Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 15.07.2022 [PERSON] (далі - позивач) через представника звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» (далі - відповідач) на його користь невиплачену заробітну плату в розмірі 14872,95 грн. та середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 16180,40 грн. з наступного дня після звільнення та по 23.02.2022, виходячи із розміру середнього заробітку. Свої вимоги мотивує тим, що перебував у трудових відносинах з відповідачем. 29.12.2021 звільнився з роботи за угодою сторін. На день звільнення відповідач нарахував йому заборгованість із заробітної плати у сумі 14872,95 грн., але виплатити її відмовився. Зазначає, що відповідач не сплатив йому заробітну плату, тому повинен виплатити його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середньоденна заробітна плата складала 425,80 грн., розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку починаючи становить 16180,40 грн. Згідно поданої заяви представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. 10.08.2022 представником відповідача [PERSON] подано заяву у якій визнано заборгованість по заробітній платі перед позивачем, яка станом на 29.12.2021 становить 14872,95 грн. (після відрахування податків) та залишається несплаченою станом на 10.08.2022. Зазначає, що розмір середньоденної заробітної плати складає 393,71 грн. Розгляд справи просила проводити без участі представника відповідача. Заяви, клопотання. 10.08.2022 представником позивача подано заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача. 10.08.2022 представником відповідача подано заяву по справі. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 18.07.2022 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 10.08.2022; зобов`язано відповідача надати суду довідку про розмір заборгованості із заробітної плати та розмір середнього заробітку. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважених бурильних та ведучих труб», звільнений з 29.12.2021 за згодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 7). Заборгованість ДП «Завод ОБ та ВТ» по заробітній платі перед [PERSON] та розрахункових, за винятком утриманих ПДФО та військового збору станом на 10.08.2022 складає 14872,95 грн., що підтверджується довідкою від 10.08.2022. Середньоденна заробітна плата [PERSON] , без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору складає 393,71 грн., що підтверджується Довідкою про середню заробітну плату (дохід) від 10.08.2022. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Виплата заробітної плати працівнику гарантована статтею 43 Конституції України. За вимогами статей 115, 116 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 та станом на день звільнення позивача), статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а при звільненні працівника всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 116 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 та станом на день звільнення позивача) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що відповідач не виплатив позивачу всі суми, які належали останньому в день звільнення станом на 10.08.2022 у розмірі 14872,95 грн. (за винятком утриманих ПДФО та військового збору), що свідчить про порушення відповідачем строків виплати заробітної плати, тому з Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у розмірі 14872,95 грн. Відповідно до статті 117 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 та станом на день звільнення позивача), в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та у позові наведено розрахунок середнього заробітку за період з 30.12.2021 по 23.02.2022 у розмірі 16180,40 грн. виходячи із розміру середньоденного заробітку 425,80 грн. та кількості днів затримки розрахунку 38 днів. Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що відповідач не провів розрахунок з позивачем з 30.12.2021 (перший робочий день після звільнення позивача) по 23.02.2022, тобто за 38 робочих днів (грудень 2021 2, січень 2022 19, лютий 2022 17), середньоденний заробіток [PERSON] становить 393,71 грн., а всього за період з 30.12.2021 по 23.02.2022 14960,98 грн. (38 дні х 393,71 грн. = 14960,98 грн.). Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за період з 30.12.2021 по 23.02.2022, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за вказаний період у розмірі 14960,98 грн., а не 16180,40 грн., як зазначено в розрахунку позивача наведеному у позовній заяві. Відтак,\~з Дочірнього\~підприємства «Завод\~обважених бурильних\~та ведучих\~труб» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у розмірі 14872,95 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 14960,98 грн. за період з 30.12.2021 по 23.02.2022, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати. Позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення заробітної плати відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір». За подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»). На підставі частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial