Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним цивільним позовом, який представник підтримала у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що [PERSON] , на підставі Договору купівлі-продажу від 30.08.2006 року, є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою, окрім власника, її матері [PERSON] та дідуся [PERSON] , зареєстровані 21 іноземний студент: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які потребували реєстрації місця проживання в Україні у посвідках на тимчасове проживання як іноземних громадян, а також [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , котрі були давніми приятелями матері позивача, і були зареєстровані у спірному домоволодінні у зв`язку зі складними життєвими обставинами. Разом з тим, вказані особи не є членами сім`ї власника житла за адресою: [ADDRESS] , ніколи в ньому не проживали та ним не користувалися, участі в оплаті житлово-комунальних послуг не приймали. Факт не проживання відповідачів у житловому будинку [ADDRESS] підтверджується Актом про проживаючих осіб від 01.08.2022 року. Реєстрація відповідачів за вищевказаною адресою порушує право [PERSON] щодо володіння, користування та розпорядження своєю власністю, оскільки остання вимушена сплачувати за надані житлово-комунальні послуги (газо-, водо- та електропостачання), виходячи з кількості зареєстрованих осіб. Тому позивач просить суд визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 14.06.2022 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, шляхом надіслання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не сповістили, відзивів на позовну заяву не надали, що не перешкоджає розгляду справи по суті у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] до суду не прибула, надала письмовий відзив на позовну заяву, у якому просила справу розглянути без її участі та зазначила про визнання заявлених вимог у повному обсязі, оскільки до будинку за адресою: [ADDRESS] , вона ніколи не вселялася і не проживала. Представник Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» СМР, будучи сповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на підставі Договору купівлі-продажу від 30.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим А.О., зареєстрованого в Реєстрі за №\~2466, є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні, будинку осіб від 20.05.2022 року, наданої Управлінням «ЦНАП у м. Суми» СМР, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: дідусь позивача [PERSON] ( [INFO] ), мати позивача [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ) (а.с.13). Як вбачається з Акту про проживаючих осіб у житловому будинку від 01.08.2022 року, складеного за участі сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посвідченого головою квартального комітету №\~15 Швець В.О., іноземні громадяни та громадяни України: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані у житловому будинку [ADDRESS] , фактично за місцем реєстрації не проживають більше одного року, взагалі у вказане домоволодіння не вселялися, особистих речей не мають (а.с.113). Власник спірного домоволодіння [PERSON] стверджує, що відповідачі у добровільному порядку дій щодо зняття з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , не вчиняють, їх місце перебування не відоме; такі дії останніх порушують її права щодо володіння, користування та розпорядження своєю власністю, оскільки остання вимушена сплачувати за надані житлово-комунальні послуги (газо-, водо- та електропостачання), виходячи з кількості зареєстрованих осіб. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що регулюються Цивільним законодавством про право власності Відповідно до положень ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилом ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Згідно вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, показанням свідків. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що будинок [ADDRESS] вони придбали у 2006 році, з того часу в ньому і проживають. На прохання її доньки [PERSON] за вказаною адресою були зареєстровані іноземні студенти, а також її приятельки, які до домоволодіння не вселялися і жодного дня в ньому не проживали, їх речей в будинку немає. Зазначила, що реєстрація місця проживання вказаних осіб значно ускладнює сплату за надані житлово-комунальні послуги, яка вираховується виходячи з кількості зареєстрованих осіб. Свідок [PERSON] суду показала, що у будинку за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] разом з батьком; жодних інших осіб в ньому немає і ніколи не було. Свідок [PERSON] у судовому засіданні також ствердно підтвердила факт не проживання будь-яких іноземних студентів у будинку [ADDRESS] . Зазначила, що за вказаною адресою проживає [PERSON] разом з батьком; про реєстрацію сторонніх осіб їй нічого не було відомо. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наданих позивачем на обґрунтування заявлених вимог доказів у їх сукупності, зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи та покази свідків, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , яке на праві приватної власності належить [PERSON] , порушує право володіння, користування і розпорядження належним їх майном, оскільки остання вимушена сплачувати за надані житлово-комунальні послуги виходячи з кількості зареєстрованих у будинку осіб, жодної участі в утриманні нерухомого майна відповідачі не приймають, а тому таке право підлягає захисту судом у спосіб, передбачений ст. 391 ЦК України, обраний позивачем. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved