Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. В обґрунтування позову вказує, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії і рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000 року та № 1480 від 31.10.2007 року забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. В квартирі [ADDRESS] встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, тому згідно п. 20 вищевказаних правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно відповіді наданої Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради № 23063-01-10 від 18.10.2021 за адресою: [ADDRESS] , станом на 18.10.2021 зареєстровано 5 (п`ять) осіб: солідарні відповідачі за позовом [PERSON] , [PERSON] з 03.03.1989, [PERSON] , з 20.01.2012, а також [PERSON] , [INFO] , з 24.09.2003 та [PERSON] , [INFO] , з 10.10.2012. Договору про надання комунальних послуг між позивачем та відповідачами укладено не було. Відповідачі своєчасно та у повному обсязі з листопада 2014 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2021 складає 31 640,41 грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР № 10612103. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/49/19 від 18.03.2019 [PERSON] було стягнуто заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 23 076,94 грн., яка виникла станом на 01.11.2018. Решта солідарних відповідачів за позовом: [PERSON] та [PERSON] мають солідарний обов`язок по оплаті заборгованості за спожиту теплову енергію починаючи з 01.11.2014 по 01.11.2018, на суму 23 076,94 грн. як такі, що зареєстровані у квартирі [ADDRESS] за весь спірний період враховуючи положення ст. 541, 543 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Натомість відповідач [PERSON] має солідарний обов`язок по оплаті заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2018 по 01.10.2021 в сумі 8 563,47 грн. разом з іншими солідарними відповідачами за позовом - [PERSON] та [PERSON] (загальна сума боргу 31 640,41 грн. 23 076,94 грн. = 8 563,47 грн.). Загальна сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання по особовому рахунку відповідачів № [NUMBER] , станом на 01.10.2021 становить 23 076,94 грн + 8 563,47 грн. = 31 640,41 грн. Відповідачі, фактично споживаючі вищезазначені послуги, не надсилали позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачам житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачам нараховано 3% річних та інфляційну складову боргу. Інфляційна складова боргу, яка підлягає до солідарного стягнення з відповідача [PERSON] , та відповідача [PERSON] , за період з 01.11.2014 по 01.11.2018 становить 6 240,98 грн. Інфляційна складова боргу, яка підлягає до стягнення з всіх солідарних відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , за період з 01.11.2018 по 01.10.2021, становить 1 535,02 грн. Розмір 3% річних з простроченої суми, яка підлягає до солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] , за період з 01.11.2014 року по 01.11.2018 року становить 1 361,31 грн. Розмір 3% річних з простроченої суми, яка підлягає до стягнення зі всіх солідарних відповідачів за період з 01.11.2018 по 01.10.2021, становить 1 361,31 грн. Тож, просять стягнути з [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2014 по 01.11.2018 у розмірі 23 076,94 грн., а також інфляційну складову боргу за цей період у розмірі 6 240,98 грн. та 3% три відсотки річних за період з 01.11.2014 по 01.11.2018 у розмірі 1 361,31 грн., а всього 30 679,23 грн. А також, з усіх солідарних відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , суму заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2018 по 01.10.2021 у розмірі 8 563,47 грн., інфляційну складову боргу за період з 01.11.2018 по 01.10.2021 у розмірі 1 535,02 грн. та 3% відсотки річних за цей період у розмірі 657,68 грн., а всього 10 756,17 грн. Судовий збір покласти на відповідачів. Ухвалою суду від 11.03.2022 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав письмову заяву від 12.08.2022, у якій уточнив позовні вимоги, підтримав позовні вимоги лише в частині солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості у сумі 8563,47 грн., інфляційних втрат за період з 01.11.2018 по 01.10.2021 у сумі 1535,02 грн., та 3% річних у розмірі 657,68 грн., а також судового збору у сумі 2481, 00 грн. та наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог, розгляд справи просив проводити без його участі . Відповідачі у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали. Справу розглянуто за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідачів повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, а представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд, враховуючи заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відомостями Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 10.03.2022. За вказаною адресою відповідачі отримують послуги з теплопостачання від ВП «Черкаська ТЕЦ», відкритий о/р 10612103, але не повній мірі та несвоєчасно сплачують щомісячну оплату за опалення та гаряче водопостачання, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості. Згідно з розрахунком Черкаської ТЕЦ, заборгованість відповідачів по оплаті за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з листопада 2014 року станом на 01.10.2021 року складає 31 640,41 грн. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/49/19 від 18.03.2019 з Відповідача [PERSON] було стягнуто заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 23 076,94 грн., яка виникла станом на 01.11.2018. Тобто залишок заборгованостість за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2018 по 01.10.2021 становить 8 563,47 грн. (загальна сума боргу 31 640,41 грн. 23 076,94 грн. = 8 563,47 грн.) Основні засади організаційних, господарських відносин між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (яка діяла на час виникнення правовідносин). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. (п. 2 ч. 1 ст. 5 цього ЗУ). Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Щодо відсутності укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води слід зазначити наступне. Частиною 1 статті 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 цього ж Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 2 ст. 7 «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), а також у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №522/2625/16-ц. Отже, з моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат за період з 01.11.2018 по 01.10.2021 у розмірі 1 535,02 грн. та 3 % річних за період з 01.11.2018 по 01.10.2021 у розмірі 657,68 грн. у зв`язку із простроченням відповідачами оплати комунальних послуг. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги Черкаської ТЕЦ підлягають до задоволення у повному обсязі, до стягнення з відповідачів у солідарному порядку підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 8 563,47 грн., інфляційна складова боргу за період з 01.11.2018 по 01.10.2021 у розмірі 1 535,02 грн. та 3 % річних за період з 01.11.2018 по 01.10.2021 у розмірі 657,68 грн., а всього 10 756,17 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 2481,00 грн. у рівних частках по 827 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved