Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що з 2013 року між ним та заінтересованою особою, [PERSON] , склались подружні цивільні стосунки, та вони почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у сторін народились двоє неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з вересня місяця 2021 року, відколи колишня дружина переїхала жити до своїх батьків, сторони не живуть разом і не ведуть спільне господарство. З того часу батько дитини, [PERSON] , самостійно виховує дітей, які перебувають на його одноособовому утриманні, та з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей просить суд встановити факт, що він самостійно виховує неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні заявник не з`явився, проте представник заявника адвокат Онофрей В.К. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив суд задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Від заінтересованої особи [PERSON] , також надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Також вказала, що не заперечує щодо задоволення заяви, так як не проживає із заявником та дітьми, не приймає участі у їх вихованні. Діти проживають з заявником та його матір`ю, які самостійно їх виховують. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню враховуючи наступне. У 2013 році між заявником, [PERSON] , та заінтересованою особою, [PERSON] , склались подружні цивільні стосунки, вони почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у сторін народились двоє неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження дітей. Відповідно до Договору про визначення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні укладеного між нами сторонами 21.05.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу, сторонами визначено місце проживання їх спільних дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з батьком, [PERSON] . Отже, судом встановлено, що з вересня місяця 2021 року сторони не проживають разом як однією сім`єю, подружніх стосунків не підтримують і спільне господарство ними не ведеться. За час спільного проживання шлюб між сторонами не було зареєстровано. Як стверджує [PERSON] , нею не заперечується факт самостійного виховання заявником дітей, без її участі. Оскільки заінтересованою особою не заперечується обставини на які посилається заявник у заяві, судом встановлено, що неповнолітні діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають на самостійному вихованні, та на утриманні батька, заявника, [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Згідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Приписами ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту перебування неповнолітніх дітей на особистому вихованні і утриманні заявника потрібно з метою захисту прав та інтересів його дітей та прав заявника як батька, у тому числі з метою оформлення документів для допомоги на дитину, яка виховується тільки одним із батьків, переміщення заявника і його дітей без нотаріальної згоди матері тощо. Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та те, що встановлення вищезазначеного факту необхідно заявнику для використання його права по відношенню до дітей з метою захисту прав та інтересів дітей, а також те, що встановлення вказаного факту не породжує спір про право, суд вважає, що вимогу [PERSON] , про встановлення факту що має юридичне значення, слід задовольнити в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved