Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом який мотивувала тим, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича відкрите виконавче провадження №64989197 на підставі виконавчого напису нотаріуса №5287, виданого 09.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з неї [PERSON] боргу в сумі 11513,64 гривень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». З вказаною фінансовою компанією вона ніяких договорів позики не вчиняла. Про те, що відносно неї вчинено вищезазначений виконавчий напис, стало відомо лише тоді, коли вона на початку грудня місяця 2021 року стала користуватись мобільним додатком «Дія». Вона пробувала звернутися до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельникова Ю.А. у телефонному режимі про надіслання на її адресу копій документів виконавчого провадження, але дозвонитися не змогла, так як на дзвінки остання не відповідає. Копій матеріалів виконавчого провадження вона не отримувала, як і не отримувала постанови про відкриття виконавчого провадження. З постановою про відкриття виконавчого провадження, постановою про стягнення основної винагороди та постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ознайомилась лише 10.12.2021 року у мобільному додатку «Дія». Вважає, що цей виконавчий напис є незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного. При вчиненні оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом порушено вимоги ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки сума заборгованості не була безспірною, письмову вимогу від банку про усунення порушень вона не отримувала. У оспорюваному виконавчому написі зазначена її адреса: [ADDRESS] , за якою вона ніколи не проживала і не знає де вона знаходиться. Але саме ця адреса, нібито її, зазначена у виконавчому написі і можливо, саме за цією адресою приватний виконавець надсилала копію постанови про відкриття виконавчого провадження №64989197. Те, що вона ніколи не проживала та не була зареєстрована в м.Києві підтверджується даними її паспорту. Між нею та відповідачем будь-яких нотаріально посвідчених договорів не укладалось. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за №5287 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в сумі 11513,64 гривень. Одночасно просить стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 992,40 гривень та за подання заяви про забезпечення позову у сумі 496,20 гривень. 06.06.2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову та третій особі строку на подачу пояснень щодо позову та відзиву на позов. Третій особі встановлено строк на подачу пояснень щодо позову та відзиву на позов. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась особам, які беруть участь у справі та була отримана відповідачем - 14.06.2022 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. - 14.06.2022 року. У встановлений строк відзив на позов, пояснення не подано. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виник спір про можливість виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за зверненням відповідача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. З матеріалів справи слідує, що 9.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №5287 про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором 4536/1990DCLRKPT від 21.08.2014 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством "Платинум Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення Права вимоги за кредитними договорами 148Квід 23.03.2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредіт-Капітал", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 02/10/2019-ФА є товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", іменований як стягувач за кредитним договором 4536/1990DCLRKPT від 21.08.2014 року. Строк платежу за кредитним договором 4536/1990DCLRKPT від 21.08.2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.10.2019 року по 05.02.2021 року. Сума заборгованості складає 11013, 64 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10273, 64 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 740 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату в розмірі 500 гривень. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 11513, 64 гривень. На виконання вищевказаного виконавчого напису 30.03.2021 року приватний виконавець виконавчого округу приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64989197 про примусове виконання виконавчого напису №5287 виданого 09.03.2021 року . За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 вказаного Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 вказаного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Верховний Суд у Постанові від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже, не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок зроблено з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р., якою визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Оспорюваний позивачем виконавчий напис вчинений нотаріусом 09.03.2021року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі №826/20084/14. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750 св 20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусу бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Неповідомлення про вимогу повернути заборгованість є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). В матеріалах справи відсутні докази про направлення боржнику та отримання останнім такого повідомлення. Відповідач доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не заперечив та не спростував. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України «Про нотаріат»). Водночас, у спорах між боржниками і стягувачами, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, зокрема про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, належним відповідачем є стягувач (кредитор) на користь якої було вчинено виконавчий напис, оскільки предметом позову є спір про право. Нотаріус може бути залучений до розгляду таких справ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача, тому оспорений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Так, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову подано квитанції банку на суми: 992,40 гривень та 496,20 гривні, відповідно.

Outcome: approved