Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

21 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Мотивуючи свої вимоги тим, що судовим наказом виданим Великомихайлівським районним судом Одеської області 27 липня 2021 року ухваленим в цивільній справі № 498/502/21 з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно і до досягнення донькою повноліття. На даний час судовий наказ перебуває в провадженні Великомихайлівського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) за яким відкрито виконавче провадження ВП № 67553856. При визначені розміру аліментів суд врахував майже всі обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу України та прийшов до висновку про задоволення вимог стосовно стягнення аліментів та визначив розмір аліментів, які будуть стягуватися з нього на утримання неповнолітньої дитинив розмірі ј частини від усіх видів заробітку ( доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 09 липня 2021 року і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . Однак, у зв`язку з тим, що наказне провадження не передбачає участі сторін при озгляді справи він не мав змоги надати суду документи, які підтверджують його майновий стан, що могло б вплинути на розмір стягуваних аліментів. Так, 25 жовтня 2019 року він уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області ( актовий запис № 214). Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 25 жовтня 2019 року Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від даного шлюбу він має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25 жовтня 2019 року Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. на даний час дитина проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою Біляївської міської ради Одеської області від 10 листопада 2021 року № 466. Крім того, його дружина [PERSON] на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв`язку з чим являється тимчасово непрацездатною та також знаходиться на його утримані. Тому він просить суд зменшити розмір аліментів визначених судовим наказом Великомихайлівського районного суду Одеської області від 27 липня 2021 року стягуваних з нього на користь [PERSON] з ј частини до 1/6 частини від усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить суд розглядати справу у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідача в судове засідання погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд слухати справу у її відсутність. Позовні вимоги [PERSON] не визнає в повному обсязі та просить в їх задоволені відмовити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є батьком, а відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.03.2014 року. Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 18 травня 2017 року шлюб між [PERSON] зареєстрований 26 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 23 розірвано. Судовим наказом Великомихайлівського районного суду Одеської області від 27 липня 2021 року вирішено Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.07.2021 року і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . 25 жовтня 2019 року позивач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що 25 жовтня 2019 року було складено відповідний актовий запис № 214. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.10.2019 року виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від даного шлюбу у позивача [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась дитина [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 25 жовтня 2019 року Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Також в матеріалах справи наявна копія довідки № 466 від 10.11.2021 року видана старостою с. Майори с-ща Павстанське Одеської області, з якої вбачається, що гр.. [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Дитина [PERSON] [INFO] проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Порядок здійснення наказного провадження регламентовано розділом ІІ ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.160ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбаченихстаттею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. За змістом п. 4 ч. 1 ст.161ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. В силу ч. 7 ст.170ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що позивач і зробив. Разом із тим, підстави для зменшення розміру аліментів передбачені матеріальним законом, а саме ст. 192 СК України. Такими підставами є зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд виходить з принципів судочинства про змагальність судового процесу та ухвалення рішення судом лише на підставі доказів, наданих сторонами. Матеріалами справи підтверджено, що сімейний стан позивача на час винесення судового наказу не був врахований в повній мірі при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню, а саме: перебування на його утриманні, крім доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого він є, що має враховуватись при зменшенні розміру аліментів. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Отже, логічний зв`язок обставин, передбачених статтею 192 СК України, з обов`язком утримувати дитину, свідчить, що зміна сімейного стану є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів тоді, коли ці обставини впливають на можливість виплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі. Таким чином, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення судового наказу про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), оскільки на момент винесення вказаного судового наказу у нього на утриманні перебувала друга неповнолітня дитина, яка народилася від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] , що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, заперечуючи проти позову, відповідачем не зазначено та не доведено, що сплата аліментів у новому розмірі не спроможна забезпечити дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Враховуючи вищевикладене та з урахуванням встановлених обставин даної справи, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь [PERSON] на підставі судового наказу Великомихайлівського районного суду Одеської області від 27.07.2021року на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/5 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/5 на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial