Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

Орган опіки та піклування Костринської сільської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначається, що на адресу служби у справах дітей Костринської сільської ради надійшов лист служби у справах дітей Ужгородської РДА за №163/12/01-17 від 7 квітня 2021 року, в якому повідомлено, що громадянка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , власноручно написала заяву про залишення своїх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з неможливістю надалі піклуватися про них. Вказується, що відомості про батька при реєстрації народження дитини [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до ст. 125 СК України, і батьком дитини є [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] . Відомості про батька при реєстрації народження дитини [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Посилається, що дівчинку [PERSON] 7 квітня 2021 pоку за клопотанням служби у справах дітей Ужгородської РДА влаштовано до Благодійної організації «Будинок Милосердя «Добрий самаритянин» с.Велика Добронь Ужгородського району. 7 квітня 2021 року [PERSON] з кабінету служби у справах дітей Ужгородської РДА забрала бабуся хлопчика - [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] , останню повідомила про ситуацію з дітьми начальник служби у справах дітей Костринської сільської ради. Дівчинка [PERSON] в той час вже була у БО «Будинок Милосердя «Добрий самаритянин» с. Велика Добронь, і бабуся відвідала онуку в той же день. Ввечері 7 квітня 2021 року [PERSON] відвезла онука [PERSON] у КНП «Великоберезнянська лікарня», де він був оглянутий черговим лікарем і забраний на тимчасове проживання в сім`ю Клин за адресою [ADDRESS] . Хлопчика [PERSON] тимчасово влаштовано в сім`ю родичів (бабусі) згідно п.31 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866. Зі слів працівниці служби у справах дітей Ужгородської РДА, діти були в недоглянутому стані, мали хворобливий вигляд, одяг хлопчика не відповідав сезону, хлопчик постійно зригував. 7 квітня 2021 року служба у справах дітей Костринської сільської ради повідомила про випадок залишення дітей громадянкою [PERSON] Великоберезнянське відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 07.04.2021 року, поставлено на первинний облік служби у справах дітей Костринської сільської ради, як дітей, які залишилися без батьківського піклування. Стверджується, що мати відмовилася йти на контакт зі службою, заблокувала телефонні номери своєї матері, яка взяла на тимчасове проживання онука [PERSON] , місце знаходження матері [PERSON] невідоме. Батько дівчинки [PERSON] в телефонній розмові з начальником служби у справах дітей Костринської сільської ради Сивак О.Ю. відмовився брати участь у вихованні доньки та повідомив, що про місцезнаходження матері дітей [PERSON] не знає. Усне звернення [PERSON] зафіксоване начальником служби [PERSON] , після цієї розмови громадянин [PERSON] не бере слухавку, контакт служби з батьком втрачено. Посилається, що про недогляд за дітьми [PERSON] свідчить те, що 16 квітня 2021 року [PERSON] потрапила в Обласну дитячу лікарню в інфекційне відділення з БО «Будинок Милосердя «Добрий самаритянин» с. Велика Добронь. Дитина [PERSON] , якого бабуся [PERSON] вперше зареєструвала у сімейного лікаря в АЗПСМ с. Кострино, 15 квітня 2021 року був одразу направлений на обстеження до ортопеда в Обласну дитячу лікарню м. Мукачево. За час перебування дитини [PERSON] у БО «Будинок Милосердя «Добрий самаритянин» с. Велика Добронь та [PERSON] тимчасово влаштованого в сім`ю родичів (бабусі), батьки дітей не відвідували і не цікавились їхнім життям. На думку позивача, все це свідчить про злісне невиконання батьками [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов`язків по догляду за дітьми. Виходячи з вищенаведеного, 26 квітня 2021 року на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Костринської сільської ради, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей винесено питання про доцільність позбавити батьківських прав: [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] , відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , - відносно дитини [PERSON] , [INFO] , і враховуючи висновок служби у справах дітей сільської ради, вищевказані обставини, комісія з питань захисту прав дитини вважала доцільним позбавити батьківських прав вказаних осіб. З огляду на те, що наведені обставини свідчать про злісне невиконання відповідачами своїх обов"язків по догляду за дітьми, з посиланням на п.2 ч.1 ст.164, 165, 167 СК України позивач\~просить\~позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] , відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , - відносно дитини [PERSON] , [INFO] , та передати малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , органу опіки і піклування Костринської сільської ради з метою подальшого влаштування їх до сімейних форм виховання. Відповідачі відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надали. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2021 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. У матеріалах справи наявна письмова заява представника позивача начальника служби у справах дітей Костринської сільської ради Сивак О.Ю. від 24 листопада 2021 року про проведення підготовчого засідання у цивільній справі №298/483/21 без її участі. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Судом зауважується, що відповідачка [PERSON] жодного разу не з"явилась в судові засідання, натомість через канцелярію суду подала письмові заяви від 21 січня 2022 року та від 18 травня 2022 року, в яких просить цивільну справу №298/483/21 розглянути без її участі, зазначивши, що копію позовної заяви та долучених до неї матеріалів отримала, зі змістом таких ознайомлена. У зазначених письмових заявах [PERSON] також вказує про визнання нею позову та підтверджує обставини, що наведені в ньому, проти позбавлення її батьківських прав щодо дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не заперечує. Зазначає, що з`являтися в судове засідання не має можливості. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Судом зауважується, що відповідач [PERSON] жодного разу не з"явився в судові засідання, натомість через канцелярію суду подав письмові заяви від 24 січня 2022 року та від 18 травня 2022 року, в яких просить цивільну справу №298/483/21 розглянути без його участі, зазначивши, що копію позовної заяви та долучених до неї матеріалів отримав, зі змістом таких ознайомлений. У зазначених письмових заявах [PERSON] також вказує про визнання ним позову та підтверджує обставини, що наведені в ньому, проти позбавлення його батьківських прав щодо доньки дітей [PERSON] , [INFO] , не заперечує. Зазначає, що з`являтися в судове засідання не має можливості. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачами [PERSON] та [PERSON] пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом та за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Судом установлено, що [PERSON] є матір"ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини стверджуються даними свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] , виданого 8 квітня 2021 року Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 жовтня 2020 року Великоберезнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), відомостями повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00030270053, сформованого 8 квітня 2021 року та відомостями повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00030271921, сформованого 8 квітня 2021 року. Водночас вказаними витягами підтверджується те, що відомості про батька дитини [PERSON] внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері, а відомості про батька дитини [PERSON] внесені відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України за заявами матері та батька дитини про визнання батьківства (арк.пр.7,8, 24-26, 27-30). Згідно даних характеристики Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 14 квітня 2021 року №284 та довідки Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 14 квітня 2021 року №05, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак за цією адресою не проживає, виховувалася в багатодітній сім`ї, за час проживання в с.Кострино скарг на неї не надходило, ніде не працює, має склад сім"ї: донька - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , діти не зареєстровані та фактично не проживають за місцем реєстрації матері (арк.пр.14, 16). Згідно даних характеристики Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 15 квітня 2021 року №55 та довідки Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 15 квітня 2021 року №54, [PERSON] є жителем [ADDRESS] , сиротою, неодруженим, в батьківському будинку проживає разом з співмешканкою, виховує дочку, морально-етичний клімат в сім"ї негативний, скарг на [PERSON] не надходило, про місце працевлаштування невідомо, має склад сім"ї: донька - [PERSON] , [INFO] (арк.пр.15, 17). Також судом установлено, що в листі за підписом начальника служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації від 7 квітня 2021 року за №164/12/01-17, адресованого директору БО «Будинок милосердя «Добрий самаритянин», порушується питання про влаштування до вказаного закладу дитини [PERSON] , [INFO] , з наведенням відомостей щодо обставин залишення відповідачкою [PERSON] своїх дітей, написання останньою заяв про залишення дітей (арк.спр.9). Відповідно до даних акту прийому дитини до закладу від 7 квітня 2021 року, начальник служби у справах дітей Ужгородської РДА передала директору БО «Будинок милосердя «Добрий самаритянин» дитину [PERSON] , [INFO] (арк. спр.35). У заяві від 7 квітня 2021 року, адресованій начальнику служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації, [PERSON] повідомляє про бажання залишити дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки не спроможна піклуватися про них, надати їм необхідне для виховання та життя, зазначивши, що наслідки такого вчинку їй роз`яснено, і вона усвідомлює прийняте нею рішення (арк.спр.36), а в заяві від 7 квітня 2021 року, адресованій директору БО «Будинок милосердя «Добрий самаритянин», [PERSON] просить прийняти її дитину [PERSON] , [INFO] , в заклад через складні життєві обставини (акр.спр.37). За даними усного звернення, що оформлене 9 квітня 2021 року за підписом начальника служби у справах дітей Костринської сільської ради, в ході телефонної розмови [PERSON] повідомив, що знає про вчинок [PERSON] , йому відомо про подану нею заяву про залишення дітей, наслідки цього усвідомлює, однак забрати дітей не може, оскільки є сиротою, працює, не зможе доглядати за дітьми (арк.спр.31). Встановлені судом обставини, що зафіксовані у вищезазначених письмових доказах, вказують про свідоме ухилення відповідачів від виховання малолітніх дітей. Відповідно до Наказів начальника служби у справах дітей Костринської сільської ради №1-п від 7 квітня 2021 року та 2-п від 7 квітня 2021 року дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (арк.спр.18-19). Із висновку комісії з питань захисту прав дитини Костринської сільської ради установлено, що відповідачка [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не утримує їх матеріально, не виховує, станом здоров"я не цікавиться, написала заяви про залишення дітей, а відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не утримує її матеріально, не виховує, станом здоров`я не цікавиться. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від дітей, на контакти зі службою у справах дітей не йдуть, після залишення [PERSON] дітей, останні потрапили до закладів охорони здоров`я, що свідчить про не здійснення за дітьми належного догляду. Уповноважений орган вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] , відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , - відносно дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим, діючи в інтересах дітей, орган опіки та піклування Костринської сільської ради звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права малолітніх осіб. Таким чином, спірні правовідносини з приводу позбавлення батьківських прав, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в\~главі 13 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України). У відповідності до ч.2\~ст.150 СК України\~батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про стан здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що визначено положеннями п. 2 ч. 1\~ст. 164 СК України. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених обставин неналежного виконання відповідачами батьківських обов`язків по вихованню і утриманню дітей, оскільки останні не цікавляться дітьми, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей, матеріально не підтримують та не приділяють уваги здоров`ю дітей, своєю поведінкою не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, відповідачка [PERSON] залишила дітей, про що подала відповідні заяви, суд визнає поведінку [PERSON] та [PERSON] свідомим ухиленням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що згідно п. 2 ч.1\~ст.164 СК України\~є підставою для позбавлення батьківських прав. На переконання суду, права малолітньої дитини [PERSON] на належне виховання і утримання, турботу про здоров"я, фізичний та духовний розвиток з боку її матері [PERSON] та батька [PERSON] , та права малолітньої дитини [PERSON] на належне виховання і утримання, турботу про здоров"я, фізичний та духовний розвиток з боку його матері [PERSON] , порушені та підлягають судовому захисту. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідачі не приймають участі у вихованні дітей, не надають допомоги на їхнє утримання, протягом тривалого часу свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх, тим самим діють всупереч інтересам дітей, позбавляючи їх права на належне батьківське виховання та утримання, суд доходить до висновку, що це є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав. Суд приймає аргументи позивача, що наведені останнім, як на підстави для позбавлення батьківських прав відповідачів, адже такі стверджуються належними і допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми. Судом під час розгляду не встановлено, що відповідачам чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або що відповідачі не виконували батьківські обов`язки з поважних причин, тому, з урахуванням інтересів дітей, суд вважає, що відповідачі ухилилися від виконання батьківських обов`язків, і погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. При вирішенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.\~164,\~165 СК України\~та на які вірно посилається позивач у поданому позові. Частиною 3\~статті 60 ЦК України\~встановлено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно\~статті 65 ЦК України\~до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. У зв`язку з тим, що мати малолітнього [PERSON] позбавлена батьківських прав, а особу батька встановити не можливо, також мати та батько малолітньої [PERSON] позбавлені батьківських прав, враховуючи, що жоден із близьких родичів не виявив бажання бути опікунами дітей, відповідних заяв щодо цього суду не надано, суд вважає за необхідне передати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на опікування органу опіки та піклування Костринської сільської ради. Згідно ч.2\~ст.166 СК України\~особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 3\~ст. 166 СК України). Відповідно до ст. ст. 51, 52 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народженні вони у шлюбі чи поза ним. Обов`язок батьків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття також закріплений у статті 180 Сімейного кодексу України. Отже, діючим законодавством України передбачений саме обов`язок, а не право батьків утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення повноліття і цей обов`язок стосується обох батьків. Позивач при зверненні до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав не заявив позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК України та з урахуванням положень частини четвертої статті 10 ЦПК України (яка на даний час кореспондується з ч.1 ст.13 ЦПК України), вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Наприклад, суд має право вийти за межі заявлених вимог і з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину одночасно з позбавленням батьківських прав (частина друга статті 166 Сімейного кодексу України). Враховуючи вищевикладене, суд, незважаючи на відсутність у позовній заяві вимоги позивача про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей, виходячи із необхідності захисту інтересів малолітніх дітей, вважає за необхідне у даному випадку вийти за межі позовних вимог і з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дітей в порядку вимог ч.2 та ч. 3 ст. 166 СК України, оскільки підстав для звільнення відповідачів від обов`язку утримувати дітей у розумінні ст.188 СК України судом не встановлено. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання про стягнення аліментів на дитину, суд враховує положення закону щодо обов`язку відповідачів утримувати дітей та вважає, що порушене право малолітніх дітей підлягає захисту шляхом стягнення з відповідачки [PERSON] аліментів на доньку та сина на їхній особистий рахунок в твердій грошовій сумі на кожну дитину в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а з відповідача [PERSON] аліментів на доньку на її особистий рахунок в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При визначенні розміру аліментів, суд, зважаючи на приписи\~ст.182 СК України, враховує, стан здоров"я та матеріальний стан дітей, те, що відповідачі є особами працездатного віку, в матеріалах справи відсутні відомості щодо незадовільного стану їх здоров`я, останні є не працюючими, відомостей щодо наявності інших утриманців нема, дані щодо матеріального становища платників аліментів та відомості щодо їх майна, грошових коштів, розміру заробітної плати (доходу) в матеріалах справи відсутні. Вирішуючи спір в частині виконання відповідачами обов`язку утримувати дітей, суд застосовує норми права, що містяться в ст.ст.\~166,\~180-182,\~184,\~191 СК України. Суд вважає, що визначення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності, визначеним ч.9 ст.7 СК України. Суд вважає за необхідне вирішити питання щодо перерахування аліментів на особисті рахунки дітей [PERSON] та [PERSON] у відділені Державного ощадного банку України та зобов`язати законного представника дітей відкрити особисті рахунки дітей у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня, коли позивач звернувся із позовом до суду - з 7 травня 2021 року. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні спору по суті суд враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд констатує, що відповідачі жодного разу в судове засідання не з"явилися, не надали відзиву на позов, не надали суду жодних доказів, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а навпаки, двічі звернулись до суду з письмовими заявами про визнання позовних вимог в повному обсязі, в яких в тому числі вказали на те, що не заперечують щодо позбавлення їх батьківських прав та визнають наведені в позові обставини. Суд на підставі вищенаведених та оцінених доказів у їх сукупності, дійшов переконання про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п.14 ч.2\~ст.3 Закону України «Про судовий збір»\~судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч.6\~ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у сумі 908 гривень з кожного.

Outcome: approved