Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт, що він, [PERSON] , самостійно виховує неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог заяви [PERSON] зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] народився його син, [PERSON] . В подальшому, на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області № 459/735/14-ц від 02 червня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З серпня 2020 року син заявника [PERSON] залишився проживати разом із [PERSON] , і проживає разом із ним по теперішній час, оскільки колишня дружина заявника [PERSON] , мати дитини, перебуває за межами України, її теперішнє місце перебування (проживання) заявнику достовірно не відоме. З серпня 2020 року [PERSON] самостійно виховує та утримує сина [PERSON] . У зв`язку з тим, що неповнолітній син зараз перебуває на його одноособовому утриманні і він його самостійно виховує, у нього виникло питання щодо юридичної фіксації зазначеного факту, оскільки в подальшому виникають обставини необхідності оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується тільки одним із батьків, а також на даний момент виникають питання щодо переміщення його і дитини без документального оформлення згоди від матері, яка не проживає разом із дитиною. Підтримуючи вищевикладене, просив задовольнити вимоги заяви в повному обсязі. [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, від представника заявника до суду надійшла заява, в якій останній заявлені вимоги підтримав, просив справу розглянути за його відсутності та відсутності заявника. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася. До суду було надано нотаріальну посвідчену заяву з офіційним перекладом з польської мови, згідно якої [PERSON] підтверджує, що з серпня 2020 року по даний момент її син [PERSON] , який народився [INFO] , проживає зі своїм батьком і є від нього залежним. З огляду на те, що вона знаходиться за межами України і не має наміру повертатися, та вона не має власної квартири, не заперечує проти визначення місця проживання сина [PERSON] разом з батьком [PERSON] . На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що заявник та заінтересована особа перебували в шлюбі, який на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області № 459/735/14-ц від 02 червня 2014 року було розірвано (а.с. 9-10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно акту № 59 від 26 липня 2022 року приватного підприємства «ПОРЯДОК В ДОМІ» Сопіт А.В. з липня 2020 року проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Зазначене також підтверджується актом оцінки потреб сім`ї/особи № 295/02-07 від 27 липня 2022 року Чернівецького міського центру соціальних служб Чернівецької міської ради (а.с. 12-14) та висновком оцінки потреб сім`ї № 295/02-07 від 27 липня 2022 року Чернівецького міського центру соціальних служб Чернівецької міської ради (а.с. 15-16). При цьому, судом встановлено, що заінтересованою особою [PERSON] в своїй заяві, яка подана до суду, не заперечується факт проживання та перебування неповнолітнього сина [PERSON] на вихованні з батьком [PERSON] . Однак, як встановлено судом, у заявника виникає необхідність щодо вирішення питання щодо юридичної фіксації факту самостійного виховання дитини, оскільки в подальшому виникають обставини у необхідності оформлення документів для допомоги на дитину, яка виховується тільки одним із батьків, а також постає питання щодо переміщення із дитиною без документального оформлення згоди від матері, яка не проживає із дитиною. Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, взявши до уваги заяву матері дитини, яка міститься в матеріалах справи та те, що встановлення вище зазначеного факту необхідно заявнику для використання його права на отримання допомоги на дитину та безперешкодного переміщення з неповнолітньою дитиною, а також те, що встановлення вказаного юридичного факту не породжує спір про право, суд вважає, що заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити в повному обсязі. Тому, відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення вказаного юридичного факту [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved