Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі позивач) звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до\~\~ [PERSON] про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 5943,90 грн. та суми сплаченого судового збору в розмірі 2270, 00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 29 березня 2017 року трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме відповідач, керуючи транспортним засобом БМВ, державний номерний знак [NUMBER] , у місті Харкові допустив зіткнення з транспортним засобом Пежо, державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічні пошкодження. Відповідно до Постанови Дзержинського районного суд міста Харкова №638/6389/17 від 29.06.2017 року відповідача визнано винним у настанні ДТП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована на виконання вимоги ЗУ №1961-ІV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон №1961-ІV). Потерпіла особа повідомила позивача про настання ДТП та надала останньому усі необхідні документи, що передбачені ст. 35 Закона №1961-ІV. Зокрема, потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до звіту №771 встановлено, що сума регламентної виплати складає 5943,90 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону №1961-ІV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На підставі наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 5943,90 грн. Ухвалою суду від 09 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, заяви про розгляд справи без його участі, суду не направив. Оскільки позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, а відповідач по справі був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, не з`явився до суду та не повідомив про поважність такої неявки, суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. На підставі частини 2 статті 247ЦПКУкраїни у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. На підставі постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 червня 2017 року, по справі № 638/6389/17, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як вбачається з вказаної постанови, 29 березня 2017 року о 01:15 год. в м. Харкові по вул. Отакара Яроша, буд. 25, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом BMW, державний номерний знак [NUMBER] , не надав перевагу в русі транспортному засобу PEUGEO, державний номенрний знак [NUMBER] , який завершував рух проїзду перехрестя внаслідок чого відбулося зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги п. 16.5. Правил дорожнього руху. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , транспортний засіб PEUGEO, державний номенрний знак [NUMBER] , належить КЗОЗ Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф. 14.04.2017 року КЗОЗ Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 29.03.2017, та заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту № 771 від 24.08.2017 року про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту зносу автомобіля марки «PEUGEO», державний номерний знак [NUMBER] , оцінювачем [PERSON] вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 5393,90 грн. 23.08.2017 КЗОЗ Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про здійснення відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП, яка сталася 23.03.2017 року, на розрахунковий рахунок заявника. Згідно з наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 11384 від 12.12.2018 року прийняте рішення про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП КЗОЗ Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф з фонду захисту потерпілих у розмірі 5393,90 грн. Як вбачається з копії платіжного доручення № 1014727 від 14.12.2018 року, страхове відшкодування у розмірі 5393,90 грн. було перераховано позивачем на користь КЗОЗ Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф. Згідно з п. п. а) п. 41.1.ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.п. 38.2.1. пункту 38.2 ст. 38 Закону №1961-ІV, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Позивач довів, а відповідач не спростував відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на транспортний засіб відповідача BMW, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі матеріалів справи судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача,\~водія автомобіля марки BMW, державний номерний знак [NUMBER] , в порушення умов Закону №1961-ІV, а саме ст. 21, застрахована не була. Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статей\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частин 1 та 3\~статті 83 ЦПК України\~унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Проте, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого ухвалою суду строку. В матеріалах справи також відсутні докази неможливості подання відповідачем доказів з об`єктивних причин, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження строк. Відповідно до частини 4\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач заявляє до відповідача суму позовних вимог у розмірі 5943,90 грн. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів з боку відповідача на спростування зазначених вище висновків, суд, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, доходить висновку про наявність підстав для стягнення в порядку регресу з відповідача на користь позивача фактично сплаченого страхового відшкодування в розмірі 5393,90 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 2059,79 грн.

Outcome: partial