Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

23.11.2021 заявник [PERSON] звернулась до суду в порядку окремого провадження з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме: факт того, що [PERSON] , являється троюрідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду заявник [PERSON] посилається на наступне. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, а єдиним спадкоємцем за законом у п`яту чергу, як троюрідна сестра, є заявник. До заяви додано схематичне зображення родинних відносин. Державний нотаріус Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори зробив відповідні запити до Державного архіву на підтвердження родинних відносин між заявником та померлою. Однак, у архіві відсутній актовий запис про народження [PERSON] - дідуся заявника, який був рідним братом [PERSON] - бабусі померлої [PERSON] . З метою оформлення своїх спадкових прав за законом після смерті [PERSON] , заявнику необхідно встановити факт родинних відносин, а саме, що вони із померлою були троюрідними сестрами. Проте, враховуючи роки народження, відповідного запису про народження [PERSON] , дідуся заявника, у Державному архів не зберіглись, тому [PERSON] позбавлена можливості довести родинні відносини із сестрою в позасудовомоу порядку. Однак, не зважаючи на те, що заявник із померлою були троюрідними сестрами, вони за життя останньої підтримували дружні відносини, спілкувались, зустрічались, а оскільки інших родичів не мали підтримували одна одну як рідні сестри і подруги, що підтверджується спільними фотографіями та показами свідків. Крім того, із усіх копій записів метричних книг, що долучені до відповіді Державного архіву Черкаської області, вбачається, що всі родичі заявника та померлої, як і сама померла, були уродженцями с. Гордашівка Тальнівського району Черкаської області (раніше Київська область). Таким чином, у зв`язку із відсутністю доказів родинних відносин спадкодавця та спадкоємця у Державному архіві, державний нотаріус Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори правомірно видав відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому факт, який просить встановити заявник у судовому порядку буде породжувати юридичні наслідки у вигляді отримання останньою свідоцтва про право на спадщину за законом та оформлення у власність спадкового майна. Тобто, від встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] залежить виникнення майнових прав заявника, пов`язаних із спадкуванням майна померлої троюрідної сестри [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 24.11.2021 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 29.11.2021 відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Дев`ята Київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 22.06.2022, занесеною до протоколу судового засідання, судом залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) та витребовано з Дев`ятої Київської нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшов лист від заінтересованої особи, у якому представник просив ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства та розглядати справу без участі їх представника. Представник заінтересованої особи Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшло пояснення, у якому представник просив ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства та розглядати справу без участі їх представника. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, розглянувши подані докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява та які мають юридичне значення для вирішення справи по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, серед іншого, родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до положень ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Родинними стосунками (у праві) є кровний зв`язок між людьми (або кровне споріднення), з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї (статті 1261-1265 ЦК України). Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що під час вирішення питання, хто є спадкоємцями за законом, необхідно враховувати такі юридичні факти, як: родинні відносини (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Ступінь споріднення визначається кількістю народжень, що пов`язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних відносинах. Судом встановлено, що [INFO] померла гр. [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) 18.12.2020. Згідно свідоцтва серії [NUMBER] (повторне) про народження [PERSON] (прізвище після шлюбу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] ) [PERSON] , яка народилась в с. Гордашівка Тальнівсього району Черкаської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва серії [NUMBER] про народження заявника [PERSON] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно відповіді Державного архіву Черкаської області від 03.09.2021 наданої на запит Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори та наявної в спадковій справі, Державний архів, на підставі записів метричних книг, надав копії актових записів про народження [PERSON] (бабусі померлої [PERSON] ), про шлюб [PERSON] та [PERSON] , про народження [PERSON] (матері померлої [PERSON] ), про шлюб [PERSON] та [PERSON] , про народження [PERSON] (батька заявника). Згідно вказаної відповіді та повідомлення від 03.09.2021, у Державному архіві запису акту про народження [PERSON] (дідуся заявника) за період з 1880-1900 не виявлено. Так, із усіх копій записів метричних книг, що долучені до відповіді Державного архіву Черкаської області, вбачається, що всі родичі заявника та померлої, як і сама померла, були уродженцями с. Гордашівка Тальнівського району Черкаської області (раніше Київська область). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.09.2021, Дев`ята Київська державна нотаріальна контора відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки заявник не змогла підтвердити свої родинні відносини із померлою. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що заявник із померлою [PERSON] були троюрідними сестрами та підтримували за життя дружні відносини. Свідок [PERSON] заначила, що має спільну фотографію із померлою та заявником, фотокопія якої знаходиться у матеріалах справи. Таким чином, досліджені судом докази та пояснення свідків свідчать про родинні стосунки між заявником та померлою. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ч.ч.1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved