Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-23 00:00:00

Виклад позиції заявника. 08 червня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з цією заявою, в якій просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] . Дана заява обґрунтована наступним. З 2017 року по день його смерті [INFO] заявниця перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] [INFO] . Від цих відносин у них народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Записи про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. За час життя чоловіка вони не встигли подати заяву про визнання його батьком дитини, так як він перебував у зареєстрованому шлюбі до 28 січня 2019 року. Однак з самого народження дитини та по день смерті чоловіка, вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, разом виховували дитину, утримували її та він виконував усі обов`язки батька дитини, передбачені сімейним законодавством. Заявниця вказує, що встановлення факту батьківства необхідно їй для призначення пенсії у зв`язку з утратою годувальника. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 09 червня 2022 року відкрито окреме провадження, справу призначено до розгляду на 05 липня 2022 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 05 липня 2022 року розгляд справи відкладено на 11 серпня 2022 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 11 серпня 2022 року розгляд справи відкладено на 24 серпня 2022 року. Доводи учасників процесу. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник, адвокат Семко В.М. заяву підтримали, посилаючись на обставини зазначені в ній, просили заявлені вимоги задовольнити. Представник заінтересованої\~особи Органу\~опіки та\~піклування виконавчого\~комітету Вапнярської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні факт батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] визнала, вказала, що спору між нею та заявником немає. Заінтересована особа: [PERSON] в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в судовому засіданні факт батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] визнала, вказала, що спору між нею та заявником немає. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, заслухавши пояснення заявника, її представника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність показань сторін по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до\~ст.129 Конституції України\~судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст.. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.04.2022 року, [PERSON] [INFO] помер [INFO] . Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п. 13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п. 7 постанови N 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження N 61-15136св20) та постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 201/3963/16-ц). Згідно довідки від 06.06.2022 року, вих. 595, виданої виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради гр. [PERSON] та гр. [PERSON] перебували у цивільному шлюбі, спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільні витрати на купівлю майна та спільне його користування, брали спільну участь в утриманні та ремонті житла. Згідно копії рішення про розірвання шлюбу у цивільній справі № 146/1862/18 від 28.01.2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 28 вересня 2009 року Вапнярською селищною радою Томашпільського району Вінницької області,\~актовий запис\~№ 33 розірвано. Від шлюбу у сторін є спільні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішення вступило в законну силу 27.02.2019 року. Відповідно до позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 23.12.2020 року у справі № 682/1303/19, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Висновки суду за результатом розгляду справи. Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, судом отримані достатні докази, які підтверджують факт походження [PERSON] від [PERSON] , що також підтверджено наявними у матеріалах справи документами, встановлення факту батьківства має для заявниці, юридичне значення, оскільки необхідне для призначення пенсії у зв`язку з утратою годувальника, в іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, судом не встановлено осіб, права та інтереси, яких можуть бути порушені у випадку встановлення факту батьківства, а відтак заяву слід задовольнити. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved