Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

у липня 2021 року позивач звернувся до Голосіївського суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.01.2018 року станом на 15.03.2021 року в розмірі 17133,41 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12.01.2018 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про надання банківських послуг «Monobank». Дата підписання Клієнтом анкети-заяви є датою укладення Договору згідно умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк». На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 80000,00 грн., з пільговим періодом за картою до 62 днів, з пільговою відсотковою ставкою 0,00001 % річних. З базовою відсотковою ставкою 3,2 % на місяць, та 6,4 % на місяць за наявності простроченої заборгованості. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, проте, останній не виконує належним чином умов укладеного правочину, не сплачує своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що спричинило виникнення у нього зазначеної заборгованості. З цих підстав, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості за кредитом та судові витрати у справі в розмірі 2270 грн. понесені по сплаті судового збору при зверненні до суду. Ухвалою судді Голосіївського районного суду Слободянюк А.В. від 30.07.2021 року справа була прийнята до свого провадження з призначенням її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін (а.с.37-38). Копію ухвали судді Слободянюк А.В. від 30.07.2021 року судом було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, крім того відповідачу було направлено копію позовної заяви з додатками. Роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, надіслати відзив на позовну заяву (а.с.38). За розпорядженням керівника апарату Голосіївського районного суду м.Києва № 173 від 18.02.2022 року, у зв`язку з тривалим відрядженням судді Слободянюк А.В. до іншого суду був призначений повторний авторозподіл справи (а.с.41). За повторним авторозподілом справи згідно протоколу від 21.02.2022 року для розгляду справи була визначена суддя Хоменко В.С. (а.с.42). Ухвалою судді Голосіївського районного суду Хоменко В.С. від 22.02.2022 року справа була прийнята у провадження та призначений її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (а.с.43). Відповідна ухвала суду від 22.02.2022 року була направлена за зареєстрованою адресою проживання відповідача вказаною у Довідці про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] на а.с.36. До суду повернувся конверт, направлений судом на адресу відповідача, яка зазначена у Довідці про реєстрацію місця проживання відповідача з відміткою поштового відділення: «за закінченням терміну зберігання». Таким чином, відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належно повідомленим про розгляд даної справи. Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористався. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустило проект monobank, в рамках якого фізичним особам відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно. Попередня ідентифікація особи відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. Судом встановлено що 12.01.2018 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про надання банківських послуг «Monobank».(а.с.8). Дата підписання Клієнтом анкети-заяви є датою укладення Договору згідно умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк». На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 80000,00 грн., з пільговим періодом за картою до 62 днів, з пільговою відсотковою ставкою 0,00001 % річних. З базовою відсотковою ставкою 3,2 % на місяць, та 6,4 % на місяць за наявності простроченої заборгованості. Відповідно до змісту Анкети-заяви, визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонернму товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку за посиланням https://www.monobank.ua/terms. З анкети-заяви відповідача на а.с.8 вбачається, що в ній розміщено дані його паспорта та фото, а також зазначений номер відповідача мобільного телефону. Тобто, ідентифікація відповідача, як позичальника, відбувалася в порядку, визначеному Умовами обслуговування рахунків фізичних осіб, діючими в банку. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 15 березня 2021 року позивачем нарахована заборгованість у розмірі 17133,41 грн., яка складається з: -8471,86 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); -8661,55 грн. - заборгованість за пенею та комісією (а.с.6-7). Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові № 175/4576/14 від 17 липня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, умови договорів приєднання розробляються банком, а тому повинні бути зрозумілі усім споживачам, доведені до їх відома, а тому банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли сааме ці умови, а не інші. За змістом статей 633, 634 ЦК України другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За правилами ч.1ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. З цього випливає, що при укладенні кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як зазначено вище, договір між сторонами був укладений у формі анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг. В її змісті не передбачено таких умов договору, як відповідальність позичальника за неналежне виконання умов договору. З наданого позивачем Витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної особи вбачається, що в Додатку 8 визначено тарифи банку, в тому числі процентна ставка за користування кредитом, пільговий період, розмір відсотків, види та розміри комісій, а також відповідальність за порушення умов договору в вигляді штрафу. Дані Умови відповідачем, як клієнтом банку, не підписані. Суд вважає, що надана позивачем роздруківка вказаних документів із сайту банку, не підписана позичальником, не дає можливості ідентифікувати дані документи та їх редакцію станом на момент укладення договору, а тому не є достатніми для висновку про їх достатність для висновку про стягнення з відповідача пені та комісії. Це ж підтверджується правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17 провадження № 14-131цс19 і не спростовано позивачем при зверненні до суду. Верховний Суд зазначив, що норми ст. 634 ЦК України при вирішенні такого спору застосовуватися не можуть, оскільки при зверненні до суду позивач не надав будь-яких доказів, які б свідчили про те, що саме долучені до позову Умови та правила надання банківських послуг, якими обґрунтовуються вимоги позивача з посиланням на дану норму закону, які розміщені на офіційному сайті позивача, діяли при укладенні договору з відповідачем. Виходячи з цього та викладеного вище, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та комісії за порушення умов договору, наданий банком Витяг не може розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки не підтверджують зазначених обставин. Суд також вважає, що наданий позивачем Витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи, не підписаних позичальником, а також підписана ним анкета-заява позичальника, яка є єдиним свідченням прийняття позичальником запропоновани хйому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору, не можуть вважатися складовою кредитного договору в розумінні вимог Цивільного кодексу України. За таких обставин надані документи не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 12.01.2018 року шляхом підписання анкети-заяви. Відповідно до ч.1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. З анкети-заяви відповідача, як позичальника, вбачається, що питання пені та комісій при її підписанні з відповідачем не узгоджувалося, як і не узгоджувалося питання відповідальності позичальника в разі порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів). Суд вважає, що надані позивачем при зверненні до суду докази укладення договору не дають суду підстав вважати, що сторонни обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати пені та комісій. Крім того, укладений між сторонами кредитний договір у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить ні строку дії такого договору, ні строку повернення кредиту (користування ним). Відповідно до ст.530 ЦК України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Виходячи з цього, отримання відповідачем кредиту банку, використання кредитних коштів на власні потреби, невиконання відповідачем умов договору в частині повернення кредитних коштів, що призвело до прострочення тіла кредиту, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині та його право захистити своє порушене право шляхом зобов`язання відповідача, як боржника, виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З урахуванням вищевикладеного аналізу суд також приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення пені та комісії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17. Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованої суми тіла кредиту в розмірі 8471,86 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені позивачем судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн.(а.с.1). На підставі наведеного,

Outcome: partial