Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

1.Позиція позивача. У червні 2022 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач заявила позовні вимоги: -стягнути з [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] , аліменти на утримання позивачки, як дружини, у розмірі 1/6 частини з усіх виді його заробітку, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на працездатну особу, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що між позивачем та відповідачем склалися стосунки як чоловіка та дружини починаючи з 2017 року, але шлюб зареєстровано не було. Від цих стосунків у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , але відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги, яка необхідна для забезпечення її життєвих потреб, що викликало необхідність для звернення із позовом до суду. 2. Позиція відповідача. Відповідач [PERSON] \~подав заяву\~про визнання\~позовних вимог\~вцілому.\~ \~ 3. Заяви, клопотання процесуальні питання. 24 червня 2022 року позивачем подано позовна заява до провадження суду. 24 червня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 16 серпня 2022 року позивачем та відповідачем подані заяви про проведення розгляду справи за їх відсутності. З боку відповідача також зазначено, щодо визнання позовних вимог [PERSON] .. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. \~ \~ \~ \~ 4. Фактичні обставини встановлені судом. Як встановлено судом, сторони перебувають у фактичних сімейних стосунках в період з 2017 року, але шлюб не зареєстрували. [INFO] народився [PERSON] , народження якого зареєстровано за актовим записом № 58 від 23 лютого 2022 року, Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Актом про проживання без реєстрації № 143 від 14 червня 2022 року (а.с. 9), складеного Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Добробут», за адресою у квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований, та [PERSON] , [INFO] і дитина [PERSON] , [INFO] без реєстрації, які постійно проживають разом із батьком [PERSON] . 5. Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ч.1\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4\~ст.77 ЦПК України\~суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Так, ч. 4\~статті 84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. У\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою\~статті 84 СК України\~право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 1\~ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. 7. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають у фактичних сімейних стосунках, без реєстрації шлюбу починаючи з 2017 року та мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом із батьками. Сторонами підтверджено, що між ними не досягнуто згоди щодо розміру матеріального забезпечення позивача, що є підставою для судового розгляду. При тому, відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог вцілому. За таких обставин проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, на підставі наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. 8. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави, з врахуванням визнання відповідачем заявлених позовних вимог, компенсується за рахунок відповідача, в розмірі 50% від ставки судового збору, та інше 50 % судового збору, компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved