Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментних платежів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи наступним, що позивач з відповідачем з 07.09.2001 року перебувають у шлюбі. Шлюб не розірвано. За час шлюбу у них народилося двоє спільних дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . 27.01.2020 року старший син досяг повноліття та вже зараз навчається і є студентом 3 курсу факультету інформаційних технологій Криворізького національного університету. Син, у зв`язку з продовженням навчання, потребує матеріальної допомоги. Він не працевлаштований. Джерела доходів у нього відсутні. Сину необхідно забезпечувати власні особисті потреби, власний прожитковий мінімум, тобто вартісну величину, достатню для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, наявності набору продуктів харчування. Позивач на сьогоднішній день отримує заробіток у недостатньому розмірі, який в повному обсязі не забезпечує всі наявні потреби, вже не кажучи про потреби повнолітньої дитини. Відповідач має можливість сплачувати кошти на утримання дитини, оскільки офіційно працевлаштований в КП «Міський Тролейбус» та має регулярний та стабільний дохід, він має можливість надавати сину матеріальну допомогу, яку потребує син, в зв`язку з чим і звернулася до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з відповідачем з 07.09.2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . [PERSON] є рідним батьком [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки Міністерства освіти і науки України Криворізького національного університету від 08 липня 2022 року [PERSON] є студентом 2 курсу групи ІПЗ-20-2, факультету інформаційних технологій, за спеціальністю 121 Інженерія програмного забезпечення, денної форми здобуття вищої освіти за кошти фізичних осіб. Тривалість навчання за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти 3 роки 10 місяців: з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2024р. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання в інституті, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 СК України враховує, що відповідач є працездатною особою, його стан здоров`я. Таким чином, вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, суд враховує те, що відповідач по стану здоров`я працездатний, інших утриманців не має. Обставин, які б звільняли відповідача взагалі від обов`язку по утриманню свого повнолітнього сина, що продовжує навчання, в суді не встановлено. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь\~ [PERSON] на утримання повнолітнього сина \~ [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на час його навчання, але не більше як до досягнення віку 23-х років. Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи те, що судом задоволено позовні вимоги, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 992,40 гривень………….

Outcome: approved