Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

У червні 2017 року ПАТ Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 5 травня 2008 року між ПАТ Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 404/27/08-Пі, відповідно до якого остання отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 80000 дол. США, з початковою відсотковою ставкою 10,90 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 4 травня 2023 року. З метою забезпечення виконання договору кредиту 5 травня 2008 року між ПАТ Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] укладений договір поруки, відповідно до якого [PERSON] зобов`язалася перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов`язань щодо повернення суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі, порядку та у випадках, Передбачених договором кредиту. Свої зобов`язання кредитор виконав, надав грошові кошти позичальнику. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 8 червня 2017 року має заборгованість в розмірі 121982,37 дол. США, що еквівалентно 3196598,51 грн., в тому числі: за кредитом - 76919 дол. США та за відсотками - 45063,37 дол. США. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь вказану суму заборгованості та судові витрати. 29 листопада 2017 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва [PERSON] відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд (а.с. 31). Розпорядженням керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва від 5 травня 2018 року за № 634 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ у зв`язку з відстороненням від посади судді [PERSON] , відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду. (а.с. 35). Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 8 травня 2018 року, вказана цивільна справа розподілена судді Хоменко О.Л. (а.с. 36). 10 травня 2018 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко О.Л. постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 37-38). Відповідачам був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Розпорядженням керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва від 8 листопада 2018 року за № 3967 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ у зв`язку з звільненням з посади судді [PERSON] , відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (а.с. 40). Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 9 листопада 2018 року, вказана цивільна справа розподілена судді Новаку А.В. (а.с. 41). Розпорядженням керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва від 5 лютого 2019 року за № 350 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ у зв`язку із відстороненням від посади судді [PERSON] , відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (а.с. 42). Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 7 лютого 2019 року, вказана цивільна справа розподілена судді Плахотнюк К.Г. (а.с. 43). 15 лютого 2019 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про прийняття справи до провадження, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.44). 26 липня 2019 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву (а.с. 59-60), в якому просила відмовити в позові в зв`язку із пропуском строків позовної давності, посилаючись на те що відповідно до п. 4.4 ст. 4 договору кредиту № 404/27/08-Пі від 5 травня 2008 року у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.п. 3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Вона перестала належним чином виконувати свої зобов`язання з 25 червня 2011 року. У зв`язку з підписанням між позивачем та нею (відповідачем [PERSON] договорів від 22 грудня 2011 року та 23 грудня 2011 року, датою з якої позивач дізнався про своє порушене право є 27 грудня 2011 року, тому мав право звернутися до суду за захистом порушеного права не пізніше 26 березня 2015 року. Проте до суду звернувся 16 червня 2017 року. 18 грудня 2019 року представник АТ «Альфа-Банк» подав до суду заяву про залучення до участі у справі замість позивача АТ «Укрсоцбанк» його правонаступника АТ «Альфа-Банк» (а.с. 76-77). Ухвалою суду від 12 лютого 2020 року заяву АТ «Альфа-Банк» про заміну позивача задоволено; замінено у вказаній справі позивача АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк» (а.с. 97-98). В підготовчому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи в підготовчому засіданні повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 106-107). Відповідач Малюта та її представник подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі (а.с. 65, 83). Відповідач [PERSON] про причини неявки суд не повідомила. Ухвалою від 11 червня 2020 року підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до розгляду по суті на 23 листопада 2020 року (а.с 110). Судові засідання неодноразово відкладалися. В судовому засіданні сторони відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 5 травня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 404/27/08-Пі, відповідно до якого остання отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 80000 дол. США, з початковою відсотковою ставкою 10,90 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 4 травня 2023 року (а.с. 5-8). З метою забезпечення виконання договору кредиту 5 травня 2008 року між ПАТ Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] укладений договір поруки, відповідно до якого [PERSON] зобов`язалася перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов`язань щодо повернення суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі, порядку та у випадках, Передбачених договором кредиту (п. 1.3.2 кредитного договору). З копій Договорів про внесення змін від 22 грудня 2011 року (а.с. 10-15) та від 23 грудня 2011 року (а.с. 9) судом встановлено, що до договору кредиту № 404/27/08-Пі від 5 травня 2008 внесено зміни, відповідно до яких у зв`язку з переходом кредитора на нове програмне обслуговування в ІБС «FlexCube» сторони дійшли згоди договір викласти у новій редакції, а саме: кредитор надає позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 80000 дол. США зі сплатою 11,40% річних та комісій, починаючи з 17 листопада 2008 року, в розмірі та порядку, визначеному в додатку № 1 до цього договору що є його невід`ємною частиною, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 4 травня 2023 року. Погашення заборгованості по кредиту, яка станом на дату укладення цього договору про внесення змін становить 76919 дол. США здійснюватиметься до 25 числа (включно) кожного місяця, починаючи з 2013 року (п. 1.1) У разі порушення позичальником строків сплати процентів та/або кредиту як в повному обсязі, так і частково, більш ніж на 60 календарних днів, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення позичальнику, а позичальник в свою чергу зобов`язується достроково погасити в повному обсязі кредит, нараховані проценти та можливі штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дати одержання вищезазначеного письмового повідомлення кредитора (п. 4 договору про внесення змін від 23 грудня 2011 року). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, в зв`язку з чим станом на 8 червня 2017 року має заборгованість в розмірі 121982,37 дол. США, що еквівалентно 3196598,51 грн., в тому числі: за кредитом - 76919 дол. США та за відсотками - 45063,37 дол. США (а.с. 4). Відповідно до статей 526, 530 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. У частині першій статті 628 ЦК України та статті 629 ЦК України закріплено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відзиві відповідач [PERSON] просила до вимог позивача застосувати строк позовної давності, зазначивши, що датою з якої позивач дізнався про своє порушене право є 27 грудня 2011 року, тому мав право звернутися до суду за захистом порушеного права не пізніше 26 березня 2015 року, проте до суду звернувся 16 червня 2017 року (а.с. 59-60, 61-62) Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За змістом норми частини 1 статті 261 ЦК України для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.10.2014 у справі № 6-152цс14). Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. З урахуванням того, що умовами кредитного договору встановлено окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Відтак, перебіг строку позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Відповідно до розрахунку кредитної заборгованості (а.с. 4) відповідач [PERSON] останній платіж на погашення кредиту здійснила 25 травня 2011 року. З даним позовом позивач звернувся до суду лише 14 червня 2017 року, що вбачається з відмітки на поштовому конверті (а.с. 25). Жодних об`єктивних підстав, що перешкоджали би позивачу звернутися до суду в межах строку позовної давності, суду не надано. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Таким чином, зазначене дає підстави для висновку про те, що здійснення і захист цивільних прав тісно пов`язані з фактором часу. Цивільні правовідносини не існують абстрактно, а виникають, змінюються та припиняються у часі. Обмеження строку для розгляду спору стимулює учасників процесу до надання доказів, підвищує їх достовірність і тим сприяє встановленню судами істини, а отже, ефективному поновленню порушеного права. Крім того, встановлення строку позовної давності сприяє стабілізації цивільних правовідносин, усуненню невизначеності у відносинах між їх учасниками. Згідно з частин 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відтак, суд застосовує позовну давність та із зазначених підстав відмовляє у задоволенні позовних вимог. Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed