Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

В лютому 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача КС «КС Володар», в якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача індекс інфляції в сумі 14077,81 грн. за прострочення вкладу за період із 12.01.2020 р. по 29.12.2021 р. та три відсотки річних в сумі 5201,60 грн. за прострочення повернення вкладу за період із 03.03.2020 р. по 29.12.2021 р. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем та Кредитною спілкою «КС Володар» в особі Дорогожицької філії Кредитної спілки КС «Володар», було укладено договір № ДВ-15.10 «Капітал» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. 05.11.2019 року. Позивач звернувся до відповідача із вимогою щодо повернення свого вкладу та виплати відсотків за депозитом, проте, відповідачем йому не було повернуто суми вкладу та нарахованих на нього відсотків, в порушення умов договору та чинного законодавства, в тому числі і законодавства про захист прав споживачів. 03.03.2020 року позивач звернувся до суду із позовом, та рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2021 року у справі № 761/7106/20, позов [PERSON] було задоволено частково. Стягнуто із Кредитної спілки «КС Володар» на користь позивача кошти у загальному розмірі 242 846 грн. 63 коп. за договором № ДВ-15.10 «Капітал» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 28.01.2014 року, які складаються з суми внеску (вкладу) 95 000 грн., відсотків за час користування внеском (вкладом) протягом періоду з 28.01.2014 року по 05.11.2019 року у сумі 146 087 грн. 67 коп., 3% річних за прострочення повернення вкладу в сумі 702 грн. 33 коп. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено. Позивач вказує, що оскільки станом на дату подання позовної заяви відповідач продовжує неправомірно користуватись грошовими коштами, і продовжує ухилятись від виконання зобов`язань по поверненню коштів, позивач вимушений в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, звернутись із даним позовом до суду. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.04.2022 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.06.2022 року, було вирішено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін відкласти. Позивач після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив на позов до суду не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що 28.01.2014 між позивачем та Кредитною спілкою «КС Володар» в особі Дорогожицької філії Кредитної спілки КС «Володар», було укладено договір № ДВ-15.10 «Капітал» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (надалі - Договір). На виконання умов Договору позивачем внесено, а відповідачем прийнято вступний внесок, основну суму залученого депозиту в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень за Договором та обов`язковий пайовий внесок, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 8, 9, 10 від 28.01.2014. Так, згідно п. 1.1 зазначеного Договору, член Кредитної спілки протягом 3 (трьох) банківських днів, наступних за днем підписання Договору, зобов`язується внести внесок у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, з урахуванням положень п. 2.1.3 Договору (надалі - внесок), а Кредитна спілка, після його використання в цілях, передбачених статутом кредитної спілки та даним Договором, зобов`язується повернути його члену кредитної спілки разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 28.01.2016, що становить 24 (двадцять чотири) місяці. Відповідно до положень п. 2.2 зазначеного договору, на внесений членом кредитної спілки внесок щомісячно нараховується 25,5% річних. Згідно із п. 2.5. Договору, по закінченню строку, передбаченого п.1.1. Договору, відсотки на внесок нараховуються в порядку, встановленому п. 2.8 цього Договору. Відповідно до п. 2.8 Договору, якщо член Кредитної спілки не вимагає повернення суми строкового внеску (вкладу) у зв`язку із закінченням строку, встановленого цим Договором, то після настання визначеного в п.1.1 цього Договору строку (тобто 28.01.2016 року), Договір вважається продовженим на умовах внеску (вкладу) до запитання (на вимогу). 05.11.2019 позивач звернувся до Кредитної спілки з вимогою про повернення належних йому коштів, внаслідок чого остання повідомила, що не може виплатити позивачу заборгованість у зв`язку із розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 27.06.2019 №1232, яким відповідача виключено з державного реєстру фінансових установ, а тому кредитна спілка не залучає кошти на депозитні рахунки та не надає кредити, всі надходження направляючи на повернення депозитних внесків, а також, що з 01.07.2019 припинено нарахування відсотків на депозитні внески по всім договорам, в той же час 11.01.2020 виплатила Позивачу шляхом безготівкового переказу 5000 (п`ять тисяч) гривень. Такі конклюдентні дії Кредитної спілки підтверджують факт визнання останньою свого обов`язку, передбаченого п. 2.7. Договору внаслідок звернення позивача з вимогою про повернення вкладу та нарахованих на нього відсотків. Відповідно до п. 4.1. Договору, у випадку порушення зобов`язання, що виникає з даного Договору (надалі - «порушення договору»), винна Сторона несе відповідальність, визначену даним Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом Договору. За п. 4.2. Договору, у випадку порушення Кредитною спілкою вимог п.п.1.1. та 2.7. Договору остання несе відповідальність згідно вимог чинного законодавства України. Відповідно до п. 2.7 умов Договору, кредитна спілка зобов`язується достроково повернути члену кредитної спілки внесений останнім внесок повністю на першу вимогу протягом місяця з дати заявлення відповідної вимоги. Згідно даних умов договору до 05.12.2019 відповідач повинен був повернути позивачу внесок у розмірі 100 000, 00 грн. та нараховані, але не виплачені відсотки в розмірі 146087,67 грн. Поруч з цим, свої зобов`язання за договором відповідач не виконав, та позивач був вимушений звернутися до суду із позовом. Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2021 року у справі № 761/7106/20, позов [PERSON] було задоволено частково. Стягнуто із Кредитної спілки «КС Володар» на користь позивача кошти у загальному розмірі 242 846 грн. 63 коп. за договором № ДВ-15.10 «Капітал» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 28.01.2014 року, які складаються з суми внеску (вкладу) 95 000 грн., відсотків за час користування внеском (вкладом) протягом періоду з 28.01.2014 року по 05.11.2019 року у сумі 146 087 грн. 67 коп., 3% річних за прострочення повернення вкладу в сумі 702 грн. 33 коп. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено. Позивач вказує, що на час подачі даного позову відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, коштів позивачу не повернув, однак, доказів наведеним твердженням стороною позивача до позову долучено не було, як і не було долучено доказів належного звернення до виконання зазначеного рішення суду у справі № 761/7106/20, та фактичного ухилення відповідачем від виконання зобов`язань, в т.ч. і не сплату коштів за судовим рішенням після його ухвалення. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною 2 статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. В ході розгляду справи було встановлено, що відповідач належним чином своїх зобов`язань за укладеним договором дійсно не виконав, в зв`язку з чим судовим рішенням із відповідача на користь позивача було стягнуто кошти у загальному розмірі 242 846 грн. 63 коп. за договором № ДВ-15.10 «Капітал» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 28.01.2014 року, які складаються з суми внеску (вкладу) 95 000 грн., відсотків за час користування внеском (вкладом) протягом періоду з 28.01.2014 року по 05.11.2019 року у сумі 146 087 грн. 67 коп., 3% річних за прострочення повернення вкладу в сумі 702 грн. 33 коп. Поруч із цим, доказів на підтвердження неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань, в т.ч. після ухвалення судового рішення, та фактичного не повернення коштів, в т.ч. в рамках відкрито виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного судового рішення, стороною позивача суду надано не було. Варто вказати, що пред`явивши даний позов, позивачем не було доведено достатніми доказами наявність протиправного невиконання (неналежного виконання), в т.ч. судового рішення, за яким на користь позивача були стягнуті кошти з огляду на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, а тому пред`явлені позовні вимоги за наведених в позові підстав, на думку суду, є передчасними. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи стороною позивача не доведено достатніми доказами факт протиправного невиконання (неналежного виконання), фактично ухилення відповідача від виконання зобов`язань, в т.ч. не належного виконання рішення суду, та не повернення коштів за укладеним договором після його ухвалення, а тому достатніх підстав для стягнення із відповідача на користь позивача інфляційних втрат та трьох відсотків річних в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд не вбачає, в зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed