Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

15.09.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що до 12.02.2021 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 12.02.2021 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач не приймає участі у вихованні синів, не цікавиться їхнім життям, матеріальної допомоги на утримання не надає. Крім того, має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей та на утримання позивача. Також зазначає, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, зокрема, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не створює умов для отримання освіти, що негативно впливає на їх розвиток. Враховуючи, що відповідач нехтує своїми обов`язками щодо виховання та утримання дітей, тому позивач просить позов задовольнити. 15.09.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.17-18). 12.11.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира позивача звільнено від сплати судового збору; залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування; відкрито провадження у справі та призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.31-32). У судове засідання позивач не з`явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.48). Відповідач відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження від 12.11.2021 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.33, 36, 43-44, 45-46, 51). У судові засідання 20.01.2022, 23.03.2022, 27.05.2022, 13.07.2022 та 05.08.2021 відповідач не з`явився. Таким чином відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.52). Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідачі по справі є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.07.2008Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.6), [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.12.2012Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.7), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.01.2019Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.8). Згідно рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 12.02.2021 шлюб між громадянами України [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 05.06.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №587 розірвано (а.с.11-13). Діти проживають з матір`ю, що підтверджується довідкою ОСББ "Надія-102" від 31.08.2021 №162 (а.с.14). З розрахунків, наданих старшим державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що [PERSON] станом на 31.07.2021 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей у розмірі 11461, 61 грн. та на утримання позивача у розмірі 6 846, 58 грн. (а.с.15, 16). Згідно висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав відповідача (а.с.53), який затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №590 від 03.08.2022 року, виходячи з інтересів дитини виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до положень ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи викладене, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , а також те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує дітей харчуванням, медичним доглядом, лікуванням; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення та не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, суд приходить до висновку, що позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню.

Outcome: approved