Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08.09.2017 Богуславським районним відділом державної реєстрації актів громадського стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 103. В обґрунтування позову зазначає, що від спільного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] .. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та виконання сімейних обов`язків, постійні сперечання та приниження один одного при вирішенні поточних проблем, з квітня 2022 року шлюбні стосунки були фактично припинені, разом не проживають та не спілкуються, шлюб існує формально. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Заперечує проти надання строку на примирення та інших заходів оскільки впевнена що позитивних результатів це не дасть та лише затягне процес розлучення, оскільки попередні спроби не дали ніяких позитивних результатів. Позивачка у\~судове засідання\~не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте, до початку розгляду справи по суті, подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті 211 ЦПК України). Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.09.2017 Богуславським районним відділом державної реєстрації актів громадського стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 103. Від даного шлюбу сторони мають спільних дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] ... Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та виконання сімейних обов`язків, постійні сперечання та приниження один одного при вирішенні поточних проблем, з квітня 2022 року шлюбні стосунки були фактично припинені, разом не проживають та не спілкуються, шлюб існує формально. Спір стосовно поділу спільного майна подружжя відсутній. Після розірвання шлюбу, діти проживатимуть з матір`ю. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає. Вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статтей 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, то позивачці з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору, у розмірі 496,2 грн. Решта сплаченого судового збору позивачкою підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Враховуючи наведене,

Outcome: approved