не офіційного працевлаштування. Відповідач фізично здорова особа, працездатний, має змогу надавати допомогу, отримує дохід у ТОВ «Трак сервіс» код ЄДРПОУ: 36449247, що знаходиться за адресою: вулиця Велика Кільцева, село Петропавлівська Борщагівка, Києво Святошинського району. Проживаючи разом, ще до розірвання шлюбу, відповідач завжди мав крім заробітної плати інші доходи, зокрема неофіційну заробітну плату, яка сплачувалась в значно більшому розмірі ніж офіційно нарахована. Позивач просить змінити розмір та спосіб стягуваних аліментів, визначених на підставі судового наказу № 288/1452/21 від 28.08.2021 року, виданого Попільнянським районним судом Житомирської області, справа про стягнення з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11.08.2021 року. Стягувати з [PERSON] , жителя [ADDRESS] , аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - 2744 гривні щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу слухати за її відсутності. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден платити аліменти в розмірі 2500 гривень щомісячно. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 05 грудня 2014 року Виконкомом Красногірської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 4 /а.с. 6/. Відповідно до судового наказу, виданого 28 серпня 2021 року Попільнянським районним судом Житомирської області по справі № 288/1452/21, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , проживає в [ADDRESS] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11 серпня 2021 року /а.с. 7/. Згідно рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 28 січня 2021 року вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , жителька [ADDRESS] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з часу подання позовної заяви і до закінчення навчання, а саме: до 30 червня 2022 року, за умови навчання /а.с. 8-11/. Як вбачається з Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 3403 від 23 червня 2022 року, виданого Попільнянським відділом державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), загальна сума непогашеної заборгованості за весь період у боржника [PERSON] за судовим наказом № 288/1452/21 становить 1923,42 гривні /а.с. 12/. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого Попільнянським районним відділом державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 09 лютого 2022 року, заборгованість зі сплати аліментів за рішенням суду № 288/1909/20 у боржника [PERSON] відсутня /а.с. 13/. Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виданої 23 червня 2022 року старшим державним виконавцем Попільнянського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), звернено стягнення на дохід боржника [PERSON] по виконавчому листу № 288/1909/20 /а.с. 14-15/. У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 51\~Конституції України та статті 180 СК України,\~ батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.\~\~\~\~\~\~\~\~ Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. У відповідності до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями\~ст. 182 Сімейного Кодексу України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1\~ст. 192 Сімейного Кодексу України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд констатує, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, а саме, ст.ст. 182 - 184 СК України. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Аналогічна правова позиція визначена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Частиною 4 статті 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини. В будь-якому випадку, відповідно до частини 3 статті 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства суд зважує на те, що присуджуючи аліменти суд має чітко зазначити спосіб їх стягнення - у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів - законодавча гарантія, яка застосовуються незалежно від рішення суду. У пункті\~23\~постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм СК\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~судам роз`яснено,\~що розмір\~аліментів,\~визначений судовим\~рішенням або\~за домовленістю\~між батьками,\~суд може\~змінити за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~зв`язку\~зі зміною\~матеріального чи\~сімейного стану,\~погіршення чи\~поліпшення здоров`я\~когось із\~них.\~Якщо суд\~встановить,\~що матеріальне\~становище платника\~аліментів,\~дозволяє йому\~утримувати дитину,\~він може\~збільшити розмір\~аліментів,\~який буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~що підлягає\~стягненню з\~платника аліментів.\~Свідченням матеріального\~становища платника\~аліментів,\~є величина\~витрат на\~утримання особою\~себе та\~членів своєї\~сім`ї.\~Під зміною\~сімейного стану\~розуміється з`явлення\~у сім`ї\~платника або\~одержувача аліментів\~осіб,\~яким вони\~за законом\~зобов`язані\~надавати утримування\~і які\~фактично знаходяться\~на їх\~утриманні.\~Таким чином,\~особа,\~яка одержує\~аліменти -\~одержувач аліментів,\~може звернутися\~до суду\~з позовом\~про зміну\~ розміру\~ та\~способу \~стягнення аліментів,\~ якщо\~погіршилося його\~матеріальне становище,\~сімейний стан\~чи стан\~його здоров`я\~або ж\~покращилося матеріальне\~становище,\~сімейний стан\~чи стан\~здоров`я\~платника аліментів. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у твердій грошовій сумі. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому при визначенні розміру аліментів суд виходить з наступного. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Тлумачення статті 192 СК України дозволяє констатувати, що при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі статтею 1 Закону України « Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування , а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг , необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Також необхідно зауважити, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років установлено: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривень. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів, в якому вказує, що зміни в стягненні мінімального рівня коштів на дитину буде реально забезпечено право дитини на повноцінне існування. В зв`язку з вищевказаним позивач просить змінити розмір та спосіб стягуваних аліментів та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2744 гривень. Проте, в судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден платити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, в зв`язку з його матеріальним становищем. Таким чином,\~в суді\~знайшли своє\~підтвердження ті\~обставини,\~на які\~посилався позивач\~в обґрунтування\~свого позову,\~позов визнаний\~відповідачем частково, і тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та змінити розмір та спосіб стягуваних аліментів на утримання дочки [PERSON] , та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі - 2500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, сплата аліментів у такому розмірі та у такий спосіб не суперечить нормам матеріального права, а також не буде порушувати права та інтереси дитини. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Частиною першою\~статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України\~встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої\~статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: partial