Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз», представник позивача - адвокат Гончарук Ольга Миколаївна до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг. У вказаній заяві адвокат Гончарук О.М. просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» заборгованість в розмірі 2814, 39 грн. та 2481, 00 грн. судового збору. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» (далі - АТ «Житомиргаз») та [PERSON] укладено Типовий договір розподілу природного газу шляхом фактичного споживання послуги. В ході перевірки стану обліку природного газу на об`єкті споживання відповідача представниками позивача було виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року. Порушення полягало в пошкодженні скла лічильного механізму газового лічильника. Відповідно до приписів глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРМ зазначений вид порушення належить до підстав, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування на підставі складеного Акту про порушення. Згідно з вимогами глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ представниками позивача було складено Акт про порушення щодо пошкодження ЗВТ (засіб вимірювальної техніки) відносно відповідача. Відповідачем Акт про порушення підписано без зауважень. Акт про порушення, відповідно до вимог розділу ХІ Кодексу ГРМ розглянуто на засіданні постійнодіючої комісії позивача, затверджено та проведено нарахування не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 179, 00 м3 на суму 2814, 39 грн., який підлягає оплаті на рахунок позивача. Акт- розрахунок не облікованих (донарахованих) об`ємів природного газу на суму 2814, 39 грн. було направлено на адресу відповідача, проте зазначена заборгованість у розмірі 2814, 39 грн. відповідачем не сплачена. З огляду на зазначене, позивач змушений звернутись до Олевського районного суду Житомирської області з позовною заявою з метою примусового стягнення заборгованості у розмірі 2814, 39 грн. з відповідача. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Винару Л.В. 13.05.2022 року на запит суду надійшла інформація з Олевської міської ради Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідача по справі [PERSON] . Ухвалою суду від 16.05.2022 року позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України та позивачу надано строк для усунення недоліків. 13.06.2022 року на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 13.06.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача - адвокат Гончарук О.М. у судове засідання не з`явилася, до суду надала письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судові засідання 11.06.2022 року та 05.08.2022 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законодавством порядку шляхом направлення на його адресу судових повісток та опублікування оголошення на веб-сайті суду. Причини неявки суду невідомі. Заяв про відкладення розгляду справи від [PERSON] не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК України, стаття 2 КПК України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність сторін з дотриманням вимог, встановлених законом, враховуючи згоду представника позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, який постачається за адресою: [ADDRESS] та користується послугами, які надає АТ «Житомиргаз». Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.633, 634, 641, 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, та/або фактичне споживання природного газу. Отже, договір постачання природного газу є публічним, повна редакція договору на постачання природного газу є загальнодоступною, розміщена на веб-сайті постачальника. Судом встановлено, що 28.07.2021 року за адресою: [ADDRESS] було проведено перевірку стану обліку природного газу з побутовим лічильником, лічильник № 0113719, тип GMBP VIZAR G4, 2008 року. У результаті перевірки встановлено, що лічильник опломбовано пломбою П415860, пломба та пломбувальний матеріал цілі, лічильник реагує на мінімальне споживання газу. Скло лічильного механізму має механічне ушкодження, є доступ до лічильного механізму. Лічильник газу необхідно зняти для проведення експертизи. Вказаний акт підписаний відповідачем [PERSON] (а.с. 16). 28.07.2021 року позивачем було складено акт про порушення № ZT001061 за участі відповідача. Встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: розділ XI глава 2 пункт 1 підпункт 3 (несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ) (а.с. 21). 28.07.2021 року лічильник газу типу GMBP VIZAR G4, зав. № 0113719 було демонтовано, про що складено Акт б/н про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи (а.с. 15). Для захисту лічильника від зовнішнього втручання до дня проведення експертизи представник газопостачальної (газотранспортної) організації додатково опломбував вхідний та вихідний патрубки цього лічильника та пакет пломбою газопостачальної (газотранспортної) організації, пакет № 10970119. Відповідачем підписано вказаний акт. Відповідно до акту № 3517 про проведення експертизи лічильника газу від 03.08.2021 року, експертизою встановлено, що скло відлікового механізму пошкоджено, присутні тріщини та відсутні фрагменти скла, пошкоджено оглядове скло (а.с. 17). 03.08.2021 року Державним підприємством «Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» складено довідку № 5873 про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а саме лічильника газу зав. № 0113719 (а.с. 13). На засіданні Комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) або зміна режиму нарахування об`ємів природного газу прийнято рішення про затвердження та задоволення акта про порушення № ZT000631 від 03.08.2021 року. Нарахована сума становить 2814, 39 гривень за 179, 00 куб.м. газу. Акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 15.11.2021 року та акт-рахунок надання послуг від 15.11.2021 року надсилалися на адресу [PERSON] , що стверджується копією списку згрупованих відправлень № 1 від 19.11.2021 року (а.с. 28-29). Взаємовідносини оператора газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів, об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом ГРМ, іншими актами та умовами укладених між сторонами договорів. Пошкодження лічильника газу або його складових є нормативно - визначеною підставою відповідно до п. 6 гл.6 розд. X Кодексу ГРМ у зв`язку з чим, Оператором ГРМ була ініційована експертиза та позачергова повірка вимірювальної техніки. Відповідно до п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ пошкодження ЗВТ/лічильника газу - механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема, корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднань. Так, відповідно до приписів ч. 2 п. 6 глави 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем якщо під час перевірки комерційного ВОГ (за умови відсутності ознак порушень, передбачених розділом XI цього Кодексу) між сторонами виникає сумнів щодо результатів вимірювання об`єму природного газу та/або метрологічних характеристик комерційного ВОГ чи його складових, за домовленістю сторін або за ініціативою однієї зі сторін - Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. При цьому в акті обстеження/акті контрольного огляду вузла обліку (або в акті про порушення) Оператор ГРМ має зазначити про проведення певних дій щодо позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ чи його складових. Відповідно до п. 6 глави 9 розділу XI Кодексу ГРМ визначено: «Якщо за результатами позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ (ЗВТ) буде підтверджена його невідповідність нормативним документам у сфері метрології та/або факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках за відсутності дублюючого чи підмінного ВОГ (ЗВТ) або припинення газопостачання об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період порушення та відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується у порядку, визначеному розділом XI цього Кодексу, зі складанням акту про порушення. Згідно із п. 11 гл. 5 розд. ХІ Кодексу газорозподільних систем, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. Відповідно до абзацу 1 п. 8 гл. 3 розд. XI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Виходячи з аналізу норм Кодексу ГРМ, названим Кодексом передбачено донарахування за саму лише непридатність приладу обліку, і воно не ставиться у залежність від наявності або відсутності вини споживача або несанкціонованого втручання споживача в роботу ЗВТ, а перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться відповідно до додатку № 19 до Кодексу ГРМ, яким визначені граничні об`єми споживання для кожної групи споживачів. Підпунктом 1 пункту 11 глави 5 розділу XI Кодексу передбачено, що при складанні акта-розрахунку враховується, що розрахований відповідно до вимог цього розділу не облікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду не облікованого природного газу. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобо`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідач доказів на спростування акта про порушення не подав. Також не оспорив та не спростував правильність розміру нарахованої заборгованості, що з урахуванням наведеного є підставою для задоволення позову. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України

Outcome: approved