Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просив змінити та визначити разом із ним місце проживання їх спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , і стягнути з відповідачки на його користь аліменти на їх утримання. В обґрунтування позову зазначив, що від спільного шлюбу з [PERSON] вони мають п`ятьох дітей, чотирьох з яких забрав проживати до себе, оскільки їх мати після розірвання шлюбу не приділяла їм належної уваги. В подальшому разом із ним залишились сини [PERSON] та [PERSON] . Вважає, що ним створені усі умови для нормального духовного, фізичного та морального розвитку дітей, вони будуть забезпечені усім матеріально-необхідним. Ухвалою суду від 03.08.2022 частина позовних вимог за заявою позивача була залишена без розгляду, зокрема в частині зміни місця проживання сина [PERSON] і доньки [PERSON] та стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив визначити місцем проживання синів [PERSON] та [PERSON] разом із ним, а син [PERSON] та донька [PERSON] згоден щоб залишились проживати разом із матір`ю. Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, про дату слухання справи неодноразово повідомлена вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Правом подати відзив на позов не скористалася, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не прибув, надіслав висновок щодо доцільності місця проживання дітей. Заслухавши пояснення учасника судового процесу, дослідивши матеріали справи і надані докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням їх інтересів. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Дитині для повного, гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння (Закон України "Про охорону дитинства"). Судом встановлено, що з 03.05.1997 сторони перебували у шлюбі, який рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 19.04.2017 розірвано. За час шлюбу у них народилось п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Усі діти рішенням суду були залишені для подальшого проживання біля матері [PERSON] , відповідачки по справі. З наданих документів вбачається, що до серпня 2021 року неповнолітні троє синів та донька проживали разом із батьком в с. Варварівка Новоград-Волинського району Житомирської області. В подальшому разом із батьком залишились проживати сини [PERSON] та [PERSON] , де вони були забезпечені житлом та усім необхідним, відвідували Варварівську загальноосвітню школу. Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей (ст.141 СК України). Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії», інтерес дитини складається з двох аспектів: по-перше, її зв`язки із сім`єю мають бути збережені, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Батькам не може бути надано право на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами існують певні неприязні відносини, що підтверджується заявами позивача до поліції про побиття та дрібне хуліганство відповідачки до нього від 10.08.2021, 31.08.2021. Для нормального психоемоційного стану та відчуття благополуччя у неповнолітньої дитини, необхідна не тільки звична обстановка з усталеним колом спілкування, але вона ще повинна і відчувати себе психофізіологічне вільно, захищено та комфортно. Спілкування дитини і батьків є неодмінним елементом належного розвитку і виховання дитини. Таке спілкування не може носити формальний характер, воно повинно приносити користь дитині, буди джерелом його повноцінного розвитку та виховання, слугує задоволенню життєво важливих потреб як дитини, так і дорослих членів сім`ї. Згідно висновків про визначення місця проживання дітей від 28.10.2021 та 26.07.2022 орган опіки та піклування виконавчого комітету Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Суд погоджується з цим та вважає, що це відповідатиме інтересам дітей. При цьому, суд розуміє, що даний спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, та виходить із першочергового значення і оцінки найкращих інтересів усіх дітей сторін. Вирішуючи спір, суд має віддати перевагу тому з батьків, який може забезпечити більш сприятливі умови виховання дитини. Важливим критерієм є моральні якості матері та батька як вихователів. [PERSON] не надала суду належних доказів, достатніх для залишення проживати синів [PERSON] та [PERSON] саме з нею. Натомість позивачем [PERSON] створені належні умови для повноцінного розвитку, проживання та виховання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , він дбає про їх стан здоров`я, духовний розвиток, створив належні умови для життя та відпочинку. А тому, враховуючи позицію органу опіки та піклування, суд приходить висновку, що проживання неповнолітніх двох синів з батьком буде відповідати їх інтересам, гармонійному розвитку та вимогам закону. При цьому, зміна місця проживання двох дітей не позбавляє матір права виховувати та утримувати їх, можливості спілкуватися з ними, впливати на їх виховання і формування їх особистості. Таким чином, позовні вимоги, зважаючи на їх обґрунтованість та підтвердження належними доказами, - підлягають задоволенню. З відповідачки слід стягнути на користь позивача судовий збір, понесений ним при поданні позову.

Outcome: approved