Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

22.07.2022 [PERSON] в особі представника адвоката Лихосенка Є.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.07.2012 вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 113. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , яка народилась [INFO] , та [PERSON] , яка народилась [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку з втратою почуття взаємної любові і поваги. Просив шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Ухвалою судді від 25.07.2022 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи (а.с. 18). Заяв по суті справи сторони до суду не подали. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує. Від відповідача надійшла заява, в якій просила шлюб розірвати та розглянути справу за її відсутності. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 113,сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.07.2012 (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.03.2013 Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4 (а.с. 13), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.09.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 102(а.с. 12). Шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, втратою почуття взаємної любові та поваги. Майнового спору між сторонами немає, до примирення не прагнуть. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. За приписами ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнала позов, про що подала суду відповідну заяву, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач під час реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просить відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У позовній заяві позивач не просив суд здійснити розподіл судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved