Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 01.06.2007 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що підставою розірвання шлюбу є ті обставини, що вони зовсім різні люди, погляди на життя, виховання сина, плани на майбутнє не співпадають, з 2021 сім`я повністю розпалась. Позивач та відповідач спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Ухвалою суду від 02.08.2022 відкрито провадження в справі, судовий розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач надала до суду заяву, де просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. В судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, відповідно якої вимоги позову про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутністю. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, з огляду на наступне. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 01.06.2007 зареєстрували шлюб, реєстрацію проведено Відділом РАЦС Київського районного управління юстиції м. Одеси, про що зроблено відповідний актовий запис №389. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Позивач звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав. Сторони не виявили бажання примиритись, наполягали на розірванні шлюбу, що наведено у їх заявах адресованих суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом не встановлено обставин того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. З огляду на те, що [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», як інвалід ІІ групи , такий підлягає стягненню із відповідача на користь держави на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи наведене та

Outcome: approved