Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Прибузького закладу дошкільної освіти №1 Прибузьської сільської ради Миколаївської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, посилаючись на те, що вона працює в Прибузькому закладі дошкільної освіти №1 на посаді кухара з 23 лютого 1993р. 21 січня 2022р. закладом дошкільної освіти було видано наказ №6 про відсторонення її від роботи без збереження заробітної плати з 24 січня 2022р. на час відсутності щеплення від COVID-19. Підставою для видання наказу було повідомлення про обовязкове профілактичне щеплення від COVID-19 від 17 січня 2022р. Позивач вважає дії відповідача щодо відсторонення її від роботи протиправними, та незаконними . Посилаючись на ст.43 Конституціїї України, ст.2-1, 46 КзпП позивач вважає, що кожному гарантовано право на працю, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Хоча постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. №1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 визначено відсторонення від роботи працівників та державних службовців, обовязковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком, однак таке втручання у права людини дозволено виключно законами України, а не підзаконними актами, які приймають Кабінет Міністрів України. ГРВІ COVID-19 не внесена в Календар щеплень, як хвороба, проти якої обовязково слід робити щеплення. При видачі наказу керівництвом закладу порушена процедура відсторонення від роботи, а саме відсутнє подання державної санітарно-епідеміологічної служби. Чисельні порушення вимог діючого законодавства дають підстави суду визнати наказ про відсторонення [PERSON] від роботи незаконним та таким, що підлягає скасуванню, стягнувши з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та моральну шкоду. У звязку з відстороненням позивача від посади, була зупинена виплата їй заробітної плати, яку позивач вважає вимушеним прогулом. Середньоденна заробітна плата позивача складає 353.79 грн. [PERSON] просить визнати протиправним та скасувати наказ директора Прибузького закладу дошкільної освіти №1 від 21.01.2022р. №6 про відсторонення її від роботи та стягнути з закладу на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 24.01.2022р. по день фактичного виконання рішення суду. Внаслідок відсторонення від роботи без збереження заробітної плати позивач зазнала психологічних (моральних) страждань, розмір яких оцінює в 20000 грн., які також просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник- адвокат Михайленко О.В. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Позивач суду пояснила, що з 24 січня 2022р. по 15 березня 2022р вона була відсторонена від роботи кухара, у звязку з відмовою зробити щеплення від COVID-19. Вважає, що щеплення від COVID-19 повинно проводитися на добровільних умовах. Конституцією України їй гарантовано право на працю. За період її відсторонення від роботи вона втратила заробітну плоату, яку просить відшкодувати за рахунок відповідача. Крім того, вона зазнала моральних страждань, які оцінює в 20000 грн., які теж просить стягнути з відповідача. Представник відповідача Прибузький заклад дошкільної освіти №1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи неодноразово належним чином був повідомлений, відзиву на позов не надав, заяви про розгляд справи без їх участі не надав. Вислухавши пояснення позивача , дослідивши письмові докази в межах заявлених позовних вимог, суд провів заочний розгляд справи та прийшов до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що згідно наказу №34 від 23.02.1993р. [PERSON] прийнята на посаду кухара в Прибузький яслі-садочок №1, про що свідчить запис у трудовій книжці. 17.01.2022р. [PERSON] була ознайомлена з повідомленням про обовязкове профілактичне щеплення від COVID-19, в якому було зазначено, що з 08 листопада 2021р. на період дії карантину, встановленого КМУ, щеплення від COVID-19 обовязкове для працівників закладів освіти. На підставі наказу МОЗ Про затвердження Переліку професій, виробництв та організаіцй, працівники яких підлягають обовязковим профілактичним щепленням від 04 жовтня 2021р. №2153 та п.41-6 постанови КМУ від 09.12.2020р. №1236 заклад просить до 21 січня 2022р. надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16.09.2011р. № 595. Якщо до зазначеної дати не буде надано один із зазначених документів, 21 січня 2022р. буде виданий наказ про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст.46 КзпП та ст.12 ЗУ Про захист населення від інфекційних хвороб від 06.04.2000р. № 1645-111. В цьому ж повідомленні зазначено, що документ про профілактичне щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання не надала і поставлений підпис [PERSON] . Згідно наказу №6 від 21 січня 2022р. Прибузького закладу дошкільної освіти №1 Прибузької сільської ради - [PERSON] , кухаря, відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 24 січня 2022р. на час відсутності щеплення від COVID-19, про що свідчить копія наказу наявна в матеріалах справи. З даним наказом [PERSON] ознайомлена 21.01.2022р., про що свідчить її підпис і запис про те, що вона не згодна з цим наказом і буде його оскаржувати через суд.. Наказом №71 від 04.11.2021р. Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого органу Прибузької сільської ради Про обовязкову вакцинацію прийнято рішення посилити контроль за проведенням обовязкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками, обовязковість профілактичних щеплень яких передбачена Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обовязковим профілактичним щепленням, затвердженим Міністерством охорони здоровя від 04 жовтня 2021р. № 2153, про що свідчить копія наказу наявна в матеріалах справи. Відповідно до наказу №15 від 15.03.2022р. Про допуск на роботу прийнято рішення призупинити дію наказу №6 Про відсторонення від роботи від 21.01.2022р. до завершення воєнного стану в Україні. [PERSON] , кухаря, допущено до роботи з 16.03.2022р. Підставою є наказ №380 від 25.02.2022р. Про призупинення дії наказу Міністерства охорони здоровя України від 04.10.2021р. №2153. З даним накзом [PERSON] ознайомлена 15.03.2022р. , що підтверджується її підписом. Позивач [PERSON] просить скасувати наказ про відсторонення її від роботи з 24 січня 2022р., як незаконний та стягнути з Прибузького закладу дошкільної освіти №1 заробітну плату за час вимушенгого прогулу, за період з 24 січня 2022р. по 15 березня 2022р. за 37 робочих днів у сумі 13090.23 грн., із розрахунку 37дн. Х 353.79грн= 13090.23 грн. Також просить стягнути моральну шкоду за спричиненні моральні страждання викликані відстороненням від роботи та позбавленням заробітку, в сумі 20000 грн. Проаналізувавши досліджені судом письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Статтею 10 у пунктах а, б Закону України Основи законодавства України про охорону здоровя встановлено обовязки громадян у сфері охорони здоровя, зокрема, піклуватись про своє здоровя та здоровя дітей, не шкодити здоровю інших громадян; у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення. Відповідно до частини першої статті 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається в разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. До інших передбачених законодавством випадків належить, зокрема, відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим. Відсторонення працівника від роботи слід розуміти як один із передбачених законодавством випадків призупинення трудових правовідносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасовому увільненні роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання. Статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб`передбачено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень ці працівники у порядку, встановленому законом, відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням . Відповідно до цього Переліку обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби, підлягають працівники серед іншого і закладів вищої, після дипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то за загальним правилом такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством. Пунктом 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який набрав чинності з 08 листопада 2021 року, керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій визначено забезпечити, окрім іншого: 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком ? 2153 та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб та частини третьої статті 5 Закону України Про державну службу, крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; а також 3) взяти до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 КЗпП України, частини першої статті 1 Закону України Про оплату праці та частини третьої статті 5 Закону України Про державну службу; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома осіб, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Відсторонюючи працівника від роботи, роботодавець повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, а тому в наказі про відсторонення зазначаються підстави та строки такого відсторонення. Керівник зобов`язаний ознайомити працівника з наказом про відсторонення від роботи. У разі коли працівник відмовляється ознайомитися зі змістом наказу або проставити свій підпис на наказі, керівник має скласти акт про відмову працівника ознайомитися з документом. На період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце. Із матеріалів справи вбачається, що кухар [PERSON] була повідомлена про обовязкове профілактичне щеплення шляхом ознайомлення її під підпис з письмовим повідомленням, виданим керівником Прибузького закладу дошкільної освіти №1. В повідомленні було визначено строк надання документів, який би підтверджував наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затверджених наказом МОВ від 16.09.2011р. №595. У постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 682/1692/17 Верховний Суд дійшов висновку, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я заінтересованих осіб є виправданою. Тобто в цьому питанні принцип важливості суспільних інтересів превалює над особистими правами, однак лише тоді, коли таке втручання має об`єктивні підстави, тобто є виправданим [PERSON] є працівником закладу дошкільної освіти, яка перебуває у контакті з дітьми дошкільного віку, тобто в контакті з продуктами харчування, які вживають малолітні діти, не пройшла обов`язкове профілактичне щеплення проти Covid-19, не має протипоказань до вакцинації, так як не надала про це довідку сімейного лікаря, тому керівник закладу , відповідно до наказу № 6 від 21.01.2022р., на підставі діючого законодавства, відсторонив її від роботи. Вимога про обов`язкове профілактичне щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 працівників закладів дошкільної освіти , включених до Переліку професій, виробництв та оргапнізацій, працівники яких підлягають обовязковим профілактичним щепленням, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я заінтересованих осіб є виправданою. В даному випадку, принцип важливості суспільних інтересів превалює над особистими правами, так як таке втручання має об`єктивні підстави, та є виправданим. Більш того, у спірних правовідносинах відсутнє порушення права позивача на працю, визначеного ст. 43 Конституції України, оскільки за позивачем зберігалося робоче місце, трудовий договір не припинений. Обмеження позивача було правомірним та відповідало пріоритету забезпечення безпеки життя і здоров`я людей. Індивідуальне право (інтерес) позивача відмовитися від щеплення при збереженні обсягу права на працю, в тому числі на заробітну плату, відпочинок та соціальний захист, в даному випадку протиставляється загальному праву (інтересу) суспільства, в тому числі співробітників та осіб, які користуються послугами дошкільного закладу, які мають право на безпечне користування цим закладом . Посилання представника позивача на наказ №15 від 15.03.2022р. про допуск [PERSON] до роботи кухара з призупиненням дії наказу №6 про відсторонення від роботи до завершення воєнного стану в України, як визнання відповідачем позовних вимог, є помилковим. З пояснень [PERSON] вбачається, що з початку введення в Україні воєнного стану, заклад дошкільної освіти зупинив роботу з дітьми. [PERSON] була допущена до роботи, за її згодою, з іншою дорослою категорією людей в рамках виправданої необхідності в умовах бойових дій, які відбуваються в межах території області. Отже, відсторонення [PERSON] від роботи було здійснено відповідно до норм чинного законодавства, тому вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час незаконного відсторонення від роботи задоволенню не підлягають. Оскільки, відсторонення від роботи кухара, було законним та виправданим, в задоволені позовних вимог про стягнення моральної шкоди також належить відмовити. Відповідно до ст.141 ч2 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові -на позивача. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed