Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказала наступне. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] . Позивач вказує, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 11.02.2016 року, з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 583,50 грн. щомісяця, починаючи з 25.11.2015 року до повноліття дитини. Позивач вказала, що відповідач розмір аліментів, встановлених рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 11.02.2016 року, не сплачує. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно зросли і їх недостатньо для забезпечення дитини на достатньому рівні Як вказала позивач, відповідач є працездатною особою, заробляє достатньо, щоб оплачувати аліменти у більшому розмірі. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення зі звернення до суду з позовом й до досягнення донькою повноліття. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 31.03.2022 року, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Враховуючи викладене, сторони у судове засідання не викликалися. Про дату судового засідання [PERSON] повідомлявся належним чином (а. с. 28, 32). Відзиву на позов від відповідача до суду не надійшло. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій проти заочного розгляду справи не заперечувала (а. с. 33). У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 11.02.2016 року, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 583,50 грн. щомісяця, починаючи з 25.11.2015 року до повноліття дитини [INFO] (а. с. 9 10). Вказане рішення суду сторонами не оскаржувалось. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене, судом не досліджуються обставини встановлені зазначеними судовими рішеннями. 04.11.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси на виконання рішення, від 11.02.2016 року, було видано виконавчий лист (а. с. 11). Донька перебуває на утриманні позивача, яка витрачає кошти на навчання, харчування, одяг, ліки, та інше. На підтвердження протилежного матеріали справи не містять жодного доказу. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вже було встановлено судом, на підставі виконавчого листа, виданого Малиновським районним судом м. Одеси, від 04.11.2021 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 583,50 грн. щомісяця, починаючи з 25.11.2015 року до повноліття дитини [INFO] . Законом України, від 03 липня 2018 року, № 2475-VIII, ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто, законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня 2022 року - 2744 гривень, з 1 грудня 2022 року - 2833 гривень. Отже, виходячи з наведених вище норм, суд зазначає, що аліменти у розмірі 583,50 грн., які стягуються з відповідача на підставі виконавчого листа виданого Малиновським районним судом м. Одеси, від 04.11.2021 року, є нижчими, ніж мінімальний розмір, встановлений законодавцем. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Вирішуючи спір, суд враховує обставини, які змінилися після встановлення розміру аліментів рішенням суду та вимогу закону про мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що неповнолітня донька відповідача, [PERSON] , [INFO] , потребує матеріальної допомоги, а тому приходить до висновку, що відповідач може платити щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки, у розмірі ј від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Проте, стосовно заявленої позивачкою вимоги про початок стягнення збільшеного розміру аліментів з дати звернення до суду з позовом, суд зазначає, що у відповідності до абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти, у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили й до повноліття дитини, тобто, до [INFO] . Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі становить 992,40 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial