Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказала наступне. 07 жовтня 2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 14 вересня 2010 року. Від шлюбу у сторін народилась донька: [PERSON] , [INFO] . Як вказала позивач, після розлучення донька [PERSON] залишилась проживати разом з нею: [ADDRESS] та перебувала на її утриманні. Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини. Однак, як стверджує позивач, з червня 2021 відповідач перестав надавати допомогу на утримання дитини. Позивач вказує, що останнє місце роботи відповідача є Товариство з обмеженою відповідальністю «Деметра Одне», у якому він обіймав посаду директора, у зв`язку з чим, на думку позивача, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. Також, позивач [PERSON] вказує, що донька [PERSON] , [INFO] , у 2021 році вступила на денну форму навчання до Закладу фахової передвищої освіти «Київського міського медичного фахового коледжу» на відділення Сестринська справа, за спеціальністю 223 Медсестринство. Термін навчання з 01 вересня 2021 по 30 червня 2025. Форма навчання: за кошти фізичних осіб, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 92800,00 грн. Вартість першого року навчання (10 місяців) становить 23200,00 грн. Тобто, як вказує позивач, щосеместрово необхідно сплачувати за навчання 11600,00 грн., та нею у зв`язку з початком навчання з 01 вересня 2021 року, була внесена плата за навчання за перший та другий семестри 2021-2022 навчального року в розмірі 23200,00 грн., а тому, на думку позивача, з відповідача необхідно стягнути половину понесених фактичних витрат на оплату навчання доньки, в розмірі 11600,00 грн. Позивач стверджує, що на даний час вона не працює, оскільки перебуває у декретний відпустці, та зважаючи на те, що дитина [PERSON] , [INFO] , навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів та знаходиться на утриманні матері, відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, а тому відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину та нести додаткові витрати. Враховуючи викладене, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь: - аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) починаючи з дати звернення до суду з позовом та до закінчення дитиною навчання, а саме: до 30.06.2025 року; - додаткові витрати на дитину в розмірі 11600,00 грн., що дорівнює половині фактичних витрат на оплату навчання доньки за перший та другий семестри 2021-2022 навчального року; - судові витрати, попередній розрахунок яких склав 2500,00 грн. на професійну правничу допомогу. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 20.05.2022 року, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Враховуючи викладене, сторони у судове засідання не викликалися. Разом з тим, від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява (а. с. 31 32), в якій він вказав, що вимоги позову не визнає у зв`язку з тим, що Малиновським районним судом м. Одеси по справі № 2/1519/7391/11 було ухвалено рішення, від 17.11.2011 року, згідно якого, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1300,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з моменту подачі позову з 10.10.2011 року і до досягнення повноліття донькою до [INFO] . Відповідач вказав, що аліменти він сплачує щомісячно, шляхом перерахування коштів через банківські установи. Крім того, відповідач вказав, що розмір аліментів, які він перераховує, є більшим, ніж визначено в рішенні Малиновського районного суду м. Одеси, від 17.11.2011 року, зокрема: 15.05.2022 року 4100 грн., 13.06.2022 року 4050,00 грн., 21.07.2022 року 3800,00 грн. Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні даної вимоги позову. Стосовно вимог позовної заяви про стягнення з відповідача додаткових витрат, останній вказав, що доказів понесення позивачкою таких витрат матеріали справи не містять, але ці вимоги він визнає, та не заперечує проти їх задоволення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 14 вересня 2010 року, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9). Від шлюбу у сторін народилась донька: [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Дана обставина сторонами не оспорюється. На момент звернення до суду, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що відповідачем не оспорюється. Отже, дитина перебуває на утриманні позивачки. У відповідності до рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 17.11.2011 року, по справі № 2/1519/7391/11, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1300,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з моменту подачі позову з 10.10.2011 року і до досягнення повноліття донькою до [INFO] (а. с. 38). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене, судом не досліджуються обставини встановлені зазначеним судовим рішенням. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач звернулась до суду про стягнення аліментів 02.02.2022 року. Тобто, на час звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів, існує рішення суду про стягнення аліментів, строк стягнення за яким спливає разом з повноліттям дитини [PERSON] , [INFO] , а саме - [INFO] . Згідно до ксерокопії трудової книжки, [PERSON] з 02.09.2019 року звільнений із займаної посади (а.с.35-36), тобто, на час розгляду справи, відповідач ніде не працює. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що права стягувача аліментів реалізовуються та є захищеними рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 17.11.2011 року, яке набрало законної сили, та яким було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1300,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з моменту подачі позову з 10.10.2011 року і до досягнення повноліття донькою до [INFO] , а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Стосовно вимог позовної заяви про стягнення додаткових витрат на дитину, судом встановлено, що згідно Довідки № 28, від 08.09.2021 року, [PERSON] , [INFO] , у 2021 році вступила на денну форму навчання до Закладу фахової передвищої освіти «Київського міського медичного фахового коледжу» на відділення Сестринська справа, за спеціальністю 223 Медсестринство. Термін навчання з 01 вересня 2021 по 30 червня 2025. Форма навчання: за кошти фізичних осіб (а. с. 10). Відповідно до типового договору № 20 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, від 29.07.2021 року, укладеного між Закладом фахової передвищої освіти «Київським міським медичним фаховим коледжем» та [PERSON] для здобування фахової передвищої освіти [PERSON] , [INFO] , загальна вартість платної освітньої послуги за весь період навчання становить 92800,00 грн. Вартість першого року навчання (10 місяців) становить 23200,00 грн.. Замовник вносить плату щосеместрово не пізніше ніж 1 вересня та до 1 лютого (а. с. 11 14). У відповідності до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як вбачається з матеріалів справи, в них відсутні належні докази понесення позивачкою додаткових витрат на дитину, а саме: - оплату навчання доньки за перший та другий семестри 2021-2022 навчального року, в розмірі 23200,00 грн.. Разом з тим, враховуючи ту обставину, що в матеріалах справи наявна копія типового договору № 20 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, від 29.07.2021 року, а також копія Довідки № 28, від 08.09.2021 року, які підтверджують факт перебування дитини [PERSON] , [INFO] , на навчанні в Закладі фахової передвищої освіти «Київський міський медичний фаховий коледж», з огляду на визнання відповідачем даної вимоги позову, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в цій частині та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на дитину в розмірі 11600,00 грн., що дорівнює половині фактичних витрат на оплату навчання доньки за перший та другий семестри 2021-2022 навчального року. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Щодо вимог позову про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. В позовній заяві вказано, що попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачкою, склав 2500,00 грн. Частинами 1-4 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Проте, в порушення наведеного, матеріали справи не містять детального опису виконаних робіт та здійснених позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Також, до матеріалів справи не долучено квитанції чи інших належних доказів, на підтвердження дійсної сплати позивачем витрат на правничу допомогу. Відтак, суд позбавлений можливості належним чином оцінити роботу, виконану адвокатом, та перевірити сплату таких робіт, а тому приходить до висновку, що в цій частині позивачу необхідно відмовити. Судовий збір по справі становить 992,40 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial