Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якого зазначив наступне. 08.05.2021 о 17 год. 10 хв., внаслідок порушення [PERSON] п. 10.1 Правил дорожнього руху, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВАЗ-21099 з реєстраційним номером [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] , та BMW-325 з реєстраційним номером [NUMBER] , яким керував позивач. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відповідача [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] було пошкоджено автомобіль BMW-325 з реєстраційним номером [NUMBER] . Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував відповідач [PERSON] не була застрахована, у зв`язку із чим позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі за текстом МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту № 48 про оцінку автомобіля BMW 325 з реєстраційним номером [NUMBER] , виконаного на замовлення позивача, складеного 27.05.2021, вартість матеріального збитку заподіяного володільцеві зазначеного транспортного засобу в результаті його пошкодження при ДТП становить 61437 грн. 44 коп. Крім того, позивачем 08.05.2021 були понесені витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання позивача в розмірі 900,00 грн. Листом від 11.10.2021 МТСБУ повідомило позивача про прийняте рішення про здійснення страхового відшкодування позивачеві в розмірі 39312,19 грн., яке було виплачено позивачеві 11.10.2021. Отже, розмір невідшкодованої відповідачем МТСБУ матеріальної шкоди (збитку) склав 23025,25 грн., яку позивач і просить стягнути на його користь з МТСБУ. З відповідача [PERSON] позивач просить стягнути на свою користь витрати на оплату автотоварознавчого дослідження в розмірі 1700,00 грн. та витрати на евакуацію пошкодженого транспортного засобу з місця свого проживання до місця стоянки в розмірі 900,00 грн. Неправомірними діями відповідача [PERSON] позивачеві завдано моральної шкоду, яку останній оцінює у розмір 30000,00 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору та витрати на правову допомогу. Ухвалою судді від 16.11.2021 відкрито провадження в справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи, призначено розгляд справи. 13.12.2021 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Єренка Д.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому позивач заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] , посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначив, що відповідачем МТСБУ позивачеві була виплачено страхове відшкодування у розмірі 39312,19 грн. 01.11.2021 між відповідачем [PERSON] та відповідачем МТСБУ було укладено договір про порядок повернення коштів №76870/2128, щодо компенсації витрат МТСБУ у зв`язку із виплатою відшкодування за заподіяною шкодою позивачу. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, відповідач зазначає, що матеріали цивільної справи не містять медичних довідок на підтвердження погіршення здоров`я та емоційного стану внаслідок ДТП, а посилання позивача на порушення внаслідок ДТП нормальних зав`язків, виникнення почуття безпорадності та приниження, погіршення стосунків з дружиною не заслуговують на увагу, оскільки сам факт ДТП не може вплинути на взаємовідносини позивача з оточуючими та завдати йому приниження. Крім того, відповідач просив звернути увагу суду, що зазначений автомобіль не належить позивачу на праві власності, у зв`язку з чим, підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди у розумінні ст. 23 ЦК України немає. Щодо позовної вимоги про стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1700,00 грн., відповідач зазначив, що оцінка вартості майнової шкоди здійснювалась відповідачем МТСБУ, а не позивачем, а тому в повторному проведені оцінки не було потреби. В частині стягнення витрат на правничу допомогу, відповідач зазначає, що вказаний гонорар адвоката є неспівмірним зі складністю справи, Крім того, позивачем не додано до позовної заяви детального розрахунку наданих послуг та доказів понесення ним витрат зі сплати отриманих послуг. Інші заяви по суті справи на адресу суду не надходили. 17.01.2022 судом задоволено клопотання представника позивач про витребування доказів та витребувано з Моторного (транспортного) страхового бюро України засвідчену належним чином копію страхової справи № 76870 щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.05.2021 о 17 год. 10 хв. за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] . Витребуванні судом докази надійшли на адресу суду 01.02.2022. Відповідач МТСБУ правом подати відзив на позовну заяву не скористався. 01.02.2022 на адресу суду від представника відповідача МТСБУ надійшли письмові пояснення, в яких МТСБ заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на наступне. Так, після звернення позивача до МТСБУ з заявою про настання події, відповідачем було проведено оцінку вартості матеріальних збитків № 817, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що належать заміні склала 94834 грн. 64 коп., а ринкова вартість досліджуваного автомобіля на момент ДТП склала 54384 грн. 38 коп. На підставі п. 7.17, 7.18 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів спеціалістами МТСБУ було розраховано вартість утилізації КТЗ (вартість залишків) яка становить 15072 грн. 19 коп. У зв`язку з тим, що вартість ремонту автомобіля позивача була економічно необґрунтована, на підставі ч. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» останньому була відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП у розмірі 39312 грн. 19 коп., яка виплачена позивачу, що свідчить про повне виконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем щодо виплати страхового відшкодування. Позивач в судове засідання не з`явився. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача МТСБУ в судове засідання не прибув. 11.08.2022 представник МТСБУ звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника бюро. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить наступних висновків. Судом встановлено, що 08.05.2021 о 17 год. 10 хв. відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ-21099» з реєстраційним номером [NUMBER] в місті Запоріжжі по вулиці Незалежної України, біля будинку 80, під час зміни напрямку руху не впевнився в безпеці маневру, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «BMW 325» з реєстраційним номером [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2021 в справі № 335/5704/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова мотивована тим, що порушення [PERSON] вимог Правил дорожнього руху перебуває в причинному зв`язку з наслідками вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. З наявних в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачаєтеся, що автомобіль BMW-325 з реєстраційним номером [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] . Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, у зв`язку з чим позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Частиною другою статті 1192ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За приписами статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом Закон № 1961-IV). Статтю 9 Закону 1961-IV передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до\~пп.\~а п.\~41.1\~ст.\~41\~Закону 1961-IV\~МТСБУ за\~рахунок коштів\~фонду захисту\~потерпілих відшкодовує\~шкоду на\~умовах,\~визначених цим\~Законом,\~у разі\~її заподіяння\~ транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Пунктом 22.1 статті 22 цього Закону передбачено що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Так, вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача МТСБУ невідшкодованої матеріальної шкоди, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що позивач в порядку та строки, передбачені ст. 35 Закону № 1961-IV звернувся до МТСБУ із заявою про страхове відшкодування (а.с. 103). До зазначеної заяви позивачем було додано звіт про оцінку автомобіля BMW-325 реєстраційний номер [NUMBER] , складений автотоварознавцем [PERSON] на замовлення позивача (а.с. 12-21), згідно висновку якого вартість відновлювального ремонту (227657,24 грн.) більше ринкової вартості зазначеного транспортного засобу в непошкодженому вигляді станом на дату проведення оцінки 61437,44 грн. Пунктом 30.1 ст. 30 Закону № 1961-IV передбачено, що транспортний засіб\~вважається фізично\~знищеним,\~якщо його\~ремонт є\~технічно неможливим\~чи економічно\~необґрунтованим.\~Ремонт вважається\~економічно необґрунтованим,\~якщо передбачені\~згідно з\~звітом (актом)\~чи висновком\~про оцінку,\~виконаним оцінювачем\~або експертом\~відповідно до\~законодавства,\~витрати на\~відновлювальний ремонт\~транспортного засобу\~перевищують вартість\~транспортного засобу\~до дорожньо-транспортної\~пригоди. Отже, транспортний засіб BMW-325 з реєстраційним номером [NUMBER] є фізично знищеним. Відповідно до п. 30.2 ст. 30 Закону № 1961-IV власникові фізично знищеного транспортного засобу відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, до предмету доказування в даній справі входить вартість транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Проте, висновок наданий позивачем МТСБУ та покладений в обґрунтування позовних вимог не містить інформації щодо вартості транспортного засобу BMW-325 з реєстраційним номером [NUMBER] ані до дорожньо-транспортної пригоди, ані після неї. Звіт № 817 про оцінку автомобіля BMW-325 держномер [NUMBER] від 08.05.2022, складений спеціалістом-втотоварознавцем Кузнецовим Р.В. на замовлення МТСБУ (а.с. 134-145), згідно висновків якого ринкова вартість BMW 325 з реєстраційним номером [NUMBER] у непошкодженому стані станом на день ДТП становить 54384,78 грн., а вартість відновлювального ремонту зазначеного транспортного засобу з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу 94834,64 грн. Слід зазначити, що представник позивача в судовому засіданні заперечував проти прийняття судом м до розгляду вищезазначеного звіту, посилаючись на те, що МТСБУ пропущено строк для подання зазначеного доказу суду. Проте, наданий МТСБ 03.02.2022 звіт є складовою частиною страхової справи, витребуваної судом ухвалою від 17.01.2022 за клопотанням позивача. Витребування доказів судом врегульовано ст. 84 ЦПК України. МТСБУ як особа, у якої\~знаходиться доказ,\~повинна була\~видати його\~на вимогу\~суду (ч.\~6\~ст.\~84\~ЦПК України).\~ Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 N\~142/5/2092 (далі - Методика). Відповідно до пунктів 7.17, 7.18, 7.20 Методики, якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ. Вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або із застосуванням методу питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТЗ. Вартість технічно справних складників визначається на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності - дефектування. Висновків автотоварознавчих досліджень або автотоварознавчих експертиз, які б містили вартість утилізації транспортного засобу BMW-325 з реєстраційним номером [NUMBER] учасниками справи суду не надано. З клопотаннями про призначення відповідної судової експертизи сторони до суду не звертались. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів досліджуються показання свідків, письмові, речові та електронні докази, висновки експертів. За змістом наведених правових норм доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є найважливішою складовою принципу змагальності цивільного судочинства. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною. З урахуванням того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням (фізичним знищенням) транспортного засобу BMW- 325 з реєстраційним номером [NUMBER] з урахуванням приписів ст. 30 Закону № 1961-IV та пунктів 7.17, 7.18, 7.20 Методики, суд позбавлений можливості перевірити правильність розрахунку шкоди, здійсненого відповідачем МТСБУ. Отже, у задоволені позовних вимог позивача до МТСБУ про стягнення матеріальної шкоди (збитку) у розмірі 22125,25 грн. суд відмовляє за недоведеністю. З урахуванням вищевикладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] витрат на проведення автотоварознавчого дослідження (незалежну експертну оцінку) автотоварознавцем [PERSON] на замовлення позивача (а.с. 12-21) не підлягає задоволенню, оскільки такі витрати не призвели та не могли призвести до відновлення порушених прав позивача. Не підлягають задоволенню й вимоги позивача щодо стягнення витрат щодо евакуації транспортного засобу BMW 325 з реєстраційним номером [NUMBER] з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання позивача та з місця проживання позивача до місця стоянки, оскільки з доданих до позовної заяви товарних чеків від 08.05.2021 на суму 800,00 грн. та від 14.05.2021 на суму 800,00 грн. неможливо встановити, які саме транспортні послуги надавалась ФОП [PERSON] позивачеві. Крім того, з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.05.2021, складеного слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (а.с. 106), вбачається, що слідчим з місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено транспортний засіб позивача та направлено його на майданчик тимчасового утримання автотранспорту Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, що суперечить доводам позивача про транспортування пошкодженого транспортного засобу до місця його проживання. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди, суд виходить з наступного. Обґрунтовуючи зазначених вимоги позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача [PERSON] йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у порушені його звичного порядку і способу життя через неможливість користуватися автомобілем. Неможливість користуватися автомобілем спричинює позивачеві значні моральні страждання, оскільки позивач та члени його родини змушені користуватися громадським транспортом, що в умовах складної епідеміологічної обстановки, викликаної поширенням коронавірусу COVID-19, створює небезпеку для здоров`я. Через нервове напруження, пов`язане з ДТП, у позивача погіршились стосунки з дружиною. Позивачтривалий час знаходиться в стані стресу та нервового напруження, що негативно позначилося на його здоров`ї. Внаслідок втрати можливості користуватись пошкодженим автомобілем позивач змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя та життя своєї родини, налагодження порушених нормальних життєвих зв`язків. Спричинено відповідачем [PERSON] моральну шкоду позивач оцінює в 30000,00 грн. Приписами статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій іншої особи. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Пошкодження майна особи завжди викликає негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. Я к вже зазначалось вище, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність такої шкоди та її розмір. Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, показання свідків тощо. Проте, позивачем жодних доказів на підтвердження заподіяння йому сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру, з яких суд, при обрахуванні розміру компенсації, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань, суду не надано, у зв`язку із чим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. З урахуванням вищевикладеного, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Outcome: dismissed