Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

08.07.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «Північний ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, у якій просить стягнути моральну шкоду у розмірі 200 000 грн. Вказує,\~що працював\~у шкідливих\~умовах праці\~на підприємстві\~відповідача:\~з 04.01.1980\~по 22.11.1999\~слюсарем черговим\~та з\~ремонту устаткування\~цеху випалювання\~і огрудкування\~№3\~Північний ГЗК,\~з 22.11.1999\~по 16.12.2009\~ слюсарем\~черговим та\~з ремонту\~устаткування цеху\~з виробництва\~обкотишів №2\~ВАТ «ПівнГЗК»,\~з 16.12.2009\~по 14.06.2010\~-\~слюсарем черговим та з ремонту устаткування 5 розряду на виробничій дільниці з ремонту та утримання системи змащування фабрик ПП «Бюро машинобудування» з правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1. 14.06.2010 звільнився за згодою сторін, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. 28.05.2010 йому встановлені професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), ЛН першого-другого ступеня; деф. артроз в поєднанні з періартрозом, колінних ( ПФ другого ст.) та ліктьових ( ПФ першого-другого ст.) суглобів, стійкий больовий синдром. Відповідно до Акту розслідування причини виникнення професійного захворювання від 16.04.2010, причиною виникнення професійних захворювань [PERSON] є робота протягом 27 років 11 місяців в умовах пилу, шуму, вібрації, важкості праці, несприятливого мікроклімату. Відповідно довідки МСЕК від 28.05.2010р., йому первинно з 25.05.2010р. по 01.06.2011р. було встановлено 35 % втрати професійної працездатності, з яких 25% - ХОЗЛ, 10 % - деф. артроз. Довідкою МСЕК від 31.05.2011р., йому з 01.06.2011р. безстроково встановлено 35 % втрати професійної працездатності, з яких 25% - ХОЗЛ, 10 % - деф. артроз. У зв`язку з захворюванням змінилось його життя, погіршилась його якість, що завдає йому моральних страждань. Декілька разів на добу у нього утруднюється дихання, з`являється головний біль при підвищенні артеріального тиску. Такий стан не дає йому можливості спокійно спати вночі, займатися будь-якою фізичною роботою, адже будь-які фізичні навантаження викликають у нього задишку та кашель, він швидко втомлюється, не може довгий час ходити або стояти, постійно відчуває загальну втому, біль. Через отримане професійне захворювання та у зв`язку з погіршенням стану здоров`я не може виконувати майже ніякої роботи по господарству, не може без відпочинку підійматися додому по сходах, через що йому постійно доводиться прохати допомоги, іноді навіть у сторонніх людей. Це завдає йому нестерпних моральних страждань, оскільки він відчуває себе непотрібним не лише для суспільства, а й для рідних та близьких людей. Виходячи з тривалості роботи у відповідача та відсотку втрати професійної працездатності, просить стягнути з ПрАТ «Північний ГЗК» моральну шкоду у розмірі 200 000 грн. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2022 року, в якій зазначено, що розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач ПрАТ «Північний ГЗК» повідомлений про відкриття провадження та порядок розгляду справи належним чином, копія ухвали з додатками отримана 22.07.2022, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.30). Відповідачем направлено до суду засобами поштового зв`язку пояснення на позов (вх№10530 від 10.08.2022) без підтвердженням про направлення їх копії позивачу, а також клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.31-34, 35). Представник відповідача позов не визнає в повному обсязі, в поясненнях вказує, що позивач був попереджений про шкідливість умов праці і тривалість роботи позивача в шкідливих умовах залежить від самого працівника і лише працівник несе відповідальність за наслідки свого вибору. Працюючи в шкідливих умовах, позивач сам повинен дбати про свій стан здоров`я. Крім того, позивачем не надано доказів спричинення йому шкоди відповідачем, позивач з 16.12.2009 по 14.06.2010 (дати звільнення) працював на іншому підприємстві, тому не обґрунтовано розмір моральної шкоди, сума не відповідає вимогам розумності та справедливості, просить відмовити в задоволенні позову. Щодо клопотання представника відповідача в частині відкладення розгляду справи, суд роз`яснює, що ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2022 постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, з урахуванням положень ст.279 ЦПК України, та визначено відповідачу строки подання заяв, згідно зі ст.277 ЦПК України, тому у задоволенні клопотання щодо відкладення розгляду слід відмовити. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач працював на підприємстві відповідача: з 04.01.1980 по 22.11.1999 слюсарем черговим та з ремонту устаткування цеху випалювання і огрудкування №3 Північний ГЗК, з 22.11.1999 по 16.12.2009 слюсарем черговим та з ремонту устаткування цеху з виробництва обкотишів №2 ВАТ «ПівнГЗК». Також [PERSON] в проміжок часу з 16.12.2009 по 14.06.2010 працював на ПП «Бюро Машинобудування» слюсарем черговим та з ремонту устаткування 5 розряду з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 1. 14.06.2010 звільнився за згодою сторін, п. 1 ст. КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 7-9). Під час роботи на ПП «Бюро Машинобудування» у позивача виникли професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), ЛН першого-другого ступеня; деф. артроз в поєднанні з періартрозом, колінних ( ПФ другого ст.) та ліктьових ( ПФ першого-другого ст.) суглобів, стійкий больовий синдром, що підтверджується Актом від 16.04.2010 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (а.с. 15-16). Відповідно до п. п. 13, 16, 17, 18, 19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16.04.2010 року, умови та характер праці слюсаря чергового та з ремонту устаткування відносяться до 3 класу 3 ст. шкідливості дані санітарно-гігієнічної характеристики про умови праці [PERSON] підготовленої Тернівською районною СЕС від 10.03.2010р. №2/2-517. Професійне захворювання виникло за таких обставин: Працюючи з 16.12.2009 р. по теперішній час слюсарем черговим та з ремонту устаткування дільниці з ремонту та утримання механічного устаткування систем масло змащувального обладнання ЦВО № 2 ПП «Бюро Машинобудування», [PERSON] виконував роботи по утриманню й ремонту механічної частини технологічного устаткування ЦВО № 2 ВАТ «ПівнГЗК», які з причин недосконалості технологічного процесу та несистематичного використання комплексу пилоподавлення характеризувалися запиленістю повітря робочої зони, параметри якої, перевищували ГДК, а через недосконалість робочого місця та обмеженість робочого простору, не дозволяючого завжди застосовувати засоби малої механізації важкою фізичною працею. Працюючи раніше: з 04.01.1980 р. по 22.11.1999 р. слюсарем черговим та з ремонту устаткування цеху випалювання і огрудкування №3, з 22.11.1999р. по 16.12.2009р. слюсарем черговим та з ремонту устаткування цеху з виробництва обкотишів №2 ВАТ «ПівнГЗК», [PERSON] виконував роботи, які згідно з даними санітарно-гігієнічної характеристики про його умови праці, підготовленої Тернівською районною СЕС від 08.12.2009р. №2/2-3538, також характеризувалися впливом пилу на організм, концентрація якого перевищувала ГДК та важкою фізичною працею. Фактором, що підсилював дію основних факторів, був несприятливий мікроклімат в холодний період року. Причинами хронічних професійних захворювань позивача є робота протягом 27 років 10 місяців в умовах пилу, важкості праці, несприятливого мікроклімату: Рівень важкості праці: - маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну 36 кг. При нормі до 30 кг.; - робоча поза з нахилом корпусу до 30?/більше 30? - 48.4/26,8% при нормі 25%/- за зміну; нахил корпусу за зміну 286 при нормі до 100 кількості за зміну. Важкість праці відноситься до 3 класу 3 ступеню шкідливості. Запиленість повітря робочої зони пил із вмістом кремнію діоксиду від 2 до 10% - 5,6-23,2 мг/м3 при нормі 4,0 мг/м3. Показники мікроклімату: - температура повітря 4,2 при нормі 12-20 ?С; - відносна вологість 92% при нормі 75%. З метою ліквідації і запобігання професійним захворюванням пропонується: 1. Директору ПП «Бюро Машинобудування» [PERSON] . 1.1. Розробити та узгодити з Тернівською районною СЕС заходи щодо зниження впливу важкості ручного труда та запиленості на робочих місцях слюсарів чергових та з ремонту устаткування. 1.2. Вирішити питання раціонального працевлаштування [PERSON] , згідно висновку ЛКК. Особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативи: керівництво ПівнГЗК з 1980 по 1996 рр., та роботодавець ВАТ «ПівнГЗК» у період з 1996 по 2009 рр., керівництво ПП «Бюро Машинобудування» за період роботи [PERSON] на цих підприємствах. Ст. 153 КЗпП України, ст. 13 ЗУ «Про охорону праці» (а.с. 16). Як випливає з довідки МСЕК від 28.05.2010 року [PERSON] , первинно з 25.05.2010р. до 01.06.2011р. було визначено 35 % втрата професійної працездатності, з яких: 25%- ХОЗЛ., 10% - деф. арт. Останній потребує медикаментозного лікування ВЛП, обмеження праці по лінії ЛКК (а.с. 11). Згідно довідки МСЕК від 31.05.2011 року [PERSON] , при повторному огляді з 01.06.2011р. було безстроково визначено 35 % втрата професійної працездатності, з яких: 25%- ХОЗЛ., 10% - деф. арт. Останній потребує медикаментозного лікування ВЛП, обмеження праці по лінії ЛКК (а.с. 10). [PERSON] неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку з професійними захворюваннями, що підтверджується виписними епікризами, виписками (а.с. 17-23). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. \~ \~ \~ \~З 01.04.2001 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Ст.ст.21, 28, 34 даного Закону було передбачено обов`язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, професійним захворюванням застрахованим та членам їх сімей. Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції вказаного Закону. Проте Конституційний Суд України вважає,що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 Цивільного кодексу України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавством розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві не суперечить вимогам ст.22 Конституції України. З огляду на викладене, Конституційний Суд України не вбачає підстав для визнання не конституційними положень п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішенні спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу [PERSON] внаслідок отриманого ним професійного захворювання та втрати у зв`язку із цим професійної працездатності, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини. Так, згідно зі ст.153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. На власника покладається обов`язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 16.04.2010, затвердженого 19.04.2010 (а.с.15-16), встановлені хронічні професійні захворювання. Він працював в умовах впливу шкідливих факторів 27 років 11 місяців (п.12 Акту). Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати період роботи позивача саме на підприємстві відповідача та роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі, характер моральних страждань і наслідки, що наступили. При встановленні розміру моральної шкоди суд враховує характер захворювання, пов`язаного з обмеженням в пересуванні та фізичними навантаженнями, фізичними і моральними стражданнями позивача [PERSON] у зв`язку з цим, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, а також тривалість роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів саме на підприємстві відповідача. Відповідно до наслідків що наступили, які підтверджуються висновком МСЕК, виписками-епікризами, виписками із медичних карт та виписками з історії хвороб, позов слід задовольнити частково та стягнути з ПрАТ на користь позивача 80 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що вимагає позивач завищеною. Підпунктами 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 та п. 18.1 ст. 18\~Податкового кодексу\~України встановлено, що роботодавець - податковий агент зобов`язаний з доходів, що нараховуються (виплачуються) фізичній особі (платнику), нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок коштів особи, якій виплачуються такі доходи. Згідно із пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164\~Податкового кодексу\~України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Таким чином стягнута моральна шкода, у зв`язку з ушкодженням здоров`я та стійкою втратою працездатності, не є об`єктом оподаткування доходу платника податку, що зазначено також в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015 р. У відповідності зі ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з ПрАТ на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial