Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ТОВ «Західна агровиробнича компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ «Захід Агро», про повернення належної їй земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора. Просить зобов`язати ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути належну їй земельну ділянку з кадастровим номером 5624287100:06:003:0028, площею 4,77 га (після уточнення площа 4,7706 га), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області) та скасувати рішення приватного нотаріуса Острозького районого нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30479844 від 15 липня 2016 року, щодо державної реєстрації права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія», номер запису про інше речове право 15418209 від 12 липня 2016 року, з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5624287100:06:003:0028, площею 4,77 га (після уточнення площа 4,7706 га). В обгрунтування позову [PERSON] зазначає, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5624287100:06:003:0028, площею 4,7706 га, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-РВ №018299 від 09.01.2002 року (ділянка № [NUMBER] площею 4,77 га рілля (після виготовлення технічної документації з присвоєнням кадастрового номера площу земельної ділянки було уточнено 4,7706 га) та ділянка № [NUMBER] площею 0,14 га сіножаття). 06.01.2022 року з відомостей, одержавних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що відносно належної їй вищевказаної земельної ділянки зареєстровано право оренди за відповідачем ТОВ «Західна агровиробнича компанія», та підставою для державної реєстрації права оренди земельної ділянки вказано договір оренди землі № б/н від 12.07.2016 року, укладені між нею, як орендодавцем, та третьою особою ТОВ «Захід Агро», як орендарем, а також зазначено додаткову угоду № 872 (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі №б/н від 12.07.2016 року), згідно якої орендодавцем залишилася вона, а орендаря було замінено з ТОВ «Захід Агро» на нового орендаря ТОВ «Західна агровиробнича компанія». Вказує, що первісно право оренди вищевказаної земельної ділянки було зареєстровано за третьою особою ТОВ «Захід Агро» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. від 15.07.2016 року, та в подальшому перехід права оренди земельної ділянки від третьої особи ТОВ «Захід Агро» до відповідача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» було зареєстровано на підставі іншого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. від 15.07.2016 року. Вказує, що вищевказаний договір оренди землі та додаткову угоду до нього вона особисто не підписувала, інших осіб на їх підписання не уповноважувала, з нею як з власником земельної ділянки не узгоджували умови вищевказаного договору та додаткової угоди і їх примірники вона не отримувала, а відтак вважає їх неукладеними. Зазначає, що факт реєстрації права оренди земельної ділянки на підставі спірного договору та додаткової угоди за ТОВ «Захід Агро» та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не може бути підтвердження її волевиявлення на їх укладення. Вказує на існуванні спору між нею та відповідачем ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо користування належною їй земельною ділянкою, оскільки на підставі неукладеного договору оренди землі спочатку ТОВ «Захід Агро» зареєструвало за собою право оренди, та в подальшому на підставі неукладеної додаткової угоди, підписаної між ТОВ «Захід Агро» та ТОВ «Західна агровиробнича компанія», таке право оренди перейшло до останнього. На даний час відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія» продовжує користуватися належною їй земельною ділянкою без достатніх правових підстав, чим порушує її право на користування та розпорядження належним їй майном, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 13.07.2022 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позовну заяву, а третій особі строк для подання пояснень щодо позову. Відповідач відзив на позовну заяву та доказів на спростування доводів, викладених у позовній заяві, суду не надав. Третя особа письмових пояснень щодо обставин, викладених у позовній заяві суду не надала. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивачки в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи здійснювати без його участі та у відсутності позивачки. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. \~ \~ \~ \~У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволеню, виходячи з наступного. З матеріалім справи судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,7706 га, кадастровий номер 5624287100:06:003:0028, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території колишньої Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-РВ № 018299 від 09.01.2022 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №293906554 від 06.01.2022 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.01.2022 року вбачається, що державним реєстратором приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Ж.Я. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.07.2016 р. (індексний номер 30479844) зареєстровано право оренди вищевказаної земельної ділянки за ТОВ «Західна агровиробнича компанія», орендодавцем яких вказано позивачку [PERSON] , та підставою для реєстрації права оренди такої земельної ділянки зазначено договір оренди землі №б/н від 12.07.2016 року (орендар ТОВ «Захід Агро») та додаткову угоду №872 від 20.12.2017 року до договору оренди землі №б/н від 12.07.2016 року. \~ \~ \~ \~Згідно ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. Згідно ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За змістом ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно положень Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власноті здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди. З доводів позивачки судом встановлено, що вищевказаний договір оренди землі та додаткову угода до нього вона не укладала та не підписувала, інших осіб на їх укладення та підписання не уповноважувала, істотні та інші умови вищевказаного договору та додаткової угоди до нього з нею, як з власником земельної ділянки, не узгоджували. Відповідач та третя особа не спротували вищевказані доводи позивачки та не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування договірних правовідносин з позивачкою [PERSON] , предметом яких є належна їй на праві власності земельна ділянка. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі їх суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною першою статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Позивачка [PERSON] заперечує факт підписання нею будь-якого договору оренди землі та додаткової угоди до нього, отримання нею будь-яких пропозицій від відповідача та третьої особи щодо укладення таких правочинів та погодження між сторонами їх істотних умов. У позивачки відсутні примірники договору оренди землі та додаткової угоди до нього, за яким орендарем належної їй земельної ділянки строком на сім років став відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія», разом з тим вжиті позивачкою заходи щодо отримання оригіналів договору оренди землі та додаткової угоди до нього були безуспішними. З огляду на те, що позивачка стверджує про не укладення нею договору оренди землі та додаткової угоди до нього та на відсутність у неї відповідних примірників таких правочинів, а відтак на переконання суду саме на відповідача покладається обов`язок представити докази на підтвердження укладення договору оренди землі та додаткової угоди до нього. Згідно з ч.4 cт.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, згідно з правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові звернула увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору в мотивувальній частині судового рішення. Окрім того, Великою палатою Верховного Суду зазначено, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця. З урахуванням того, що відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не скористався правом подати відзив на позов, а третя особа ТОВ «Захід Агро» - правом надати пояснення на спростування доводів позивачки [PERSON] , а отже вони не заперечують обставин наведених останньою у позовній заяві про не укладення нею вищевказаного договору оренди землі та додаткової угоди до нього, а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для визнання неукладеними договору оренди землі № б/н від 12.07.2016 року та додаткової угоди №872 від 20.12.2017 року до такого договору щодо належної позивачці земельної ділянки площею 4,7706 га з кадастровим номером 5624287100:06:003:0028. З огляду на викладене та беручи до уваги, що вищевказані правочини є неукладеними, а відповідач ТОВ «Західна агровиробнича\~компанія» не\~довів у\~встановленому законом\~порядку правомірності\~користування належною\~позивачці земельною\~ділянкою та\~надалі продовжує\~нею користуватися,\~чим порушує\~її права\~на користування\~та розпорядження\~належним їй\~майном,\~а відтак\~існують підстави\~для зобов`язання\~відповідача повернути\~позивачці належну\~їй на\~праві власності\~земельну ділянку.\~ При вирішенні позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора на підставі якого було зареєстровано право оренди земельної ділянки за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» суд виходить з наступного. Відповідно до положень Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація речових прав та їх обтяжень здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно абц.1 ч.3 ст.10 вказаного Закону реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно; відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом. Згідно положень п.2, 3 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заява подана неналежною особою або подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом. Таким чином, до кола повноважень реєстратора входить перевірка повноважень особи заявника, дослідження документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства, визначення факту виникнення в заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження. Відповідно до положень ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом а пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки судом було встановлено, що вищевказаний договір оренди землі № б/н від 12.07.2016 року та додаткова угода №872 від 20.12.2017 року до такого договору щодо належної позивачці земельної ділянки площею 4,7706 га з кадастровим номером 5624287100:06:003:0028 є неукладеними, а відтак записи про державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) порушують права позивачки щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном, суд вважає, що вимога про скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.07.2016 року (індексний номер 30479844) щодо державної реєстрації права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо вищевказаної земельної ділянки, з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо такої земельної ділянки, підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 1\~984,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved