Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

20.07.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі розміром 5000,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 2015 року вони разом відповідачем стали проживати разом у цивільному шлюбі, тобто однією сім`єю, як чоловік та дружина, мали спільний бюджет та спільні сімейні обов`язки. За час спільного сімейного життя у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. Сім`я фактично проживала в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , проте позивачка разом з дочкою були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . З липня 2021 року сторони по справі припинили сімейні відносини та почали проживати окремо один від одного, але позивачка з дочкою залишилися мешкати за адресою: [ADDRESS] . Позивачка самостійно повністю забезпечую та виховує дитину за власні кошти, проте грошей на утримання дочки їй не вистачає, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки є здоровим, працездатним та працює водієм, де отримує заробітну плату у розмірі 2000,00 грн за один день, про що він їй неодноразово розповідав, у зв`язку з чим позивачка вимушена була звернутися до суду з відповідним позовом. 30.12.2021 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив позовні вимоги задовольнити частково, а саме: у розмірі 1050,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вимоги позивачки є не обґрунтованими, оскільки з 27.03.2009 року він перебував у юридичному шлюбі з [PERSON] , від якого має двох дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Проте з 2015 року він припинив сімені відносини з дружиною та разом з дочками почав проживати окремо від неї за адресою: [ADDRESS] , а за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2016 року даний шлюб був остаточно розірваний, але обидві неповнолітні дочки залишилися проживати з [PERSON] . Відповідач не заперечує, що з 2015 року він разом зі своїми дочками та [PERSON] почав проживати за вказаною нею адресою у цивільному шлюбі, як чоловік та дружина, та під час спільного проживання у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , батьком якої являється він, проте з липня 2017 року сторони по справі стали мешкати окремо один від одного, а саме: [PERSON] з дочкою [PERSON] залишилася проживати за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] разом зі своїми дочками [PERSON] та [PERSON] став мешкати за адресою: [ADDRESS] ніякої роботи та розвитку для дітей немає, а його батько [PERSON] , [INFO] , та матір [PERSON] , [INFO] , є непрацездатними, тому відповідач разом з дочками вирішив переїхати для проживання в м.Бровари, де за адресою: [ADDRESS] , він нині винаймає квартиру, а малолітні дочки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з ним та перебувають на його утриманні. Відповідач також зазначив, що на даний час він постійної роботи не має, перебивається випадковими заробітками, свого житла, рухомого та нерухомого майна також не має, водієм не працює та відповідно не отримує заробітної плати у розмірі 2000,00 грн за день, як про це вказувала у своїй позовній заяві [PERSON] , яка не надала суду жодного підтверджуючого документу про це, але сама позивачка працює офіційно у кол-центрі та щомісячно отримує заробітну плату у розмірі 20000,00 грн. Тому, посилаючись на ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», де у 2021 році встановлено прожитковий мінімум дітей віком до 6 років з 1 грудня - 2100,00 грн, тобто мінімальний розмір грошових коштів, необхідний для існування однієї дитини віком до 6 років на місяць з 01.12.2021 року встановлений у розмірі - 2100,00 грн, тому мінімальний розмір аліментів становить 1050,00 грн, які відповідач згоден платити позивачці щомісячно на утримання дочки [PERSON] та вважає, що саме такий розмір аліментів є обґрунтованим і відповідатиме вимогам виваженості та справедливості (а.п.28-33). У судове засідання позивачка не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, а також зазначила, що після введення воєнного стану в Україні вона була звільнена з роботи та на даний час разом з донькою перебуває на території іноземної держави без постійного місця роботи та заробітку, а після повернення в Україну вона буде змушена шукати нову роботу та за відсутності коштів на утримання дитини від відповідача на неї буде покладено подвійний фінансовий тягар, у зв`язку з чим просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.п.63). Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позовні вимоги задовольнити частково в межах суми 1050,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а при винесенні рішення просив врахувати обставини, викладені ним у відзиві на позовну заяву (а.п.59). Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з позовної заяви та не оспорюється відповідачем, сторони по справі перебували в цивільному шлюбі, який з липня 2021 року фактично припинив своє існування, але від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач [PERSON] , що також підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.п.9). Відповідно до копії довідки №44 від 05.02.2022 року, виданої Ладанською селищною радою Прилуцького району Чернігівської області (а.п.10), [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З копії договору про оренду квартири від 24.03.2015 року (а.п.11-12) вбачається, що [PERSON] орендувала квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 23.11.2021 року, виданої відділом обліку та моніторингу інформації про місце проживання УДМС України в Івано-Франківській області (а.п.23) [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в с.Хімчин Косівського району Івано-Франківської області. Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] , такий народився [INFO] та його батьками зазначені: [PERSON] та матір [PERSON] (а.п.36). Як вбачається з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , від першого шлюбу [PERSON] має двох неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.п.37, 38). З копії договору про оренду квартири від 01.08.2021 року (а.п.39), вбачається, що [PERSON] орендує квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії акта обстеження житлово-побутових умов від 28.08.2021 року, складеного депутатом Броварської міської ради Броварського району Київської області Коваленко В.М., встановлено, що [PERSON] , 1985 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а його дочки: [PERSON] , 2009 року народження, та [PERSON] , 2012 року народження, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проте за місцем реєстрації не проживають, а фактично всі вони проживають за адресою: [ADDRESS] (а.п.40). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та «Декларації прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році для дітей віком до 6 років був установлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2100,00 грн, з 1 липня - 2201,00 грн, з 1 грудня - 2272,00 грн. За таких обставин, відповідно до вимог чинного законодавства суд визнає, що для прийняття рішення про часткове задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. Оскільки сторони являються батьками неповнолітньої дитини та зобов`язані матеріально утримувати її, зважаючи на те, що відповідач на даний час офіційно ніде не працює та не має постійного заробітку, а також не має ні рухомого, ані нерухомо майна, але має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків пенсійного віку, з якими на даний час не проживає, беручи до уваги, що позивачка нині також офіційно ніде не працює, а через введений в Україні воєнний стан разом з дочкою перебуває в іноземній державі, де не має достатнього доходу, проте позивачкою належними та допустимими доказами не було доведено факту одержання відповідачем доходу розміром 2000,00 грн за день, як вона зазначала про це у своїй заяві, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зокрема в розмірі 2500,00 грн, який є наближеним до прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, а тому саме такий розмір аліментів, на думку суду, буде відповідати засадам розумності та справедливості у даній ситуації, враховуючи всі ті обставини, які склалися у сторін по справі на сьогоднішній день. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на те, що позов задоволено частково, лише на 50% від заявленого розміру вимог, то пропорційний судовий збір у розмірі 496,20 грн необхідно стягнути з відповідача [PERSON] , а решта 50% судового збору, що становить 496,20 грн компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України На підставі наведеного, ст.180-184 СК України,

Outcome: partial