Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить, з уточненням позовних вимог, стягнути з останнього на його користь позику в сумі 723 дол. США, що становить 26439,10 гривень. На підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що 13.07.2019 між сторонами складено розписку про передачу грошових коштів позивачем відповідачу в розмірі 2500 доларів США з терміном повернення до 15.10.2019. З метою досудового врегулювання спору позивач 08.10.2020 звернувся до відповідача з письмовою претензією, у відповідь на яку відповідач зобов`язався повернути борг до 10.12.2020. На неодноразові звернення до боржника про повернення позичених коштів відповідач повну суму позики так і не повернув. 26.11.2021 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 13.12.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін 10.01.2022. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. У зазначений в ухвалі строк відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. 10.01.2022 розгляд справи відкладено на 23.02.2022 у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. 23.02.2022 розгляд справи відкладено на 18.04.2022 у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. 11.03.2022 від позивача надійшла заява про відкладення слухання справи, для надання можливості врегулювання спору між сторонами в позасудовому порядку. 22.02.2022 від відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з домовленістю про розтермінуванням боргу. 18.04.2022 від позивача надійшла заява про відкладення слухання справи. 18.04.2022 розгляд справи відкладено на 12.05.2022 у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. 12.05.2022 від позивача надійшла заява про відкладення слухання справи. 12.05.2022 розгляд справи відкладено на 27.06.2022 у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. 27.06.2022 розгляд справи відкладено на 09.08.2022 у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. 09.08.2022 розгляд справи відкладено на 29.08.2022 у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. 17.08.2022 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на його користь борг у розмірі 723 дол. США, що становить 26439,10 гривень. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суду причини неявки. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами\~статті 264 ЦПК\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до положень ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~ст. 11 ЦК України\~передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що 13.07.2019 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, про що останнім написано розписку (а/с 4). Із змісту вказаної розписки вбачається, що [PERSON] , 1973 року народження, проживаючий в [ADDRESS] , паспорт серія [NUMBER] , отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 2500 дол. США., які зобов`язався повернути протягом трьох місяців, тобто до 15.10.2019. У встановлений термін відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, в результаті чого [PERSON] 08.10.2020 та 18.12.2020 було направлено [PERSON] письмові претензії з вимогою про повернення позичених коштів в розмірі 2500 дол. США (а/с 8,9). Однак, такі відповідачем були проігноровані, що стало підставою звернення позивачем з даним позовом до суду. 11.03.2022 позивачем долучено до матеріалів справи заяву, з якої вбачається, що 20.12.2021 [PERSON] було частково повернуто позивачу борг у сумі 1000 дол. США, залишок боргу в сумі 1500 дол. США зобов`язався повернути протягом чотирьох місяців, тобто в травні 2022 року. 04.05.2022 відповідачем було повернуто [PERSON] борг в розмірі 500 євро та 14.07.2022 250 євро, що підтверджується розпискою відповідача від 20.12.2021 (а/с 25,26, 39). Отже загальна сума заборгованості по договору позики, укладеного 13.07.2019 між [PERSON] та [PERSON] складає 723 дол. США. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями\~626, ст.\~628 ЦК України\~передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом ч.ч. 1.2 ст.207\~та ч.2 ст.1047 ЦК України\~дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобов`язанням її повернення), так і дати її отримання. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України 18.09.2013 року у справі № 6-63 цс 13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом\~статті 526 ЦК України\~належне виконання зобов`язання - це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог\~ЦК України\~та інших актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша\~стаття 1049 ЦК України). Таким чином розписка надана позивачем про передачу грошових коштів містить ознаки договору позики, з такої можна встановити дійсну правову природу договірного зобов`язання. Всупереч укладеному договору позики та вказаним нормам відповідач у встановлений строк не виконав покладені на нього зобов`язання та не повернув частину боргу позивачу у розмірі 723 долари США. Оцінивши надані суду докази у їх сукупності, встановивши дійсний характер правовідносин між сторонами, з врахуванням тієї обставини, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за договором позики, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Враховуючи курс долара США станом на 29.08.2022 (день ухвалення рішення), встановлений національним банком України, то стягувана сума боргу становитиме 26432,88 грн. (36,56 1 дол. США х 723 дол. США сума боргу = 26432,88 грн). Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: partial