Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що у лютому 2022 року йому стало відомо про наявність виконавчого напису № 68514 від 28 травня 2021 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з нього на користь відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 26\~738,90 грн. На підставі вчиненого виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.О. було відкрито виконавче провадження № 63417292. Вважає, що нотаріус не мав законних підстав для вчинення виконавчого напису, у зв`язку з тим, що відповідачем не надано документів, які б підтверджували безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості. Вчинення виконавчого напису суперечить приписам ст. 88 Закону України «Про нотаріат», так як з дня виникнення права вимоги минуло значно більш ніж три роки, оскільки кредитний договір було укладено між ним та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» укладено ще 05 лютого 2016 року. Більш того, законом не передбачено можливості вчинення виконавчого напису нотаріусом на кредитному договорі, укладеному в простій письмовій формі, а тому вважає, що виконавчий напис № 68514 від 28 травня 2021 року, який виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим просив визнати виконавчий напис № 68514 від 28 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати. 17 березня 2022 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято до свого провадження вищевказану цивільну справу та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2022 року задоволені клопотання позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 68514 від 28 травня 2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та про витребування доказів у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. належним чином завіреної копії нотаріальної справи про вчинення вищевказаного виконавчого напису, у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова М.О. належним чином завірену копію зазначеного виконавчого напису, а також у ТОВ «ФК «Авансар» належним чином завірені копії кредитного договору в якому стороною є [PERSON] , а також документальні підтвердження правонаступництва прав вимоги кредитора. Від відповідача надійшло клопотання з приводу витрат на правову допомогу, в якому відповідач не погоджується щодо зазначення у позовній заяві, що позивач може понести витрати на правову допомогу. Оскільки позивачем не надано разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на правову допомогу, то розгляд вказаного питання у цій справі виключається. Позивач надав до суду заяву в якій просив позов задовольнити у повному обсязі та розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань про відкладення або розгляд справи за його відсутності суду не надав, та не надав на вимогу суду належним чином завірені копії кредитного договору в якому стороною є [PERSON] , а також документальні підтвердження правонаступництва прав вимоги кредитора. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить конверт, що повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», будь-яких клопотань не надав, про причини неявки суд не повідомив, також не надав на вимогу суду належним чином завірену копію нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису за № 68514 від 28 травня 2021 року. Представник третьої особи - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов М.О. надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також на виконання ухвали суду надав належним чином завірену копію виконавчого напису за № 68514 від 28 травня 2021 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази та виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинений виконавчий напис № 68514 про звернення стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору № 200450629 від 05 лютого 2016 року, який укладений між [PERSON] та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Плеяда», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Фагор», правонаступником якого є ТОВ «ФК « Авансар», на загальну суму у розмірі 26\~738,90 грн. Судом встановлено, що 20 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.О. в межах виконавчого провадження № 63417292 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] \~на підставі\~примусового виконання\~ виконавчого\~напису № 68514, виданого 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 200450629 від 05 лютого 2016 року на користь ТОВ «ФК «Авансар» на загальну суму у розмірі 26\~738,90 грн. (а. с. 6-8). Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно із п. 19 ст.\~34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29\~червня 1999\~року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до п. п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Отже, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Водночас, відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2\~ст.\~13\~ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Для з`ясування наявності безспірної заборгованості, яка стягується з позивача по виконавчому провадженню ВП № 63417292 на підставі виконавчого напису № 68514, виданого 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та оспорюється позивачем, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2022 року (а. с. 37-38) було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова М.О. та ТОВ «ФК «Авансар» копії всіх документів на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис. Станом на 29 серпня 2022 року ухвала суду про витребування доказів ні приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., ні ТОВ «ФК «Авансар» не виконана, лише приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.О. було надано належним чином завірену копію виконавчого напису за № 68514 від 28 травня 2021 року, а отже суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість безспірності суми заборгованості по матеріалам справи і відповідність дійсної заборгованості позивача за вказаним кредитним договором. Таким чином, суд обмежений у можливостях перевірки доказів, окрім тих, що подані сторонами по справі, інакше це буде порушенням принципу диспозитивної цивільного судочинства. При вирішенні цього спору суд виходитиме з позиції достатності доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, як це передбачено ст. 80 ЦПК України. Отже, ні нотаріусом, ні відповідачем не надано суду документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, а сам по собі факт існування виконавчого напису не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі; чи повідомлявся позивач про наявність такої заборгованості (направлення вимоги про усунення порушень). За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Отже, на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом 28 травня 2021 року п. 1 і п. 2 змін до постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~були визнані судом (справа № 826/20084/14, № К/800/6492/17, № К/800/7651/17) не чинними. Отже нотаріус не мав законних повноважень вчинювати виконавчий напис. Суд вважає можливим захистити право позивача шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки обраний позивачем спосіб захисту його інтересів ґрунтується на законі, та заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви та клопотання про забезпечення позову на загальну суму у розмірі 1\~488,60 грн.

Outcome: approved