Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

09 лютого 2022 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Ухвалою суду від 11 лютого 2022 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначаючи при цьому, що свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзив на позовну заяву не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог враховуючи таке. Позиція позивача зводиться до того, що вона, була найманим працівником відповідача, припинила з останнім трудові відносини, однак, остаточного розрахунку в день звільнення з нею проведено не було. На день подання позову відповідач також не здійснив з позивачем остаточний розрахунок. Заборгованість перед позивачем із виплати заробітної плати становить 53524 грн. 11 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку (на день подання позову 09.02.2022) - 157634 грн. 56 коп. становить суму, яку позивач просить стягути з відповідача на свою користь. Судом на підставі записів в трудовій книжці встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем до 13.05.2019 та звільнився за власним бажанням ( ст. 38 КЗпП України, наказ № 152-к від 13.05.2019). Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно довідок відповідача від 08.02.2022 за №11-ВГБ останній має перед позивачем заборгованість із виплати заробітної плати в сумі 53624 грн. 11 коп. Відтак, вищевказані норми трудового законодавства щодо строку остаточного розрахунку при звільненні відповідачем було порушено. З пояснень позивача вбачається, що остаточного розрахунку на час розгляду справи з ним не проведено. Доказів протилежного відповідачем не надано, хоча обов`язок доведення таких обставин покладено саме на нього. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно довідки відповідача від 08.02.2022 за №12-ВГБ КП "ШКЗ "Зірка" його середньоденний заробіток складав 229 грн. 12 коп. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку визначається шляхом множення суми середньоденного заробітку (229 грн. 12 коп.) на кількість робочих днів у періоді (з 14.05.2019 по день ухвалення рішення) та становить 190627 грн. 84 коп. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved