Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

24.06.2022 заявник [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою та просить оголосити померлим громадянина України - [PERSON] , [INFO] , що проживав по [ADDRESS] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , є її сином. У 1998 році її син переїхав проживати по місцю роботи до м. Києва, де орендував квартиру по [ADDRESS] . 04 травня 2004 року [PERSON] пішов на роботу і не повернувся. З того часу будь-який зв`язок з ним був втрачений. Після зникнення сина, вона звернулась 24 травня 2004 року до ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві з відповідною заявою, була заведена розшукова справа №101411 від 01.06.2004. На неодноразові звернення до МВС України, їй повідомляли про те, що [PERSON] перебуває у розшуку, а 02 вересня 2021 року їй повідомили про те, що її син [PERSON] перебуває на обліку як безвісти зникла особа. Таким чином, вона вважає, що її син помер, у зв`язку з чим звернулася до суду із зазначеною заявою з метою оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] свої вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи - Переяславський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи у відсутності представника. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , де батьком записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до довідки четвертого територіального відділу міліції Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві від 24.06.2004, [PERSON] дійсно 24.05.2004 зверталася до ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУМВС України у м. Києві із заявою з приводу зникнення її сина [PERSON] , [INFO] . Заява зареєстрована в КОЗП Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві за №13045 від 24.05.2004. Співробітниками ВКР ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві проводяться заходи для встановлення місцезнаходження розшукуваного. Відповідно до довідки четвертого територіального відділу міліції Шевченківського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві від 19.04.2005, [PERSON] дійсно 24.05.2004 зверталася до ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУМВС України у м. Києві із заявою з приводу зникнення її сина [PERSON] , [INFO] . Заява зареєстрована в КОЗП Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві за №13045 від 24.05.2004. Співробітниками ВКР ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві проводяться заходи для встановлення місцезнаходження розшукуваного. Відповідно до копії довідки ВКП Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, станом на 02.08.2021 [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку як безвісти зникла особа, розшукова справа №101422 від 01.06.2004. Відповідно до відповіді на адвокатський запит наданої Переяславським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в архіві відділу відсутній актовий запис про смерть громадянина [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали суду Головний центр обробки інформації Державної прикордонної служби України від 27.06.2022 повідомив про те, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях та тимчасово окупованою територією АР Криму у період з 28.06.2017 по 02.02.2022 громадянином України [PERSON] , [INFO] в базі даних не виявлено. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив пояснив, що вуін проживає в тому ж будинку, що і заявник поверхом вище. Сім`ю [PERSON] знає з 1990 року. В 2004 році [PERSON] переїхав проживати до м. Києва і з ним пропав зв`язок. Його матір дуже довго шукала його. Свідок допомагав давати оголошення на сайтах де проводять розшук безвісті зниклих людей в інтернет мережі. З 2004 року по даний час жодної інформації про [PERSON] не надійшло. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює двірником та живе в тому ж будинку, що і заявник. Добре знає [PERSON] . Її син [PERSON] в 2004 році переїхав жити до м. Києва і зник. До сих пір жодної інформації про його місцезнаходження не надходило. Свідку відомо, що заявник дуже довго шукала сина, однак ці пошуки не дали ніякого результату. Зазначені показання свідків є послідовними, узгодженими, відповідають іншим доказам та матеріалам справи. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що вже минуло 18 років, як місцезнаходження [PERSON] не встановлено, тому ймовірно [PERSON] помер, але факт смерті юридично не оформлений. Відповідно до статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини 1 статті 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Відповідно до статті 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до статті 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до частини 3 статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Заслухавши пояснення та показання учасників судового розгляду, дослідивши всі наявні докази по справі, суд доходить висновку, що зазначені обставини дають суду підстави вважати, що [PERSON] , [INFO] , необхідно визнати померлим, оскільки у місці його постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , з 04 травня 2004 року відсутні відомості про місце його перебування. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 46 ЦК України, згідно ст. 12, 81, 263 - 265, 305-309 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved