Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що між сторонами, \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом, виданим виконкомом Артемівської міської ради міста Дзержинська Донецької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис від 10 вересня 2009 року за №12. У шлюбі у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця проживання дитини немає. Останніми роками стосунки з чоловіком погіршились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, а отже збереження шлюбу неможливе. Позивачка у судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю. Відповідач також не з`явився до судового засідання, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, вказавши, що заявлені вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 10 вересня 2009 року зареєстрований шлюб Виконкомом Артемівської міської ради міста Дзержинська Донецької області, актовий запис №12, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.09.2009. [INFO] у сторін народився син, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 226. Спору щодо місця проживання дитини у сторін немає. Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст.24 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. У ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» за практикою ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Беручи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить їх спільним інтересам, що має істотне значення; шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Спір про поділ майна відсутній. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Позивачкою у позовній заяві не ставиться питання про відновлення дошлюбного прізвища. Також позивачка не ставить питання щодо стягнення з відповідача понесених нею витрат на оплату судового збору, тому суд не вирішує питання щодо його розподілу. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved