Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ У\~лютому 2022\~року ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~звернулося до\~суду із\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості,\~в обґрунтування\~ якої\~ вказувало,\~що 01.04.2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Інкасо Фінанс" та [PERSON] укладено договір позики №3402404757-61353 "Проста позика", за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 4000 грн. 00 коп. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника. При цьому, зазанчав, що договір позики укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики №3402404757-61353 від 01.04.2021 року, що акцептована [PERSON] шляхом підписання електронним підписом, який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця, строком на 20 діб, тобто з 01.04.2021 року по 21.04.2022 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 1,85% за кожен день. Крім того, підтвердження укладення вищевказаного дорогову було й те, що [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому кредитодавцем ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" було перераховано грошові кошти у розмірі 4 000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією та довідкою. \~ \~ \~ У свою чергу, відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед позивачем не виконав, порушив умови договору у зв"язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 20.01.2022 року становить 26 559 гривень 23 копійки, з яких: 4 000 грн. 00 коп - заборгованість за основною суму боргу (тіло кредиту); 1 480 грн.00 коп. - заборгованість за відсотками нарахована за акційною відсотковою ставкою; 21 079 грн.23 коп. - заборгованість за відсотками нарахована відповідно до п.9.7.договору Також в обґрунтування позову вказувало, що 23.06.2020 року між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" укладено договір про відступлення права вимоги №23-06/20, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" зобов"язався передати за плату ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників за договором позики вказаними у реєстрах боржників, укладеними між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал". Крім того, 05.08.2021 року відповідно до п.6.2.3. Договору про відступлення права вимоги №23-06/20 від 23.06.2020 року між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було підписано Додаток №2 до догоовру про відступлення права вимоги №23-06/20, відповідно до якого ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників за договорами позики. Посилаючись на вказане, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТзОВ "Ведикт Капітал" заборгованість у розмірі 26559 грн. 23 коп. за договором позики №3402404757-61353 від 01.04.2021 року, судовий збір в розмірі 2481 грн. 00 коп., та витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн.00 коп. Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 15.03.2022 року відкрито спрощене провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. 26 квітня 2022 року від відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому вказав, що позовні вимоги ТзОВ "Вердикт Капітал" не визнає в повному обсязі. Зокрема зазначав, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували укладення між ТОВ "ФК Інкасо Фінанс" та відповідачем будь-якого договору, чи перерахування на рахунок будь-якої суми коштів, не доведена наявність будь-якої суми заборгованості, а також те, що договір позики від 01.04.2021 року має якесь відношення до відповідача. При цьому зазначав, що договір відступлення права вимоги за №23-06/20 укладено 23.06.2020 року, тобто договір відступлення права вимоги від 23.06.2020 року за №23-06/20 укладено майже за рік до спірних правовідносин, тобто на момент укладення договору відступлення права вимоги від 23.06.2020 року боргові зобов`язання по укладеному догвору позики від 01.04.2021 року ще не існували, а тому вважає, що не могли бути передані новому кредитору. Крім того вказував, що нарахування відсотків у розмірі 21 079 грн. 23 коп. не відповідає вимогам чинного зконодавства, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява, в якій представник зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, повідомлявся судом належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки cуду не повідомив. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до нступного. Так, згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 01.04.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено договір позики №3402404757-61353 «Проста позика», згідно умов якого Товариство приймає на себе зобов`язання, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування Кредитом, у порядку встановленому цим Договором (п.2.1 Договору).(а.с.9-19). Кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту) 4000 грн. 00 коп. на строк 20 діб починаючи з 01 квітня 2021 року по 21 квітня 2021 року (включно) (п.п.2.2, 2.3 Договору). Крім того, згідно умов договору п.п. 2.3 дата видачі кредиту\~01 квітня 2021 року, дата повернення кредиту\~21 квітня 2021 року (включно), термін користування кредитом 20 діб. Відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1 до цього договору). У п.п.2.6. договору визначено, що розмір фіксованої процентної ставки, встановлений цим Договором, не може бути збільшений без письмової згоди Позичальника. Пунктом 2.7 Договору позики встановлено, що плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього договору та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства й закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом та рахунок товариства. Відповідно до п.3.2 Договору, Кредит надається одноразово шляхом перерахування коштів виключно на Рахунок Позичальника, зазначений позичальником при подачі Заяви про надання кредиту та зазначений у розділі 10 (Реквізити сторін) цього Договору. Пунктом 3.7. договору визначено, що повернення Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником згідно з Графіком розрахунків, або достроково відповідно до порядку, визначеного цим Договором, але в будь якому випадку не пізніше дати остаточного повернення Кредиту, встановленого цим Договором. Відповідно до п. 3.9. договору позичальник зобов`язується здійснити повернення Суми кредиту та нараховані, у відповідності до цього Договору, проценти за користування Кредитом одноразовим платежем в розмірі 5480 гривень (п`ять тисяч чотириста вісімдесят гривень 00 копійок) 21.04.2021 року, шляхом зарахування власних грошових коштів на Рахунок Товариства не пізніше 21.04.2021 року. \~ \~ \~ \~Згідно Додатку №1 до Договору позики, розмір плати за користування кредитом у вигляді процентної ставки за кожен день користування кредитом у акційний період згідно графіку розрахунків становить 1,85%, а базовий - 3,90%. При цьому, відповідно до п.п. 3.10 договору, якщо сума коштів, що надійшла в рахунок погашення Кредиту та сплати процентів та/чи інших, пов`язаних із цим Договором платежів, менша розміру, вказаного у пп. 3.9, цього Договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Такох умовами договору визначена й відповідальність позичальника за невиконання зобов`язань, зокрема згідно п. 6.3 договру, за несвоєчасне повернення Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Товариства пеню у розмірі 3,9 (три цілих девять десятих) % процента, від суми боргу за кожний день прострочення. Крім того, відповідно до п. 9.4 договору Позичальник сплачує Товариству плату за користування Кредитом з розрахунку 702,00 % річних. У п. 9.7 Договору визначено, що сторони домовились, що після закінчення строку дії цього Договору, проценти за користування Кредитом можуть бути нараховані згідно ч.2 ст.625 ЦК України у розмірі передбаченому п.п. 9.4 цього Договору та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної Вимоги Позикодавця Позичальнику засобами ІТС та/чи на адресу електронної пошти Позичальника. \~ \~ \~ \~Так,положеннями Цивільного кодексу україни, зокрема у ст.ст.3,6, 203, 626, 627 визначено загальні засади цивільного законодавства, а саме поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~ \~ \~ \~Таким чином, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] здійснив дії, спірямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодоавцем ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» було перераховано грошові кошти у розмірі 4\~000 грн.(а.с.28-29). При цьому, відповідно до п.п. 9.2 Договору позики визначено, що цей договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимоги\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей договір, надсилаються товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. Пунктом 9.3 Договору позики встановлено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2 цього договору, має юридичну силу власноручного підпису. Оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли договірні відносини, за умовами якого відповідачу були надані грошові кошти в позику та він взяв на себе зововязання їх повернути у визначені в договорі строки зі сплатою процентів за користування кредитними коштами й відповідно доводи відповідача в частині не укладення вищевказаного кредитного договору є безпідставними та спростовуються матеріалами спраив. Разом з тим, як вставнолено судом, відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Зокрема, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості убачається, що станом на 20 січня 2022 року відповідачу нарахована заборгованість в розмірі 26 559 гривень 23 копійки, яка складається з: 4 000 грн. 00 коп - заборгованість за основною суму боргу (тіло кредиту); 1 480 грн.00 коп. - заборгованість за відсотками нарахована за акційною відсотковою ставкою;21 079 грн.23 коп. - заборгованість за відсотками нарахована відповідно до п.9.7.договору (а.с.27). \~ \~ \~ \~Так, згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Так, статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). При цьому, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, розмір боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на обґрунтування тих обставин на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні. \~ \~ \~ \~ Таким чином, дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконував належним чином, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість по сплаті суми основного боргу, процентів за користування кредитом та заборгованість по нарахованих відсотках згідно договору за прострочення виконання зобов`язань. При цьому, відповідачем не надано суду належних доказів на спростування існуючого боргу, у тому числі погашення у визначені договором строки суми основного боргу та нарахованих процентів за 20 днів користування кредиту згідно графіку погашення заборгованості, а тому вимоги щодо стягнення суми боргу є обґрунтованими. Щодо доводів відповідача в частині відсутності у ТзОВ «Вердикт Капітал» право вимоги від 01 квітня 2021 року за №3402404757-61353, то суд зазначає наступне. Так, ч.1 статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Зокрема, як убачається з матеріалів справи, 23.06.2020 року між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" укладено договір про відступлення права вимоги №23-06/20, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" зобов"язався передати за плату ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників за договором позики вказаними у реєстрах боржників, укладеними між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал". \~ \~ \~ \~При цьому, умови договору\~про відступлення\~права вимоги,\~а саме\~п.\~6.2.3.\~визначено,\~що права\~вимоги переходить\~до Нового\~кредитора з\~моменту підписання\~сторонами Додатку № 2 до цього Договору, після чого Новий Кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Крім того, Новим Кредитором та Кредитором умов, визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додатково оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається. Відповідно до пункту 6.3. Договору про відступлення права вимоги № 23-06/20 від 23.06.2020 року з моменту переходу до Нового Кредитора Прав Вимоги, відповідно до умов п. 6.2.З. цього Договору, Новий Кредитор заміняє Кредитора у Договорах позики, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває всіх прав (в тому числі прав грошових вимог) Кредитора за цим Договором позики. Разом з Правами Вимоги до Нового Кредитора всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Новий Кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів за Договором позики з дати відступлення Права Вимоги за умови дотримання чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимоги вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договору позики. При цьому, 05.08.2021 року відповідно до п.6.2.3. Договору про відступлення права вимоги №23-06/20 від 23.06.2020 року між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було підписано Додаток №2 до догоовру про відступлення права вимоги №23-06/20, відповідно до якого ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників за договорами позики. За таких обставин суд приходить до висновку, що ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за договорами позики та є належним позивачем й відповідно доводи відповідача в цій частині також є необгрунтованими. Таким чином, враховуючи вищевказане, суд дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрнутованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі та доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору матеріали справи не містять. На підставі викладеного,

Outcome: approved