Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.09.2021 року звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] , про визнання договору міни дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, просить суд: визнати договір міни нерухомого майна №2344/Б від 16.07.1999 року дійсним, визнати за позивачем право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Стислий виклад позиції позивача Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.07.1999 р. між позивачем та відповідачем на Одеській товарній біржі було укладено договір міни № 2344/Б житлового будинку [ADDRESS] в обмін на 1/4 частину житлового будинку по [ADDRESS] . Вважає себе власником житлового будинку, який набув за договором № 2344/Б, та має намір подарувати вказане нерухоме майно синові. В свою чергу, перевіривши договір № 2344/Б міни нерухомо майна, нотаріус повідомив, що даний договір не відповідає вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з тим, що нотаріально не посвідчений. Нотаріус повідомила його, що він не зможе оформити договір, а тому рекомендувала йому звернутися до суду. З вказаних вище підстав, та з урахуванням того, що він не може іншим шляхом, ніж через суд, захистити своє право власності на придбане майно, позивач і звернувся до суду з даним позовом. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі. 04 жовтня 2021 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду. 14 грудня 2021 року ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті справи. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надала заяву з проханням позовні вимоги задовольнити, розглянувши справу у її відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. Суд розглядає справу за відсутність належним чином повідомлених сторін, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ухвали Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 серпня 2022 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 16.07.1999 року [PERSON] , виступаючий ініціатором правочину передав, а [PERSON] прийняв 1/4 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в свою чергу, [PERSON] передав [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірний житловий будинок є договір міни нерухомого майна № 2344/Б від 16.07.1999 року, укладений та зареєстрований в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі. Підтвердженням факту виникнення права власності у [PERSON] на придбаний будинок, є реєстрація договору міни в КП «Білгород-Дністровського БТІ» на праві приватної власності 23.07.1999 року в реєстровій книзі № 25 за реєстровим № 3519, що підтверджується відміткою у договорі. Крім того, згідно відповіді КП «Білгород-Дністровське БТІ» № 1131 від 08.09.2021 року повідомлено, що договір № 2344/Б міни нерухомого майна від 16.07.1999 року було зареєстровано Білгород-Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації 23.07.1999 року в реєстровій книзі № 25 за реєстровим № 3519. Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, позивач передала відповідачу обумовлену п. 4 договору 1/4 частину належного їй будинку по [ADDRESS] в обмін на житловий будинок по [ADDRESS] , а відповідач надав позивачу документи на будинок. 23.07.1999 року [PERSON] виготовив технічний паспорт на придбаний будинок. Нормативне обґрунтування Правовідносини між сторонами регулюються ЦК України в ред. 1963 року та Законом України "Про товарну біржу". Згідно з ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" , зокрема угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ст. 241 ЦК України, 1963 року, за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. За змістом ст. 242 ЦК України, в редакції 1963 року, до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Відповідно до ст. 47 ЦК України, в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними" суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Таким чином, враховуючи вищевикладене, а саме те, що згода щодо усіх істотних умов договору, укладеного на Одеській товарній біржі сторонами правочину була досягнута в момент укладання договору, що є підставою для визнання договору міни № 2344/Б від 16.07.1999 року дійсним, прийнявши до уваги і те, що нотаріально посвідчити договір наразі не надається можливим, іншого способу захистити права позивача, окрім як в судовому порядку не вбачається можливим, а отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору міни дійсним та визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved