Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

ТОВ «ФК Профіт Капітал» звернулося до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09.11.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №V01.225.72475. Відповідно до п. 1.1 якого, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 9482,00 грн., а позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами і комісіями згідно умов Договору кредиту та Додатками до договору, які є його невід`ємною частиною. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує. 03 грудня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу №12/90, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» перейшло право за договорами кредиту, у тому числі і за договором №V01.225.72475 від 09.11.2016 року, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] . У зв`язку з невиконанням зобов`язань за Договором кредиту заборгованість відповідачки становить 16572,20 грн. з яких: 7278,18 грн. заборгованість за основним боргом; 9294,02 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. Крім того, позивач зазначає, що він вправі здійснити нарахування 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 16572,20; заборгованості за 3% річних за користування кредитом в розмірі 536,56 грн.; заборгованості за інфляційними витратами в розмірі 1673,80 грн. Крім того позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 2481,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідачки на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, де наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечував. У судове засідання відповідачка не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явилася без поважних причин, не подала відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи 09.11.2016 р. між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір №V01.225.72475, копія якого містиься в матеріалах справи. Відповідно до п.1.1 Договору Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 9482,00 грн., а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами Договору. Згідно п. 1.2 Договору Кредиту строк договору становить 48 місяців. Пунктом 1.3 Договору Кредиту визначено, що за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за ставкою 32% річних від неповернутої суми кредиту. Також, відповідно до п.п. 1.5 Договору Кредиту за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Згідно п.5.5 Договору сторони домовились, що строк позовної давності за цим договором, в тому числі для стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється сторонами тривалістю у три роки. 03 грудня 2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №V01.225.72475 від 09.11.2016 року, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] , що стверджено копією договору та реєстром боржників. Відповідно до розрахунку заборгованості, який наданий позивачем, загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 16572,20 грн., з яких: -7278,18 грн. заборгованість за основним боргом; -9294,02 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. 30 листопада 2021 на адресу відповідачки позивачем надіслано досудову вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором №V01.225.72475 від 09.11.2016 р. в сумі 16572,20 грн.. Відповідно до розрахунку трьох процентів річних та інфляційних втрат у зв`язку з неповерненням кредитної заборгованості за період з 03 грудня 2020 року по 10 січня 2022 року три проценти річних на кредитну заборгованість становить 536,56 грн., а інфляційні втрати 1673,80 грн. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. За змістом ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Суд враховує, що правомірність укладеного між вказаними особами кредитного договору як правочину жодною зі сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення відповідних щомісячних платежів. Однак, як встановлено судом, відповідачка порушила умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконувала свого зобов`язання щодо сплати необхідних платежів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 16572,20 грн. При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора, до позивача перейшли права ПАТ «Ідея Банк» і він має право вимагати від відповідачки сплати заборгованості за кредитним договором. Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту та відсотками, підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який узгоджується з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Також суд вважає законними вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних та витрат від інфляції, як спеціальної міри відповідальності за порушення грошового зобов`язання, які можуть бути застосовані до грошового зобов`язання, оскільки відповідачка не виконала грошового зобов`язання. Наданий позивачем розрахунок розміру трьох процентів річних та витрат від інфляції суд вважає вірним. При цьому, суд враховує, що відповідачка заперечення проти позову не надала, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги не спростувала. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Крім того позивачем понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 2000,00 грн., що стверджено копією договору про надання правової допомоги, актами приймання-передачі виконаної роботи, платіжним дорученням, свідоцтвом на зайняття адвокатською діяльністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2481,00 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 2000,00 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: approved