Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованих осіб: [PERSON] просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , до його смерті. Свої вимоги мотивує тим, що у 2019 році вона познайомилась з [PERSON] , [INFO] , який, як внутрішньопереміщена особа, разом зі своєю мамою [PERSON] після окупації Російською Федерацією частини Донецької і Луганської області переїхав проживати в Долинський (теперішній Калуський) район Івано-Франківської області. Після знайомства з 2019 року вони з [PERSON] почали проживати однією сім`єю без офіційної реєстрації шлюбу у будинку її батьків, що по [ADDRESS] . Мати [PERSON] . [PERSON] зареєструвалась у них як внутрішньопереміщена особа. Її ж син таким не реєструвався. Він був професійним військовим і служив у військовій частині м. Львова. Від спільного проживання у них з [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Оскільки на час народження сина вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, [PERSON] перебував на службі у ЗСУ на сході України, тому запис про батькіство сина здійснювався з її слів і вона вказала своє прізвище [PERSON] , по-батькові [PERSON] . Тобто батьком дитини записаний [PERSON] , хоча таким є [PERSON] . [INFO] [PERSON] загинув. Після отримання інформації про загибель цивільного чоловіка, вона звернулася до Калуського районного Територіального центру комплектування та соціальної підтримки з питанням отримання пільг та виплат членам сім`ї загиблого військовослужбовця. Однак їй усно було відмовлено, оскільки вона не являється членом його сім`ї. Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки вона зможе реалізувати своє право на отримання передбачених законом пільг та виплат як член сім`ї загиблого військовослужбовця. У судовому засіданні заявниця подану заяву підтримала, просила її задовольнити. Додатково вказала, що [PERSON] народився у м. Стамбул, був зареєстрований у с. Дружківка, ніс службу у м. Львові, де вони у 2019 році і познайомилися. З часу знайомства стали проживати разом. 06 березня 2022 року її свекруха, мама [PERSON] , разом із сім`єю (мама, бабця, дві сестри чоловіка та племінник) також переїхали проживати до них. Вони ж проживати у будинку її батька, в якому спільними зусиллями закінчили другий поверх будівлі, проводили ремонтні роботи, купили меблі, техніку. Після народження дитини вона звільнилася з роботи та перебувала на утриманні [PERSON] . Він військовослужбовець, ніс службу у зоні бойових дій. Під час народження сина також знаходився на службі, однак часто приїжджав і вони вели спільний побут, він повністю утримував їхню сім`ю. Про загибель чоловіка надійшло повідомлення на її ім`я. Представник заявниці - адвокат Кажук В.Б. підтримав позицію своєї довірительки, просив заяву задовольнити, з підстав, які викладені у ній. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви [PERSON] , вказавши, що вона є матір`ю покійного [PERSON] . Її син був військовим по контракту. Вони були з ним дуже близькі, тому, як тільки він познайомився з заявницею, розповів їй про неї. У 2019 році вони почали спільно проживати у будинку батька її невістки. Згодом [PERSON] завагітніла, чому він дуже тішився. Після народження сина він завжди скидав його фото, радів батьківству. З [PERSON] вони жили однією сім`єю, вели спільний побут, робили ремонт у помешканні. Їхня спільна дитина - копія її сина. Саме [PERSON] наполіг, щоб вона з родиною переїхала проживати до невістки. Представник заінтересованої особи Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій не заперечив проти заявлених вимог та їх задоволення, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Заяви, клопотання учасників судового розгляду та процесуальні дії суду: ухвалою суду від 05.07.2022 заяву [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 11 липня 2022 року поступила уточнена заява про встановлення факту, що має юридичне значення: проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Ухвалою суду від 12.07.2022 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження. 25 липня 2022 року від представника заінтересованої особи Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки поступила заява, в якій він не заперечив проти заявлених вимог та їх задоволення, просив розгляд справи проводити за його відсутності. 01 серпня 2022 року від заявниці та заінтересованої особи [PERSON] поступили заяви, у яких перша заяву підтримала, просила задовольнити, друга - не заперечила проти задоволення заяви, розгляд справи просили проводити за їх відсутності. 03 серпня 2022 року заявниця долучила додаткові докази. Обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин: [PERSON] народився [INFO] . Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25.03.1998 та відповідна відмітка у закордонному паспортті останньої (а.с. 22, 23). Як зазначила заявниця, [PERSON] у 2019 році, а у березні 2022 року і його мама [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 26), разом зі своєю сім`єю після окупації російською федерацією частини Донецької області, де вони проживали, переїхали проживати в Івано-Франківську області. [PERSON] Долинською міською радою Калуського району Івано-Франкіської області було взято на облік внутрішньопереміщеної особи, фактичним місцем поселення якої було [ADDRESS] , про що свідчить тимчасове посвідчення № [NUMBER] (а.с. 24). Як вказала у судовому засіданні [PERSON] та підтвердила заінтересована особа [PERSON] , заявниця з 2019 року майже відразу після їхнього знайомства з [PERSON] стала проживати з ним однією сім`єю, однак шлюб вони офіційно не реєстрували. За час спільного проживання у них народився син, вони надбали спільне майно та вели спільне господарство. На підтвердження вказаних фактів надала такі документи. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.12.2020 [PERSON] народився [INFO] . Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Як зазначила заявниця, вона під час реєстрації народження дитини вказала своє власне прізвище для неї, його вказала і для її батька, за порадою працівників РАЦСу у зв`язку з його відсутністю, хоча останнім насправді є [PERSON] . Прізвище та по батькові батька [PERSON] вказала вірно. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 00028774620 від 03.12.2020, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 6). В акті обстеження від 06 липня 2022 року, який складено старостою Яворівського старостинського округу, вказано, що зі слів [PERSON] та сусідів [PERSON] , [PERSON] , заявниця проживала з 2019 року з [PERSON] , [INFO] , але офіційно в шлюбі не перебувала. Виховували разом спільного сина [PERSON] . Проживав [PERSON] у [ADDRESS] , але зареєстрований за даною адресою не був. [PERSON] учасник АТО з червня 2016 (з 18-ти років). За вказаною адресою також проживає його мати і родина. Помер на Донеччині [INFO] . Похований на кладовищі у с. Яворів (а.с. 25). У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами заявниці, показали, що [PERSON] біля трьох років проживала з [PERSON] . Це була чудова сім`я, у них були теплі стосунки. Вони виховували спільного сина, якого дуже любили, гуляли разом, вели спільне господарство. [PERSON] зі служби завжди приїжджав додому, порався по домогосподарству. Про те, що їхній шлюб не був зареєстрований, їм не було відомо. На підтвердження ведення спільного побуту, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонту заявниця надала докази придбання дров, меблів, кухонної техніки (а.с. 50-52), які було придбано за час спільного проживання. Також надала спільні фото з покійним [PERSON] та їхньою дитиною (а.с. 27-34). Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 702/2022 від 12.06.2022, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2022 та довідкою про причину смерті № 702/22 від 12.06.2022, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у [ADDRESS] від ушкоджень внаслідок військових дій, завданих вибухами та осколами (а.с. 7, 8, 21). Про те, що [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрваних шлюбах вказують витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність відповідного актового запису цивільного стану № 00036360009 та № 00036359808 від 02.08.2022 (а.с. 48, 49). Оцінка суду: суд, вислухавши заявницю та її представника, заінтересовану особу [PERSON] , проаналізувавши їх доводи, враховуючи позицію представника заінтересованої особи Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який не заперечив проти задоволення заяви, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, покази свідків, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, передусім є сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20). Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. З врахуванням вказаних догм та зважаючи на вищеописані докази, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що заявниця та померлий [PERSON] проживали однією сім`єю з 2019 року і до смерті останнього, разом систематично вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, виховували дитину, дбали про утримання спільного житла. Зазначене свідчить про те, що між ними як жінкою та чоловіком склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, та є підтвердженням факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Для заявниці встановлення факту проживання однією сім`єю породжує юридичні наслідки, вона зможе скористатися правом на отримання передбачених законом пільг та виплат як член сім`ї загиблого військовослужбовця. Встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її прав, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі [PERSON] , на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, показами свідків, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобогд, ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 3 Сімейного кодексу України, ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 293, 315, 318 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved