Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання неповнолітньої дитини разом з батьком, та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, в якому просив суд встановити факт, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] знаходиться на повному його утриманні і проживає разом з батьком, та стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , визначивши їх розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування зазначив, що з 2006 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. [INFO] у них народився син [PERSON] . З часу народження син був зареєстрований із матір`ю по [ADDRESS] , однак починаючи з 2015 року син постійно проживає разом з ним в [ADDRESS] , навчається у спеціалізованій загальноосвітній школі №1. Відповідачка життям сина не цікавиться та не приймає участі у його вихованні та розвитку. В свою чергу він має постійну роботу та дохід, а також місце проживання та реєстрації. Дитина повністю прихильна до нього та бажає проживати разом із ним. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій фактично не заперечила проти вимог позивача та просила здійснювати розгляд без її участі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився у своїх поясненнях просив здійснювати розгляд без їх участі та прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснював. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] розірвано 16.07.2009, актовий запис №583 (а.с.12). У спільному шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] від 09.08.2007, актовий запис № 1675 (а.с.11). Судом встановлено, що після розірвання шлюбу неповнолітній [PERSON] проживав з матір`ю. Судом також встановлено, що з 2015 року неповнолітній [PERSON] проживає із батьком [PERSON] , що як вбачається із заяви самої [PERSON] від 17.05.2022 фактично нею не заперечується (а.с.13). Згідно повідомлення Директора СЗШ №1 [PERSON] від 20.04.2022, є учнем вказаного навчального закладу, вихованням дитини опікується лише батько, мати дитини участі у вихованні дитини не бере, жодних контактів із школою не підтримує (а.с.14). Згідно заяви неповнолітнього [PERSON] , поданої до суду, останній зазначив, що проживає із батьком і надалі має таке бажання (а.с.32). Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме проживання неповнолітнього сина разом з батьком, позивачу у тому числі, необхідно для вирішення питання про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. З урахуванням наведеного, суд вважає встановленим факт проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] з його батьком [PERSON] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] з 2015 року по цей час. Також, суд приходить до висновку, щодо задоволення підлягає позовна вимога позивача про стягнення з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України батьки мають рівні обов`язки щодо дитини, за таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання їхнього сина у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. На підставі ч.1 ст.191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 15.06.2022. На підставі викладеного,

Outcome: approved