Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 02 червня 2007 року у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 253. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 02 червня 2007 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 253. Зазначив, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з чим, шлюбні стосунки між ними були фактично припинені. Вважає, що шлюб між ними є формальним, оскільки їх особисті відносини досить тривалий час мають негативний характер, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом в судове засідання учасників справи. Ухвалою суду від 31 травня 2022 року провадження в справі було зупинено до закінчення строку на примирення, а саме до 01.07.2022 року, який (строк на примирення) судом було надано за клопотанням відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 01 липня 2022 року відновлено провадження по справі та призначено судове засідання з викликом в судове засідання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, при цьому, позивачем подано заяву, яка зареєстрована судом 26 травня 2022 року за вх. № 8959, в якій вказав, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, а також просить розглянути позов про розірвання шлюбу та ухвалити судове рішення за його (позивача) відсутності в судовому засіданні на підставі документів, що є в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судом повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи в порядку ч. ч. 5, 6 ст. 128 ЦПК України, в т.ч. в порядку ч. 13 ст. 128 ЦПК України шляхом надсилання текстового SMS повідомлення з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення, при цьому, відповідно до довідки про доставку SMS, SMS-повідомлення сформоване одержувачу [PERSON] 13.07.2022 року 11:28:52, на номер телефону [NUMBER] , зазначений відповідачем в поданій до суду заяві про надання строку на примирення, яка зареєстрована судом 31.05.2022 року за вх. № 9228, доставлено: 13.07.2022, 11:33:00, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи, а також відзив на позов відповідач не подавав. Крім того, ухвала суду про відновлення провадження у справі від 01.07.2022 року, в якій визначена дата судового засідання, була направлена судом на електронну адресу відповідача [PERSON] , а саме: [INFO] , яка (адреса) зазначена особисто відповідачем в заяві про надання строку на примирення, яка зареєстрована судом 31 травня 2022 року за вх. № 9228, та доставлена до електронної скриньки 13.07.2022 року о 10:09:46, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Судом, при цьому, відзначається, що відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Крім того, відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на викладене вище, та, враховуючи, що позивач [PERSON] , крім заяви про розгляд справи без його участі, будь-яких інших заяв, клопотань в т.ч., про залишення позову без розгляду, чи заяв про відмову від позову на час судового розгляду справи не подавав, та виходячи з вимог ч.3 ст.13 ЦПК України, за якою учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, приймаючи також до уваги, що відповідач [PERSON] , яка обізнана про розгляд справи, за якою вона є відповідачем в суді, відзиву на позовну заяву, а так само будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень з приводу поданого позивачем позову про розірвання шлюбу, а також, доказів на підтвердження своїх заперечень не надала, на підставі чого суд вважає можливим розгляд справи за відсутності в судовому засіданні учасників справи, повідомлених судом належним чином в порядку вимог ст.128 ЦПК України, та з урахуванням поданої позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог про розірвання шлюбу з відповідачем, - на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 02 червня 2007 року у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що складено відповідний актовий запис № 253 та 07 жовтня 2021 року повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , оригінал якого долучено позивачем до позову, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. Крім того, судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від шлюбу сторони мають малолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Окрім того, в порядку ст. 11 СК України, за клопотанням відповідача судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, та надано відповідачу [PERSON] строк на примирення з позивачем терміном на один місяць, разом з тим, у термін, встановлений судом для примирення, подружжя не примирилося. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припинені шлюбу, суд вирішує справу по суті. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначив різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, яким пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання сторін їх відновлювати, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, про що свідчить подана до суду позивачем заява, крім того, у термін, встановлений судом для примирення, подружжя не примирилося, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права та інтереси їх малолітніх дітей, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., залишити по фактично понесеним позивачем. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved