Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

Позивач у січні 2022 року звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на своє утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, щомісяця, до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, відповідач [PERSON] є її батьком. До досягнення [PERSON] повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання дочки згідно рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2015 року. На даний час вона продовжує навчання у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Згідно із довідкою зазначеного навчального закладу від 16 грудня 2021 №66-04-320/595, період навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025, денна форма здобуття освіти, бюджет. [PERSON] проживає разом з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні. Утім, забезпечити потреби дочки самотужки вона не має змоги. Відповідач отримує пенсію та регресні виплати, тому має можливість допомагати. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Третя особа в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. \~Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 січня 2004 року (а.с.5). Згідно рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2015 року до досягнення [PERSON] повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання дочки в розмірі ј частини щомісяця з усіх видів доходу до повноліття (а.с.9). На даний час [PERSON] є повнолітньою, що підтверджується копією паспорту № [NUMBER] (а.с.4). Згідно довідки від 16 грудня 2021 №66-04-320/595, виданої Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут» [PERSON] є студенткою 1 курсу вказаного навчального закладу, термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025, денна форма здобуття освіти, бюджет. Відповідно довідки про склад сім`ї від 05 січня 2022 року №14/89 станом на 05 січня 2022 року, за адресою: [ADDRESS] , до складу зареєстрованих осіб входять: [PERSON] (позивач) та [PERSON] (мати позивача) (а.с.14). Відповідно до довідки про реєстрації місця проживання особи від 26 серпня 2021 року за відомостями Департаменту реєстрації Харківської міської ради з 26 серпня 2021 року по теперішній час [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Враховуючи, що [PERSON] , яка є дочкою відповідача, на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання та не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, що позбавляє останню можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, у зв`язку з чим вона є такою, що потребує матеріальної допомоги. Відповідач в свою чергу, не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду заперечення або відзив на позовну заяву, не надав жодного доказу, який би підтверджував неможливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці. З огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, який би був справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього, зокрема, з урахуванням того, що відповідач є пенсіонером, отримує постійний дохід у вигляді пенсії та регресних виплат, у силу чого має можливість забезпечувати своє життя також самостійно. З урахуванням потрібності в матеріальній допомозі повнолітній дитині, матеріального стану її матері, суд дійшов висновку, що відповідач може надати своїй повнолітній дитині допомогу на час її навчання в розмірі 1/10 частки заробітку (доходу). За таких підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial