Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» з вимогою визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 20.06.2020 року №2369 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 22243,50 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. було відкрито виконавче провадження з примусового стягнення заборгованості з неї на користь відповідача на підставі виконавчого напису нотаріуса від 20.06.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Горай О.С. Про це позивач дізнався із постанови приватного виконавця від 17.07.2020, яка надійшла за місцем роботи позивачки КНП Виноградівська районна лікарня, на підставі якої здійснювалося відрахування 20% із її заробітної плати та інших доходів. Однак, позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та як такий є безпідставним та його вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Ухвалою суду від 11.11.2021 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 08.12.2021, у яке викликано учасників справи. Відповідачу та третім особам надіслано копію позовної заяви із додатками. За клопотанням позивача витребувано докази від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича (10008, м.Житомир, вул.Велика Бердичівська, 35): завірену копію Виконавчого напису від 20.06.2020 №2369, посвідчений приватним нотаріусом Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення із [PERSON] на користь ТзОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 22243,50 грн та копії всіх документів , на підставі яких було вчинено виконавчий напис (заява ТзОВ «Фінфорс» на вчинення виконавчого напису, кредитний договір, розрахунок боргу, та інші наявні документи). Ухвалою суду від 11.11.2021 позов забезпечено шляхом зупинення виконання за оскаржуваним Виконавчим написом до розгляду судом позовної заяви. Приватний нотаріус Горай О.С. ухвали суду про витребування доказів не виконав. Документів, на підставі яких вчинялася нотаріальна дія щодо вчинення виконавчого напису - суду не надано. У зв`язку із невиконанням ухвали суду про витребування доказів від 11.11.2021, суд ухвалою від 29.12.2021 повторно витребував докази від приватного нотаріуса Горай О.С. Проте, і ухвала суду від 29.12.2021 про витребування доказів виконана не була. Приватний нотаріус Горай О.С. надіслав суду письмове пояснення (а.с.45), у якому заявив, що витребувані ухвалою документи не можуть бути надані, так як 28.07.2021 в нотаріальній конторі були проведені слідчі дії, в результаті яких вилучені документи нотаріального діловодства та архіву. А свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю анульоване. Ухвалою суду від 11.02.2022 підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду. Відповідач у рамках підготовчого провадження відзиву не подав. У підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином своєчасно повідомленим про дату, час та місце його проведення. Причин неявки представника відповідача не повідомлено. До початку судового розгляду справи з метою повноти та всебічності з`ясування обставин, що мають юридичне значення у справі, за клопотанням позивача Ухвалою суду від 18.04.2022 від відповідача ТОВ «Фінфорс» та від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. витребувано завірену копію Виконавчого напису від 20.06.2020 №2369, а також копії всіх документів, які подавалися приватному нотаріусу і на підставі яких було вчинено виконавчий напис.(а.с.69-70) Ухвала суду про витребування доказів відповідачем та приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. не виконана. Причин невиконання не повідомлено, незважаючи на повторне нагадування про обов`язок виконання ухвали про витребування доказів або повідомлення про причини неможливості виконання. Відтак, судом вжито всіх передбачених цивільним процесуальним законом заходів щодо збирання доказів з метою повного та всебічного з`ясування обставин, що мають юридичне значення у даному спорі. У судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце проведення судового розгляду справи. Позивач подав до суду заяву, у якій просить провести розгляд справи без його участі. Позов підтримує та просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Треті особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання, не повідомили причин неявки. Заяв про відкладення судового засідання не надходило. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Судова повістка про виклик до суду із копіями документів, надіслані приватному нотаріусу Горай О.С. (третя особа) - повернута суду без вручення із зазначенням, що адресат відсутній за вказаною адресою. Із відкритих інтернет-джерел, а також за письмовим повідомленням самого Горай О.С. суд має інформацію про те, що свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю Горай О.С. анульовано, тобто нотаріальна діяльність за місцем її здійснення припинена. Відповідач та треті особи сповіщені про зміст позовної заяви та доданих документів, про відкриття провадження у цивільній справі, місце здійснення судового провадження, що підтверджено зворотніми повідомленнями про отримання судової кореспонденції на стадії підготовчого провадження (а.с.26-28,30). Відзиву відповідач не подав. Треті особи письмові пояснення по суті позову не надали. Судові поштові відправлення відповідачу із судовими повістками про виклик на судовий розгляд справи - повернуті без вручення через закінчення терміну зберігання. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши наявні у справі докази, суд вирішив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суд встановив, що 20.06.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2369, яким нотаріусом запропоновано: стягнути з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість в розмірі 22243,50 грн. Дані обставини підтверджено змістом копії Постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника, винесеної Приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л. від 17.07.2020 у виконавчому провадженні №62427964.(а.с.7,8) Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. постановою від 17.07.2020 року у виконавчому провадженні з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису №62427964 звернуто стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника. (а.с.7,8) Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм суд зробив наступні висновки. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Оспорюючи Виконавчий напис №2369 від 20.06.2020, вчинений приватним нотаріусом Горай О.С., позивач послалася на те, що вимоги стягувача є неправомірними, а процедура вчинення напису порушена. А саме: позивач категорично стверджує, що у будь-яких грошових зобов`язальних, в тому числі кредитних, правовідносинах із ТОВ «Фінфорс» не перебуває, тобто посилається на відсутність обставин та подій, в тому числі укладання будь-яких правочинів із ТОВ «Фінфорс». А приватному нотаріусу не могли у зв`язку із цим бути подані документи, що містять відомості про безспірність заборгованості, тобто процедура вчинення однозначно порушена. Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. На підставі ч.4 ст.81 ЦПК України суд неодноразово витребовував від відповідача докази існування зобов`язальних грошових правовідносин із позивачем, на підставі яких міг бути вчинений оспорюваний Виконавчий напис. Проте, жодна ухвала про витребування доказів, навіть після декількох нагадувань про обов`язковість їх виконання, відповідачем виконана не була. Відповідач повністю проігнорував судовий процес за даним позовом, будучи сповіщеним про підстави та предмет позову та про місце здійснення судового провадження (а.с.28, 43, 44, 52). Провадження у справі є тривалим та суд констатує, що відповідач мав достатньо часу для реалізації цивільних процесуальних прав у даному судому спорі, проте не скористався ними. У зв`язку із цим, суд на підставі ч.4 ст.81 ЦПК України,

Outcome: approved