Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом, за змістом якого просила суд провести поділ спадкового майна,\~ автомобіля Mazda 5, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , синього кольору, тип ТЗ- легковий універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER] наступним чином: визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/6 частку автомобіля Mazda 5, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , синього кольору, тип ТЗ- легковий універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER] , яка належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; припинити право власності на 1/6 частку автомобіля Mazda 5, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , синього кольору, тип ТЗ- легковий універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] ; стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/6 частки автомобіля Mazda 5, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір-синій, тип ТЗ- легковий універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER] , у сумі 30 822,02 гривень, які внесені позивачем на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] \~ помер чоловік позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частки спірного транспортного засобу. На іншу 1/2 частки позивачці видано свідоцтво про право власності, як на частку у спільному майні подружжя. Спадкоємцями за померлим є позивачка та діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , які звернулись з заявами про прийняття спадщини. Державним нотаріусом 07.09.2021 року видано свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці та доньці на 1/6 частки автомобіля. Між позивачкою та [PERSON] було досягнуто згоди про викуп частки. В той ж час, відповідач ухиляється від отримання свідоцтва, автомобілем не користується. Позивачці належить 4/6 частки в автомобілі та досягнуто домовленість\~ подальшій реєстрації 1/6, частки, що належить доньці померлого [PERSON] . Тому, вважає, що оскільки частка відповідача є малозначною, припинення його права власності не завдасть йому істотної шкоди. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав з мотивів наведених у ньому. Надав пояснення про те, що частка відповідача є малозначною, він умисно ухиляється від оформлення спадкових прав, тому його право власності слід припинити із виплатою компенсації Відповідач в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертами, які повертались на адресу суду та оголошенням на сайті Судової влади, про причини неявки суду не повідомлено. Третя особа в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 грудня 2020 року виданого Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) [PERSON] [INFO] помер [INFO] . 12 грудня 2020 року з заявами про прийняття спадщини до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори звернулись дружина померлого [PERSON] та дочка померлого [PERSON] (заяви номер 2368 та 2369), (а.с.58-59). 22 березня 2021 року з заявою про прийняття спадщини до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори звернувся син померлого [PERSON] , (заява номер 546, а.с. 69). 07 вересня 2021 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д. видано свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] видано [PERSON] . Та на 1/6частку жилого будинку\~ видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку житлового будинку [PERSON] ще не видано. 07 вересня 2021 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на 1/6 частки земельної ділянки кадастровий номер 2610192001:25:008:0040 видано [PERSON] , [PERSON] ще не видано. 07 вересня 2021 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Дмитрук С.Д. видано свідоцтва: - про право власності на частку в спільному майні подружжя на 1/2 частку автомобіля Mazda 5, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір-синій, тип ТЗ- легковий універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER] видано [PERSON] ; - про право на спадщину за законом на 1/6 частку автомобіля Mazda 5, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір-синій, тип ТЗ- легковий універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER] видано [PERSON] ; - про право на спадщину за законом на 1/6 частку автомобіля Mazda 5, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір-синій, тип ТЗ- легковий універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER] видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку автомобіля [PERSON] ще не видавалось. Згідно звіту про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу №240 від 30.11.2021 року ринкова вартість автомобіля Mazda 5, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір-синій, тип ТЗ- легковий універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER] складає 184932,09 гривень. Згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» №0.02428980328.1 від 21.01.2022 року [PERSON] внесенено на рахунок ТУ ДСА України в Івано-Франківській області депозитний платіж в розмірі 30822,02 гривень (а.с.114). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Положеннями статей 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до частини першої статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (частина друга статті 1278 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1279 ЦК України спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна в межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі за №6-692цс16 (постанова від 25.05.2016), вирішуючи спори про поділ спадщини та визнання права власності на спадкове майно, суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з`ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину. Під час розгляду справи № 243/6275/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що спадщина належить спадкоємцям, які прийняли її на праві спільної часткової власності (частина четверта статті 355 ЦК України), а тому при її поділі застосовуються правила передбачені в главі 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ провадиться в судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному із спадкоємців за законом або за заповітом. Вирішення судового спору щодо поділу спадкового майна не залежить від отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину (постанова від 22.01.2020). У справі № 743/126/17 ВС звернув увагу на те, що реалізація переважних прав може відбуватися на стадії поділу спадкового майна, виділу з нього частки чи перерозподілу спадщини, якщо майно збереглося у натурі, тобто здійснення спадкових прав спадкоємцями, які набули право на спадкування та прийняли спадщину. У постанові від 11.12.2019 року у справі №638/2267/14-ц Касаційний цивільний суд зазначив, що виділ на підставі статті 1278, 1279 ЦК може бути здійснений спадкоємцями за взаємною згодою, шляхом укладення договору або (у разі наявності спору) в судовому порядку. Якщо ж неможливо виділити частку спадкоємця у натурі, то спадкове майно передається одному із спадкоємців, а іншим - відповідна грошова компенсація. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Аналогічна за змістом норма міститься в статті 321 ЦК України. В постанові від 22 січня 2020 року у справі №243/6275/16-ц Верховний Суд зазначив, що спадщина належить спадкоємцям, які прийняли її на праві спільної часткової власності (ч.4 ст. 355 ЦК України), а тому при її поділі застосовуються правила, передбачені в главі 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ провадиться в судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному із спадкоємців за законом або за заповітом. Вирішення судового спору щодо поділу спадкового майна не залежить від отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину. Таким чином поділ спадщини і виділ частки спадкоємця здійснюються на підставі положень ст. ст. 364-367 ЦК, що регулюють процедуру поділу (виділу частки) майна, що є об`єктом права спільної часткової власності з урахуванням особливостей поділу спадкового майна, визначеного нормами спадкового права. Частиною першою статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких, суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні, а саме: частка є незначною і не може бути виділена у натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Суд звертає увагу, що за положеннями ст. 365 ЦК України, окрім неподільності речі і внесення позивачем відповідної суми на депозит, є встановлення наявності тих обставин, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам інших співвласників. Аналогічний правовий висновок зазначений в Постанові КЦС ВС від 14.07.2021 у справі №496/3710/16-ц в якій касаційний суд вказав, що можливість перерозподілу спадщини, право власності на частки в якій мають спадкоємці, передбачена статтею 365 ЦК України, зокрема припинення права на частку в спільному майні за наявності підстав, а саме: частка є незначною і не може бути виділена у натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Стаття 364 ЦК України визначає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею за рішенням суду на підставі позову інших співвласників (співвласника) можливе за наявності хоча б однієї з чотирьох передбачених частиною першою статті 365 ЦК України підстав, проте таке припинення в усякому випадку не повинно завдати істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, і за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. При цьому, висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном. Обґрунтовуючи позов, позивач в якості підстав для припинення права [PERSON] на частку у праві спільної часткової власності на рухоме майно, зокрема на 1/6 частину автомобіля, вказала, що вказана частка відповідача є незначною і не може бути виділеною в натурі, спільне володіння і користування майном є неможливим. У зв`язку з пред`явленням позову про припинення права власності, позивач виконала умову щодо попереднього внесення на депозитний рахунок суду компенсації вартості частки у спірному автомобілі, перерахувавши на депозитний рахунок грошову суму. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2021 року в справі № 748/2338/19 (провадження № 61-6929св21) зазначено, що: «припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення порушення прав інтересів співвласника, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку». Так, суд зазначає, що доводи позивача про неможливість виділу в натурі належних [PERSON] на праві спільної часткової власності 1/6 частини автомобіля є обґрунтованими, однак відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України, статті 76 ЦПК України та частини\~ першої статті 81 ЦПК України, позивач не надала суду доказів того, що автомобілем не можна користуватися спільно та припинення права відповідача [PERSON] на його частку не завдасть істотної шкоди його інтересам як співвласника та членам сім`ї останнього. Таким чином, існують й інші варіанти перерозподілу часток сторін щодо спільної часткової власності, як на нерухоме майно так і на рухоме майно, пов`язаний з припиненням права власності на частки відповідача щодо нерухомого майна та передачі йому у власність транспортного засобу. Оскільки, як випливає з позовної заяви позивач [PERSON] та третя особа\~ [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , тобто в житловому будинку частка в якому\~ також є спадковим майном, в свою чергу відповідач проживає за іншою адресою. Доказів щодо належності відповідачу іншого транспортного засобу на праві власності, що є характеристикою наявності чи відсутності завдання істотної шкоди його інтересам внаслідок припинення права на частку у спірному майні, суду не надано. Як не надано і будь-яких інших доказів, які можуть свідчити про відсутність порушення інтересів відповідача у випадку задоволення позову. Так судом, встановлено, що спадкова маса не складається лише з спірного транспортного засобу. Сторони спору є спадкоємцями першої черги. Відповідач не оформив спадщину як на транспортний засіб, так і на 1/6 частки житлового будинку та 1/6 частки земельної ділянки. Також позивачкою не обґрунтовано, яким чином порушено її право зі сторони відповідача на вільне володіння та користування автомобілем, доказів того, що вона має перешкоди оформленні права власності на автомобіль суду не надано. Частка 1/6 всіх трьох спадкоємців є рівною, тому в даному випадку немає малозначної частки у відповідача. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 321, 355, 356,321, 364,365,367,1267, 1278, 1279 ЦК України,

Outcome: dismissed