Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.12.2019р. між позивачем та [PERSON] , було розірвано шлюб, про що було видано рішення про розірвання шлюбу Стрийським міськрайонний судом Львівської області. За час подружнього життя у них із відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачем. Син проживає з позивачем та знаходився на повному її утриманні. Батько як за час перебування у шлюбі та і після розірвання шлюбу жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, тому вимушена була звертатися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] . Аліменти відповідач сплачував не регулярно, внаслідок чого утворилася заборгованість. На день звернення до виконкому Стрийської міської ради із заявою про надання висновку, щодо доцільності позбавлення батьківських прав, розмір заборгованості по аліментах становив 21840,83 грн. Відповідач жодним чином не намагався бачитися з дитиною, брати участь у його вихованні. Відсутність будь-якого бажання батька спілкуватися з сином [PERSON] , стверджувалося розпорядженням виконавчого комітету Стрийської районної держадміністрації №198 від 04.08.2020 року, яким зобов?язано визначити побачення батька [PERSON] з малолітньою дитиною, [PERSON] . Як спосіб його участі у вихованні дитини та встановити такий порядок побачень: - першу та третю суботу місяця з 12.00год. до 20.00 год. в м. Стрию Львівської області. Надати можливість змінювати порядок побачень з дитиною за взаємною згодою. Громадянина [PERSON] не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов?язки, приділяти дитині увагу і турботу. Громадянку [PERSON] поважати батьківські права гр. [PERSON] та не чинити перешкод у спілкуванні батька з сином. Однак старання позивача були марними. Навіть після винесення розпорядження і встановлення графіку побачень дитиною відповідач жодним чином не провідував його не телефонував, не приходив в свято Миколая, День Народження та Новий Рік, не дарував подарунків. Відповідач зовсім не займається вихованням сина, не цікавиться його здоров?ям, аліменти не сплачує жодної матеріальної допомоги не надає чим ухиляється від виконання батьківськів обов?язків. Відповідач зовсім не цікавиться своїм сином, не спілкується з ним та не проявляє батьківської турботи. [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з дитиною не здійснює підготовку сина до дорослого життя та не проявляє інтересу до його внутрішнього світу. Позивач одна займається вихованням сина, дбає про його матеріальне забезпечення, піклується про фізичний та духовний розвиток. Окрім того [PERSON] є « [PERSON] », страждає на ігрову залежність. Для задоволення своєї ігрової пристрасті він бере кредити у банках та різних фінансових установах. Кошти не повертає. Внаслідок заборгованості які утворилися, позивача та її родину постійно доймають колекторські фірми, погрожують розправою. Не одноразово лякали щоб подбала про безпеку свого сина [PERSON] і сплатила заборгованість за [PERSON] . Своїми діями [PERSON] наражає дитину на постійну небезпеку. 11.10.2020 року позивач вдруге вийшла заміж і змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків. Така байдужа поведінка відповідача змусили звернутися до Стрийської міської ради із заявою про позбавлення батьківських прав. Відповідач не з?являвся на засідання комісії. 18.10.2021 надано письмову відповідь про те, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Стрийського міськвиконкому 20.07.2021р та повторно 28.09.2021 р. розглядалася заява про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , стосовно малолітнього сина [PERSON] ,2015 р.н. На підставі викладеного, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив суду причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник третьої особи виконавчого комітету Стрийської міської ради в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , та не заперечила щодо задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Згідно свідоцтва про народження від 04 січня 2016 року, виданого Виконавчим комітетом Миртюківської сільської ради Стрийського району Львівської області серії [NUMBER] , вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2019, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно розпорядження №198 від 04.08.2020 Стрйиської районної державної адміністрації, зобов?язано визначити побачення батька [PERSON] з малолітньою дитиною, [PERSON] , [INFO] , як спосіб його участі у вихованні дитини та встановити порядок побачень: - першу та третю суботу місяця, другу та четверту неділю місяця в м. Стрию, надати можливість їм змінювати порядок побачень з дитиною за взаємною згодою. Гр. [PERSON] , не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов?язки, приділяти дитині увагу та турботу. Гр. [PERSON] , поважати батьківські права гр. [PERSON] , та не чинити перешкоди у спілкуванні батька з сином. Згідно рішення №182 від 19.05.2022 виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, вбачається, що виконавчий комітет затвердив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення гр. [PERSON] , [INFO] , виконавчий комітет Стрийської міської ради встановив за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст.. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст..ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст.. 150 СК України. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст.. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , батьківські обов`язки не виконує, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, матеріально не утримує, умов для виховання дитини не створює, тому [PERSON] , необхідно позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, що і дає підстави для задоволення позову. Суд роз`яснює відповідачу у справі, що відповідно до ст. 169 СК України «Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом».

Outcome: approved