Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

В червні\~2021\~року [PERSON] \~звернулась до\~Хмельницького міськрайонного\~суду Хмельницької\~області із\~позовом до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~за участю\~третьої особи\~без самостійних\~вимог на\~стороні відповідача\~ТзОВ «Фінансова\~компанія «Житлоінвестбуд»\~про визнання\~правочину недійсним\~та поділ\~майна подружжя,\~ в\~обґрунтування якого\~вказала,\~що з\~літа 2016\~року позивач\~та відповідач\~ [PERSON] \~почали проживати\~однією сім`єю,\~а 25.09.2018\~року між\~ними був\~укладений шлюб.\~З 07\~квітня 2021\~року позивач\~та відповідач\~ [PERSON] \~почали проживати\~окремо. Під час\~спільного проживання\~за спільні\~кошти 26.11.2019\~подружжям було\~придбано автомобіль\~марки SKODA\~ОСТАVIA\~1595,\~сірого кольору\~2005\~року випуску,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~який зареєстровано\~на ім`я\~чоловіка,\~та перебуває\~в його\~користуванні. Вартість автомобіля\~становить 5800,00\~доларів США,\~що згідно\~курсу НБУ\~еквівалентно станом\~на 09.06.2021р.\~-\~27,1764\~X\~5800,00\~=\~157623,12\~грн.\~Відповідач [PERSON] \~не бажає добровільно вирішити\~спір щодо\~поділу автомобіля,\~який є\~об`єктом спільної\~сумісної власності\~подружжя. Крім цього, 26.11.2020\~року між\~ТзОВ «ФК\~«Житлоінвестбуд» та\~ [PERSON] \~був укладений\~договір про\~участь у\~фонді фінансування\~будівництва №32/30-18\~з метою\~отримання у\~власність двокімнатної\~квартири номер\~ [ADDRESS] .\~За вказаним\~договором кошти\~на участь\~у фонді\~фінансування будівництва\~в сумі\~764713,00\~грн.\~(платіжне\~доручення №525283\~від 26.11.2020року)\~та винагорода\~управителя в\~сумі 22941,39\~грн.\~(платіжне\~доручення №525289\~від 26.11.2020\~року)\~сплачувалися за\~рахунок спільних\~коштів сім`ї.\~19\~квітня 2021\~року без\~ згоди\~позивача за\~Договором відступлення\~права вимоги\~(цесії)\~№5/21\~ [PERSON] \~відступив своїй\~рідній бабі\~-\~ [PERSON] \~право вимоги\~за Договором\~про участь\~у фонді\~фінансування будівництва\~№32/2/30-18\~від 26.11.2020\~року. Вважає,\~що вищевказаний\~договір відступлення\~права вимоги\~(цесії)\~порушує її\~права і\~підлягає визнанню\~недійсним,\~адже в\~силу норм\~матеріального права\~позивач маю\~право на\~1/2\~частину вартості\~об`єкта інвестування\~(двокімнатної\~квартири [ADDRESS] )\~у розмірі\~393827,20\~грн.\~В силу\~статті 60\~СК України\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вважає, що оспорюваний договір про відступлення права вимоги (цесії) за Договором про участь у фонді фінансування будівництва №32/30-18 від 26.11.2020р, укладений 19 квітня 2021 року за №5/21 між [PERSON] та його рідною бабою [PERSON] суперечить наведеним вище вимогам закону. Остання не могла не знати, що її рідній внук на час укладення договору перебуває у шлюбі і не отримав згоду своєї дружини - [PERSON] на відступлення майнових прав. Оскільки подружжя не досягло згоди щодо поділу спільного майна, позивач просить суд визнати недійсним договір відступлення права вимоги (цесії) за договором про участь у фонді фінансування будівництва № 32/30-18 від 26.11.2020, укладений між [PERSON] та [PERSON] 19 квітня 2021 року за № 5/21, та в порядку поділу спільного майна подружжя виділити : у власність [PERSON] Ѕ частину інвестованих коштів, що знаходяться в управлінні Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житлоінвестбуд» (код ЄДРПОУ 34382488) у розмірі 393 827 грн. 20 коп. за договором про участь у фонді фінансування будівництва № 32/30-18 від 26.11.2020, укладеним між ТзОВ «Фінансова компанія «Житлоінвестбуд» та [PERSON] , з метою отримання у власність двокімнатної квартири номер об`єкта фінансування 34, площею 64,1 кв.м. на шостому поверсі багатоповерхового житлового будинку з вбудовано прибудованими нежитловими приміщеннями, перша черга будівництва по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~у власність [PERSON] Ѕ частину інвестованих коштів, що знаходяться в управлінні Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житлоінвестбуд» (код ЄДРПОУ 34382488) у розмірі 393 827 грн. 20 коп. за договором про участь у фонді фінансування будівництва № 32/30-18 від 26.11.2020, укладеним між ТзОВ «Фінансова компанія «Житлоінвестбуд» та [PERSON] , з метою отримання у власність двокімнатної квартир номер об`єкта фінансування 34, площею 64,1 кв.м. на шостому поверсі багатоповерхового житлового будинку з вбудовано прибудованими нежитловими приміщеннями, перша черга будівництва по [ADDRESS] , автомобіль SKODA OCTAVIA, об`єм двигуна 1595, номер кузова [NUMBER] , сірого кольору, 2005 року випуску номерний знак [NUMBER] , та тягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Ѕ частину вартості автомобіля SKODA OCTAVIA, об`єм двигуна 1595, номер кузова [NUMBER] , сірого кольору, 2005 року випуску номерний знак [NUMBER] , в розмірі 76\~380 грн. 00 коп., а стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав відзив, в якому позов не визнав, та зазначив, що інформація позивача про спільне проживання до 2018 року (реєстрації шлюбу) є надуманою, щодо придбання автомобіля вказав, що автомобіль був придбаний під час, шлюбу, проте за його особисті кошти, оскільки кошти в розмірі 3000 доларів США ним були отримані від реалізації попереднього автомобіля, а решту коштів отримав в подарунок від своєї баби [PERSON] на підставі договору дарування в усній формі. Щодо договору про участь у фонді фінансування будівництва двокімнатної квартири номер об`єкта фінансування 34, площею 64,1 кв.м. на шостому поверсі багатоповерхового житлового будинку з вбудовано прибудованими нежитловими приміщеннями, перша черга будівництва по [ADDRESS] , то сплачені кошти в розмірі 787654,39 грн. не є повністю об`єктом спільної сумісної власності, оскільки частину коштів у розмірі 387\~506, 00 грн. були подаровані відповідачу його батьком, а частина коштів в розмірі 160000 грн. була подарована бабою [PERSON] , отже спільні кошти, що були інвестовані в будівництво складають 240\~148, 39 грн., просить в задоволенні позову в частині стягнення Ѕ частини вартості автомобіля SKODA OCTAVIA, об`єм двигуна 1595, номер кузова [NUMBER] , сірого кольору, 2005 року випуску номерний знак [NUMBER] , в розмірі 76\~380 грн. 00 коп. відмовити, в задоволенні позову стосовно стягнення Ѕ від частини інвестованих коштів задоволити частково у розмірі 120\~074, 20 грн., а в решті позовних вимог відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала пояснення не позов де зазначила, що нею була подарована онуку частина коштів для придбання автомобіля SKODA OCTAVIA, а отже вказаний автомобіль є особистою власністю [PERSON] , що стосується двокімнатної квартири [ADDRESS] , то дана квартира придбана [PERSON] за кошти, отримані його батьком [PERSON] від укладення договорів емфітевзису, відповідно до вказаних договорів батько отримав грошові кошти, які і були подаровані своєму синові для придбання квартири, наскільки їй відомо батько подарував [PERSON] 387\~506, 00 грн., не виключено, що батько надав і іншу допомогу, частину коштів були подаровані нею і це не менше ніж 160000 грн., тому автомобіль є власністю онука та не може підлягати поділу, як спільна власність, а квартира на 90% куплена за рахунок коштів, що були подаровані нею та його батьком, зі сторони [PERSON] було надано лише 2500,00 доларів США, які і погоджується повернути [PERSON] , просить в задоволенні позову про стягнення Ѕ частини вартості автомобіля SKODA OCTAVIA2005 року випуску номерний знак [NUMBER] , відмовити, в частині стягнення Ѕ від частини інвестованих коштів задоволити частково у розмірі 2500,00 доларів США або еквівалент у гривнях на дату винесення рішення, в решті вимог відмовити. Представник відповідача адвокат Самбір О.Є. діючи в інтересах відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, вказала, що позивачем не доведено що спірне майно придбано за рахунок спільних коштів, на спростування презумпції спільності майна подружжя, представник вказала, що вартість придбаного майна значно перевищує доходи подружжя, і в подружжя не було спільних коштів на придбання майна, оскільки всі зароблені кошти вони витрачали на проживання, найм квартири, придбання одягу, відпочинок та інш. Крім цього, щодо вартості спірного автомобіля просить врахувати оцінку надану відповідачем, оскільки нею враховано технічний стан автомобіля, просить в позові відмовити. Представник третьої особи ТзОВ «Фінансова компанія «Житлоінвестбуд» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 25.09.2018 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області справа № 688/1534/21 від 09.09.2021 шлюб укладений [PERSON] та [PERSON] розірвано. 26.11.2019 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6141/2019/1792144, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останній придбав автомобіль марки SKODA ОСТА VIA 1595, сірого кольору 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно п. 3.1. вказаного договору купівлі-продажу транспортного засобу ціна транспортного засобу складає 42403,91грн. Автомобіль марки SKODA ОСТАVIA 1595, сірого кольору 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 26.11.2019 за [PERSON] , а 14.12.2019 проведена перереєстрація транспортного засобу при переобладнанні для роботи на газовому пальному. 26.11.2020 року між [PERSON] та ТзОВ «ФК «Житлоінвестбуд» був укладений договір про участь у фонді фінансування будівництва №32/30-18 з метою отримання у власність двокімнатної квартири номер [ADDRESS] . За вказаним договором кошти на участь у фонді фінансування будівництва в сумі 764713,00 грн. (платіжне доручення №525283 від 26.11.2020року) та винагорода управителя в сумі 22941,39 грн. (платіжне доручення №525289 від 26.11.2020 року) внесені [PERSON] , що підтверджується довідкою ТзОВ «ФК «Житлоінвестбуд» № 58 від 28.05.2021. 19 квітня 2021 року без згоди позивача за Договором відступлення права вимоги (цесії) №5/21 [PERSON] відступив своїй рідній бабі - [PERSON] право вимоги за Договором про участь у фонді фінансування будівництва №32/2/30-18 від 26.11.2020 року. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення, за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього зареєстровано лише за одним з подружжя. Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Подібні за змістом висновки викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Згідно частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України). За змістом пункту 3 частини третьої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до частини першої статті 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Частинами другою, третьою статті 65 СК України також передбачено, що дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність. Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозв`язку можна зробити висновок, що відсутність нотаріально посвідченої згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення договору позбавляє співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень на укладення договору про розпорядження спільним майном. Укладення такого договору свідчить про порушення його форми і відповідно до частини четвертої статті 369, статті 215 ЦК України надає іншому зі співвласників (другому з подружжя) право оспорити договір з підстав його недійсності. При цьому закон не пов`язує наявність чи відсутність згоди усіх співвласників на укладення договору ні з добросовісністю того з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, ні третьої особи - контрагента за таким договором і не ставить питання оскарження договору в залежність від добросовісності сторін договору. Подібна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові у справі № 372/504/17 від 21 листопада 2018 року, Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 430/1281/14-ц від 15 червня 2020 року. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною третьою статті 216 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу, відповідач [PERSON] вказав, що для фінансування придбання квартири кошти в сумі 387\~506, 00 грн. були подаровані його батьком [PERSON] , а частина коштів в розмірі 160000 грн. була подарована бабою [PERSON] , на придбання автомобіля SKODA ОСТАVIA ним були витрачені кошти від продажу автомобіля Geely ck 2009 року випуску, що був придбаний до шлюбу а також кошти отримані в подарунок від його баби [PERSON] , при цьому відповідач [PERSON] вказав, що вказані договори дарування грошей укладались усно. Відповідно до ч. 1 ст. 718 ЦК України дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Положеннями п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~208\~ЦК України\~ передбачено,\~що у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Частиною 1 статті 206 ЦК України передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Крім цього, Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148, передбачено, що платежі на суму, яка перевищує 50 000 гривень, здійснюються шляхом переказу коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення та/або переказу коштів на поточні рахунки (у тому числі на депозит нотаріуса на окремий поточний рахунок у національній валюті). Разом з тим відповідачем [PERSON] не надано суду доказів укладення письмового договору дарування грошей, та відповідного переказу грошей на суму, яка перевищує 50000 грн. Надані відповідачем [PERSON] виписки з власного банківського рахунку за період з 19.02.2018 по 01.07.2020 свідчать про рух коштів по рахунку відповідача, не містять інформації щодо предмету доказування, а саме придбання спірного майна за особисті кошти, а отже є недопустимим доказом. 23.11.2019 [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6841/2019/1789424, за умовами якого [PERSON] продав транспортний засіб Geely ck 2009 року випуску р.н. [NUMBER] , за умовами вказаного договору ціна транспортного засобу складає 24000 грн. (п. 3.1. договору). Слід зазначити що відповідачем [PERSON] не надано доказів придбання спірного автомобіля SKODA ОСТАVIA за особисті кошти. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що відповідачем [PERSON] не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу, а саме, автомобіль марки SKODA ОСТАVIA 1595, сірого кольору 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , кошти внесені у фонд фінансування будівництва №32/30-18 з метою отримання у власність двокімнатної квартири номер [ADDRESS] . За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Сторони не досягли згоди щодо вартості автомобіля марки SKODA ОСТАVIA 1595, сірого кольору 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Ухвалою суду від 08.12.2021 у справі призначена судова транспортно-товарознавча експертиза, на предмет визначення дійсної ринкової вартості транспортного засобу SKODA OCTAVIA, сірого кольору, 2005 року випуску номерний знак [NUMBER] . В подальшому встановлено, що транспортний засіб SKODA OCTAVIA, сірого кольору, 2005 року випуску номерний знак [NUMBER] відчужений відповідачем на підставі договору комісії від 10.12.2021 № 7826/21/1/007033, за 48000грн. Ухвалою суду від 31.01.2022 скасовано ухвалу суду від 08.12.2021 про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи. Згідно довідки Приватного підприємця [PERSON] від 08.02.2022 № 8/02-1 про вартість автомобіля транспортного засобу SKODA OCTAVIA, сірого кольору, 2005 року випуску номерний знак [NUMBER] (в т.ч ПДВ із врахуванням вартості газобалонного обладнання) 152\~760грн. Так Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10.06.2022 справа № 544/856/20 сформував наступну правову позицію : «Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. З урахуванням наведеного та відступаючи від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 201/14044/16-ц, провадження № 61-189ск17, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно». Наданий відповідачем [PERSON] звіт ТОВ «Бюро оцінок» про незалежну оцінку вартості колісного транспортного засобу від 19.07.2022, згідно якого вартість визначено 70\~780 грн. є недопустимим доказом, оскільки ринкова вартість визначена 152000грн., при цьому при оцінці враховано ремонт, при цьому транспортний засіб оцінювачем не оглядався. Таким чином, оскільки транспортний засіб SKODA OCTAVIA, сірого кольору, 2005 року випуску номерний знак [NUMBER] був зареєстрований за відповідачем та перебував в його користуванні, а в подальшому був ним відчужений, то ринкова вартість подібного транспортного засобу в розмірі 152\~760 грн. враховується при поділі майна подружжя, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 76\~380 грн. 00 коп. (Ѕ частина вартості автомобіля SKODA OCTAVIA, об`єм двигуна 1595, номер кузова [NUMBER] , сірого кольору, 2005 року випуску номерний знак [NUMBER] ). Відповідно до статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об`єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном. Об`єкт будівництва - будівля, споруда або комплекс споруд, будівництво яких організує забудовник та фінансування будівництва яких здійснює управитель за рахунок отриманих в управління коштів. Відповідно до договору № 32/30-18 від 26.11.2020 про участь у фонді фінансування будівництва, об`єктом будівництва за цим договором є багатоквартирний житловий будинок з вбудовано прибудованими нежитловими приміщеннями (1 черга будівництва) по [ADDRESS] , за довірителем закріплено об`єкт інвестування двокімнатну квартиру номер [ADDRESS] . Пунктом 15 договору передбачено, що вартість об`єкта інвестування складає 764\~713, 00 грн. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню частково, а саме, договір відступлення права вимоги (цесії) за договором про участь у фонді фінансування будівництва № 32/30-18 від 26.11.2020, укладений між [PERSON] та [PERSON] 19 квітня 2021 року за № 5/21 підлягає визнанню недійсним. Щодо стягнення винагороди управителя в сумі 22941,39 грн., то відповідно до п. 27 договору про участь у фонді фінансування будівництва № 32/30-18 від 26.11.2020 передбачено сплату винагороди управителю в розмірі 22941,39 грн.. Згідно абз.\~21\~ч.\~1 ст.\~2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» винагорода управителя ФФБ - грошові кошти, які відповідно до цього Закону установники управління (довірителі ФФБ) сплачують управителю для відшкодування необхідних витрат, зроблених управителем у зв`язку з управлінням майном (коштами), переданим йому в управління за договорами про управління майном (договорами про участь у ФФБ), а також для забезпечення його діяльності з управління майном. Довірителі ФФБ сплачують управителю таку винагороду у строки, розмірі та в порядку, визначені договором про участь у ФФБ. Управитель може отримувати винагороду або утримувати її самостійно в інших випадках, передбачених цим Законом, тобто вказана кошти є платою за послуги, а тому не підлягаю поділу в порядку розподілу майна подружжя. У порядку поділу майна у власність [PERSON] та [PERSON] належить виділити кожному по Ѕ частині інвестованих коштів, що знаходяться в управлінні Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житлоінвестбуд» (код ЄДРПОУ 34382488) у розмірі 382 356 грн. 50 коп. за договором про участь у фонді фінансування будівництва № 32/30-18 від 26.11.2020, укладеним між ТзОВ «Фінансова компанія «Житлоінвестбуд» та [PERSON] , з метою отримання у власність двокімнатної квартири номер об`єкта фінансування 34, площею 64,1 кв.м. на шостому поверсі багатоповерхового житлового будинку з вбудовано прибудованими нежитловими приміщеннями, перша черга будівництва по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до суми задоволених позовних вимог. Враховуючи положення п.п.2,3 ч.3 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] . Так при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 6008,39 грн. (4726,39+908,00+454,00), позовні вимоги задоволено частково в розмірі 458736,50 грн., відповідно судовий збір підлягає сплаті пропорційно до суми задоволених вимог в розмірі 5949,37 грн. (6088,39х458736,50:472638,76).

Outcome: partial