Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа: Долинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ), в якому просила визнати недійсним шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 09.07.2019 року Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 97. Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] , який помер [INFO] , був її дідусем. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке останній заповів їй, тому у встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом та дізналася, що є не єдиною спадкоємицею. Згодом їй стало відомо, що 09 липня 2019 року її дідусь [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] і остання має право на обов`язкову частку в спадковому майні. Однак, відповідачка уклала шлюб з [PERSON] без наміру створити ciм`ю, а тільки з корисливих мотивів, щоб отримати у спадок майно. Її дідусь та відповідачка разом не проживали, не вели спільного господарства, спільних дітей не мали. Свої подружні обов`язки відповідачка не виконувала, за чоловіком не доглядала, їжу не готувала, одяг не прала, тобто не проявляла жодних намірів створити повноцінну сім`ю. В момент реєстрації шлюбу дідусь страждав важким захворюванням, мав похилий вік, а тому не усвідомлював своїх дій. З цих підстав виникають сумніви щодо його волевиявлення укласти шлюб, тому вона змушена звернутись до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним. Відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву (а.с. 37-39), в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] , вказавши при цьому, що твердження позивачки про те, що вона уклала шлюб з [PERSON] без наміру створення сім`ї та набуття обов`язків подружжя є неправдивими. До реєстрації шлюбу вона та [PERSON] вже тривалий час спільно проживали, мали спільний побут та господарство. Шлюб з [PERSON] вони зареєстрували добровільно, відносини між ними грунтувалися на почуттях любові, взаємоповаги та розуміння. Весь позов [PERSON] вибудуваний на припущеннях та вигадках, а її доводи та твердження абсурдними і такими, що не відповідають дійсності. В судовому засіданні позивачка та її представник згідно ордеру серії ІФ № 011515 на надання правничої допомоги від 29.12.2021 року (а.с. 41) адвокат Кобилинець Т.В. позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Позивачка додатково вказала, що після смерті її матері - дочки [PERSON] у 2016 році останній почав хворіти на неврологічні захворювання, плутав імена та дати, втрачав свідомість, не усвідомлював свої дії. Також він неодноразово перебував на лікуванні. Про те, що відповідачка проживає разом з її дідусем, вона дізналася вже після їх одруження. [PERSON] стверджувала, що на майно не претендує, однак після смерті дідуся звернулася до нотаріальної контори із заявою, оскільки має право на обов`язкову частку в спадковому майні. Однак, вона не має права спадкути майно, оскільки укладений шлюб був фіктивним, без намірів створити сім`ю і його слід визнати недійсним. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила, обґрунтувавши свої заперечення аргументами, викладеними у відзиві на позов. При цьому додатково пояснила, що її покійний чоловік [PERSON] хворів діабетом, внаслідок чого втратив зір, переніс 3 інсульти, однак, будь-яких хворіб, що впливали б на його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними не мав. Вони кохали один одного, одружилися і проживали в мирі та злагоді. Колись він був її першим хлопцем, але потім вони розійшлися і зійшлися разом через багато років вже в зрілому віці. Вона ретельно доглядала за чоловіком, в тому числі ще й до одруження, супроводжувала його під час візитів до лікарів та була біля нього весь час, коли той лікувався стаціонарно. Також вона належно виконувала інші обов`язки дружини, готувала їжу, прала одяг, здійснювала за ним повний догляд, поховала його, а тому будь-які підстави для визнання шлюбу недійсним відсутні. Представник третьої особи: Долинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, начальник відділу Макух Л.В. подала письмову заяву (а.с. 40), в якій просила провести розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 24 цього кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені\~статтями 38-40\~цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 40 Сімейного кодексу України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. Частиною 2 ст. 41 даного кодексу передбачено, що при вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі \~ст. 77 ЦПК України, \~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як передбачено ч. 1 ст. 81 вказаного кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до абз. 2 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. У постанові Касаційного цивільного суду ВС від 17.04.2019 року в справі № 752/2337/16-ц зазначено, що причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей не правового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах не правового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 липня 2019 року, про що Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) зроблено актовий запис за № 97 від 09.07.2019 року, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит № 1144/24.5.5.06-20 від 08.09.2021 року (а.с. 21). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) від 17.04.2021 року (а.с. 13) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Той факт, що позивачка є онукою померлого [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 20.05.1992 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00030406479 від 17.04.2021 року, свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] від 03.08.2012 року (а.с. 10,11,14) та визнається сторонами. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.09.2016 року (а.с. 12), мати позивачки [PERSON] (дочка [PERSON] ) померла [INFO] . Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним внаслідок його фіктивності, повинна підтвердити належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами свої посилання про відсутність у осіб (особи), які уклали шлюб, наміру створити сім`ю. Однак, позивачкою та її представником не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб без наміру створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя, що вони разом не проживали, не вели спільного господарства і бюджету. Ці обставини не підтверджені жодними належними засобами доказування, позивачкою також не доведено відсутності у відповідачки реального наміру створити сім`ю і набути прав та обов`язків подружжя чи укладення нею вказаного шлюбу з метою використання прав, отриманих після реєстрації такого, в своїх корисливих цілях та того факту, що в [PERSON] було відсутнє волевиявлення на укладення шлюбу з [PERSON] . Більше того, вказані твердження позивачки спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами: актом обстеження від 21.01.2020 року (а.с. 77), відповідно до якого комісією в складі депутата Долинської міської ради Оглаб`яка Т.І. в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] проведено обстеження по факту проживання [PERSON] , яка зареєстрована в [ADDRESS] , а фактично проживає в [ADDRESS] в господарстві свого чоловіка [PERSON] ; договором-замовленням на організацію та проведення поховання від 31.01.2021 року (а.с. 79), який підтверджує, що [PERSON] за власні кошти проводила поховання [PERSON] , довідкою про отримання допомоги № 927 від 22.12.2021 року, виданою Управлінням соціального захисту населення Калуської РДА (а.с. 82), у відповідності до якої [PERSON] було призначено компенсацію як фізичній особі, яка надає соціальні послуги особі з інвалідністю 1 групи [PERSON] . Посилання позивачки на те, що [PERSON] під час реєстрації шлюбу страждав важким захворюванням, мав похилий вік та не усвідомлював значення своїх дій також нічим не доведені та спростовуються витребуваними судом доказами, зокрема, медичною картою № 480 стаціонарного хворого за 21.12.2017-29.12.2017 роки (а.с. 58-72), з якої жодним чином не вбачається наявність у [PERSON] хворіб, внаслідок яких він не міг би усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Покази допитаних за клопотанням сторони позивачки свідків [PERSON] та [PERSON] також не підтверджують обставин, які б могли свідчити про фіктивність зареєстрованого шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Навпаки, вказані свідки підтвердили, що вони проживали спільно. Факт добровільного одруження [PERSON] та [PERSON] також підтверджується наданими останньою фотографіями (а.с. 97-100). Суд враховує, що шлюб [PERSON] та [PERSON] проіснував з 09.07.2019 року до дня смерті дідуся позивачки, а саме до 29.01.2021 року і остання проводила його похорон. При цьому за життя [PERSON] не звертався за вирішенням питання про його розірвання або визнання недійсним (фіктивним) і жодних доказів навіть про існування в нього такого наміру суду не надано. Останнє узгоджується з позиціями Верховного Суду, викладеними у справах № 569/23252/18 від 27.04.2020 року, № 295/472/18 від 01.07.2021 року та № 522/11172/16-ц від 04.03.2019 року. За таких обставин, враховуючи тривалість спільного проживання подружжя,\~характер їхніх\~взаємовідносин,\~а також\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення,\~суд приходить до\~висновку про те, що укладаючи шлюб [PERSON] та [PERSON] діяли добровільно, мали намір на створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя, жодних доказів на підтвердження факту недійсності цього шлюбу не здобуто, а тому в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, ст.ст. 21,22-26,38-42 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed