Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

Заявники звернулися до Новоодеського районного суду Миколаївської області зі спільною заявою про розірвання шлюбу між подружжям, яке має неповнолітніх дітей, укладеного 30.08.2014 року. Посилаючись на те, що мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проте шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають у зв`язку із непорозумінням з питань ведення спільного господарства, втратою поваги та любові просять про розірвання шлюбу. При цьому додали до заяви підписаний ними 01.07.2022 року договір щодо визначення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні, згідно з яким [PERSON] , [INFO] , буде проживати разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , буде проживати разом із батьком за адресою: [ADDRESS] ; той з батьків, що після розірвання шлюбу буде проживати окремо від дитини, за домовленістю Батьків не може вважатися перешкодою для реалізації Батьками прав і обов`язків з виховання Дітей; повне матеріальне утримання здійснюється тим із батьків, з ким постійно проживає дитина; здійснення виховання дітей, участь батьків у їх житті, здійснюється за нормами Сімейного Кодексу України; право батьків вимагати дотримання іншим з них своїх обов`язків, пов`язаних з виконанням та утриманням дитини. Заявники у судове засідання не з`явилися, але надали письмові заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі, заяву підтримали в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи заяви і матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав про задоволення заяви. За правилами ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За правилами ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. При цьому батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини, який укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» N 11 від 21.12.2007 року, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.\~109\~СК подружжя\~має право\~подати письмовий\~договір,\~в якому\~передбачити: з\~ким з\~них будуть\~проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2014 року (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , місце державної реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоодеського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 65 від 30.08.2014 року). У шлюбі сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , місце державної реєстрації: Новоодеський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 12 від 18.01.2017 року) та дочку [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , місце державної реєстрації: Дрогобицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 111 від 20.04.2022 року). [PERSON] , [INFO] , на даний час не виповнилося одного року, що за правилами ст.109 СК України за відсутності певних, визначених законом умов, виключає звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу між подружжям, яке має неповнолітніх дітей, укладеного 30.08.2014 року, тобто в окремому, не позовному провадженні, обов`язковою умовою розірвання шлюбу у якому є те, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права як кожного із подружжя, так і права їхніх дітей. Зі змісту договору від 01.07.2022 р., підписаного заявниками [PERSON] та [PERSON] , який нотаріально не посвідчений, вбачається, що сторонами, якими визначено лише загальні умови щодо прав та обов`язків з виховання дітей, які за домовленістю між батьками будуть проживати окремо, жодним чином не враховано права їх малолітніх дітей на спілкування між собою як брати та сестри, зростання у сім`ї, достатнє спілкування як з батьком, так і матір`ю, що суперечить положенням ст.ст. 7, 259 СК України, Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року. Також заявниками під час звернення до суду до спільної заяви не додано нотаріально посвідченого договору про розмір аліментів на дитину (дітей), про який йдеться у ч.2 ст.109 СК України, наявність якого мають перевіряти суди під час розгляду справи. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , оскільки після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права їх дітей.

Outcome: dismissed