Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

[PERSON] , 27.07.2022 звернулась до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд: - Визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, РНОКПП [NUMBER] , батьком дитини - [PERSON] , [INFO] - Внести відомості до актового запису про народження дитини № 178, складеного 01.07.2022 Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), а саме зазначити батьком дитини [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, змінити дитині прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » та видати нове свідоцтво про народження. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що з грудня 2019 року по кінець січня 2022 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] . Під час спільного проживання [PERSON] завагітніла. Проте, після того, як відповідач дізнався про вагітність, стосунки припинилися і сторони розійшлися, оскільки реєструвати шлюб відповідач не хотів. [INFO] позивачка народила дочку - [PERSON] . При реєстрації народження дочки, запис про батька був зроблений зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки писати заяву про батьківство дитини [PERSON] відмовився, що порушує права позивачки на батьківство дочки. Відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку подавати заяву про реєстрацію його як батька дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку з чим [PERSON] змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 28.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасники справи в підготовче судове засідання не з`явились. Представник позивачки [PERSON] адвокат Гетьман О.М. подала заяву про розгляд справи за її відсутності та без участі позивачки. Позов підтримала та просила ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову. Просив проводити судовий розгляд без його участі. Начальник Зміївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надала заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. [INFO] позивачка народила дочку [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , актовий запис 178. (а. с. 10). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини підтверджується, що відомості про батька народженої [INFO] [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. 11). Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частини четвертої статті 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Положеннями частини третьої статті 4 СК України передбачено, що кожна особа має право на проживання в сім`ї. За положеннями частини першої статті 50 СК України чоловік має право на батьківство. Згідно із частиною другою статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Згідно з частиною другою статті 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідач визнав позов, про що власноручно склав заяву в якій просив визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно із підпунктом 20 пункту 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно із підпункту 2.13.1 пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до підпункту 2.16.4 пункту 2.1.6 цих Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, підставою для внесення змін до актового запису про народження є рішення суду, а заявлені вимоги про встановлення батьківства не стосуються прав та обов`язків органу реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням позиції позивачки, яка не заявляла вимогу щодо стягнення на свою користь судових витрат, відповідно до статті 141 ЦПК України, питання про розподіл судових витрат при ухваленні судового рішення не вирішувалось.

Outcome: approved