Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 09 березня 2002 року міським відділом Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці. Зазначає, що у них із відповідачем є неповнолітній син [PERSON] , 2018 року народження. Позивачка вказує, що подружні відносини із відповідачем припинилися ще на початку 2022 року у зв`язку із тим, що протягом останніх років почалися скандали та сварки через різні характери. Вважає, що шлюб носить лише формальний характер, а тому просить суд його розірвати. Також просить стягнути із відповідача понесені нею судові витрати на оплату судового збору. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Позовна заява про розірвання шлюбу надійшла до суду 25.07.2022 та того ж дня передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 27.07.2022, вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 05 серпня 2022 року про що повідомлено сторони. У зв`язку із неявкою відповідача судове засідання у справі відкладено на 12 серпня 2022 року. У судове засідання 12.08.2022 сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від позивача [PERSON] 05.08.2022 надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання двічі не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву до суду не скерував. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, дійшов висновку, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення. Так,\~судом встановлено,\~що між\~позивачем [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстрований 09 березня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 237, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 09 березня 2002 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 14 серпня 2018 року. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 113 Сімейного кодексу України, передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що на даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, як вказує позивач, примирення між ними стало неможливим, а тому подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка не бажає подальшого перебування у шлюбі, не бажає примиритися та зберегти шлюб, а відповідач не з`явився до суду та не подав жодних заяв, не висловив про своє бажання зберегти шлюб, таким чином суд приходить до висновку що шлюб між сторонами слід розірвати. Крім цього, судом встановлено, що позивачкою при подачі даної позовної заяви до суду сплачено 992 гривні 00 копійок судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією від 19.07.2022 (а.с.1), які остання просить стягнути із відповідача на її користь. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи повне задоволення позовних вимог позивачки, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача понесених [PERSON] судових витрат. На підставі ст. 51 Конституції України, п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 -115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved