Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

29.12.2021 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право на 2/9 частки на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області та право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що його батьку [PERSON] належав вищевказаний житловий будинок та право на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області. [INFO] [PERSON] помер, залишив заповіт, згідно умов якого заповів право на земельну частку (пай) [PERSON] . Його дружина мала право на обов`язкову частку, яка становить 2/9 частки спадкового майна. Спадковий житловий будинок не охоплений заповітом, а отже спадкується за законом. Позивач прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , яка залишила заповіт, згідно умов якого заповіла право на земельну частку (пай) [PERSON] . 2/9 частки на земельну частку (пай) та 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами не охоплена заповітом, а отже спадкуються за законом. Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що було пропущено шестимісячний строк, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне спадкове майно: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідно до запису в погосподарській книзі № 15 виконавчого комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - право на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області на підставі сертифікату серії ОД № 0062367, виданого 10.09.1996 року Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області, зареєстрованого 10.09.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку частку (пай) за № 425. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.08.2001 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. [PERSON] був складений заповіт, який посвідчений Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 04.09.2000 року за № 583, за умовами якого він заповів належний йому на праві особистої власності земельний сертифікат ОД № 0062367, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією від 15.02.1996 року, права на земельний пай з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога» с. Комишівка Ізмаїльського району [PERSON] . Дружина [PERSON] [PERSON] має право на обов`язкову частку в спадщині, незалежно від змісту заповіту відповідно до ст. 535 ЦК УРСР (1963 року). Відповідно п. 2 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено заявлю від 23.01.2002 року, посвідченою секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району, тобто вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою №1179, виданою 28.09.2021 року Саф`янівською сільською радою, Ізмаїльського району, тобто фактично вступила в управління спадковим майном а отже вважається такою, що прийняла спадщину. Державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 21.03.2003 року, було посвідчено свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого [PERSON] набув право власності на 7/9 часток права на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області. Державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 21.03.2003 року, було посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого [PERSON] набула право власності на 2/9 частки права на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області. Житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] не охоплений заповітом. Відповідно до статті 537 ЦК УРСР (1963 року) частина майна, що залишилась не заповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: -дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 05.11.1959 року Комишівською сільською радою, Ізмаїльського району;; -син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.11.1967 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; -донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 10.04.2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 18.11.1978 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Як було встановлено, [PERSON] та [PERSON] , вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. [PERSON] разом із спадкодавцем не мешкала та з заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто вважається такою, що не прийняла спадщину. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.04.2009 року виконкомом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: -1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; -2/9 частки права на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., виданого на підставі сертифікату серії ОД № 0062367, виданого 10.09.1996 року Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області, зареєстрованого 10.09.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку частку (пай) за № 425. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. [PERSON] був складений заповіт, який посвідчений Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 23.08.2000 року за № 570, за умовами якого вона заповіла належний їй на праві особистої власності земельний сертифікат ОД № 0062366, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією від 16.02.1996 року, права на земельний пай з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога» с. Комишівка Ізмаїльського району доньці [PERSON] . 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та 2/9 частки права на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, не охоплені заповітом, а отже, право на спадкування вищевказаного спадкового майна одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.11.1967 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; -донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 10.04.2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 18.11.1978 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлений факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на 22.04.2009 року, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено показами свідка [PERSON] . Враховуючи викладене, позивач вважається таким, що прийняв спадщину, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Письмовою відповіддю державного нотаріуса, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що було пропущено шестимісячний строк, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved