Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

30.06.2022 року позивач [PERSON] звернулася до Радехівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23 серпня 2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб, водночас свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 04.08.2009 року підтверджується, що шлюб між сторонами розірвано. У сторін є спільна дитина : [PERSON] , [INFO] . На сьогодні дитина проживає із позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Комунальним підприємством «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» від 15.06.2022 року. З вересня 2021 року дитина навчається на денному відділенні навчально-наукового інституту психології та соціального захисту Львівського державного університету безпеки життєдіяльності, стипендії не отримує, строк закінчення навчання - червень 2025 року. На даний час позивач тимчасово не працює, а відтак її матеріальне становище не дозволяє в повній мірі утримувати повнолітню дочку. Враховуючи те, що [PERSON] , навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, а знаходиться на утриманні матері, вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, тому зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню дитину - [PERSON] , яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Вказує, що з метою досудового врегулювання вказаного спору вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою добровільної сплати відповідної суми коштів на її утримання, але останній на них ніяк не реагує по цей час, тому позивач змушена звернутися із цією позовною заявою до суду. Просить суд щомісячно стягувати з відповідача, [PERSON] , [INFO] , на користь позивача аліменти на утримання дочки- [PERSON] , [INFO] , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини рід усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня подання заяви і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23 років. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2022 р. вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П. 14.07.2022 р. надійшла відповідь з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 15.07.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 28.07.2022 р. відкладено судове засідання у справі через неявку учасника судового розгляду. Відповідача попереджено про можливі наслідки неявки у судове засідання згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та роз`яснено, що у разі повторної неявки відповідача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В судове засідання 08.08.2022 р. сторони не з`явилися. 27.07.2022 р. від позивача надійшла заява по розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.23). Відповідач в судові засідання 28.07.2022 р. та 08.08.2022 р. не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Про час та місце розгляд справи повідомлений шляхом телефонограми та відправлення копій матеріалів позовної заяви, ухвали про відкриття провадження, ухвали про відкладення судового засідання від 28.07.2022 року на електронну адресу відповідача: [INFO] , про яку він повідомив особисто (а.с.21, 24-27). Судом 28.07.2022 року було здійснено виклик [PERSON] до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с.32). Причин неявки [PERSON] суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що згідно паспорта № [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.02.2004 р. [PERSON] народилася [INFO] її батьками є [PERSON] та [PERSON] - сторони у справі (а.с.8). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 04.08.2009 р. [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 04.08.2009 р., актовий запис №75 (а.с.9). Як видно із довідки, виданої КП «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» від 15.06.2022 р. [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , разом з нею зареєстрована і дочка [PERSON] [INFO] (а.с.10). Згідно довідки №3873/4, виданої начальником навчально-наукового інституту психології та соціального захисту В. Карабин, [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання навчально-наукового інституту психології та соціального захисту Львівського державного університету безпеки життєдіяльності, згідно з наказом про зарахування від 12.08.2021 р. №573 о/с. [PERSON] навчається за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, стипендії не отримує. Термін навчання 4 роки (вересень 2021 р. - червень 2025 р. (а.с.11). Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на утриманні позивача, навчається на денній формі навчання, не в змозі самостійно працювати, відтак суд вважає, що навчаючись, вона потребує матеріальної допомоги. Позивач як на підставу своїх позовних вимог вказує на невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що передбачено ст. 199 СК України. Із наведеного вбачається, що між сторонами виник спір щодо невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати до досягнення двадцяти трьох років своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов`язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р. обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд вбачає про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, оскільки обов`язок утримувати [PERSON] до досягнення нею 23 років, як дитини, яка продовжує навчання, покладається на обох батьків. Позивач в позовній заяві вказує, що тимчасово не працює, проте доказів того, що вона є непрацездатною суду не надає, тому суд приходить до переконання про часткове задоволення позову, оскільки [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а відповідач може таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial