Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

Позивач на обгрунтування позовних вимог зазначає наступне. Відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований по [ADDRESS] , є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Біологічна матір дітей [PERSON] , [INFO] померла [INFO] . З квітня 2021 року [PERSON] залишив своє місце проживання та з цього часу ухиляються від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей. З цього часу [PERSON] про дітей не піклується, матеріально їх не забезпечує, вихованням не займається. 12.05.2021 року, з метою захисту прав дітей вказаної родини Службою у справах дітей виконавчого комітету Березівської РДА та Березівським РВП ГУНП в Одеській області здійснено перевірку умов проживання та здійснено оцінку рівня безпеки дітей та у зв`язку з загрозою життя та здоров`я малолітні діти відібрані з сім`ї та влаштовані до центру соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Березівської РДА, де перебувають до теперішнього часу. За час знаходження дітей в ЦСПР дітей ССД Березівської РДА [PERSON] всього тричі навідав дітей: 27.05.2021 року, 30.05.2021 року та 12.06.2021 року, але до теперішнього часу він до Служби у справах дітей з приводу повернення дітей під його батьківський нагляд не звертався та продовжує ухилятися від своїх батьківських обов`язків. Позивач зазначає, що відповідач офіційно не працює, заробляє на життя тимчасовими заробітками, по найму людей. 22.11.2021 року у зв`язку з ухиленням [PERSON] від своїх батьківських обов`язків та неможливістю повернення дітей у сім`ю біологічного батька із-за існування загрози їх життю чи здоров`ю, ССД ВК Березівської міської ради винесений «Висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 03.12.2021 року виконавчим комітетом Березівської міської ради своїм рішенням №15-280 затверджений висновок ССД ВК Березівської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його малолітніх дітей. Беручи до уваги все вищенаведене, позивач просить задовольнити позовні вимоги та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей. Ухвалою від 02.02.2022 року по справі відкрито загальне позовне провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з обставин викладених в позові та просив суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, пояснив, що любить своїх дітей, не надавав їм належну турботу, так як не мав стабільної роботи та заробітку відповідно. Хоче спілкуватися з дітьми. Зазначив, що на даний час офіційно працює в ПП «Хлібопродукт», має стабільну заробітну плату, розмір якої складає 10000 грн. Роботодавець придбав для нього житло, в якому він закінчує ремонт. Зазначив, що створить всі необхідні умови для життя та навчання своїх дітей. Спиртними напоями не зловживає та просить повернути дітей у сім`ю . Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1 ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] (згідно паспорту останнього [NUMBER] ) є батьком трьох дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] (згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Яснопільської сільської ради Березівського району Одеської області 06.06.2012 року), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському районі Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області 20.12.2014 року) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційного служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області 25.01.2016 року). Матір дітей [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції м. Одеса від 18.05.2021 року померла [INFO] , актовий запис про смерть №257. 12.05.2021 року, з метою захисту прав дітей вказаної родини Службою у справах дітей виконавчого комітету Березівської РДА та Березівським РВП ГУНП в Одеській області здійснено перевірку умов проживання та здійснена оцінка рівня безпеки дітей та у зв`язку з загрозою життя та здоров`я малолітні діти були відібрані з сім`ї та влаштовані до ЦСПР дітей ССД Березівської РДА. Згідно пояснень наданих представником позивача, на даний час, у зв`язку з воєнним діями на території України, діти були вивезені до Республіки Польща, де і перебувають на даний час. Згідно направлення №17-10/137 від 14.05.2021 року працівниками служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації у зв`язку з необхідністю захисту прав дитини, з метою забезпечення належних умов проживання та утримання дитини надання їй сім`ї, дитину [PERSON] , [INFO] направлено до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Березівської РДА. Відповідно направлення №17-10/138 від 14.05.2021 року працівниками служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації у зв`язку з необхідністю захисту прав дитини, з метою забезпечення належних умов проживання та утримання дитини надання їй сім`ї, дитину [PERSON] , [INFO] направлено до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Березівської РДА. Згідно направлення №17-10/140 від 14.05.2021 року працівниками служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації у зв`язку з необхідністю захисту прав дитини, з метою забезпечення належних умов проживання та утримання дитини надання їй сім`ї, дитину [PERSON] , [INFO] направлено до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Березівської РДА. Згідно протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Березівської міської ради від 13 травня 2021 року, вбачається, що комісія вважала за доцільним відібрання малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з родини біологічної сім`ї [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (за - 9 голосів, утрималось - 0 голосів, проти - 0 голосів). Рішенням виконавчого комітету Березівської міської ради №07-107 від 26 травня 2021 року визнано за доцільним відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з родини біологічної сім`ї [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 22.11.2021 року у зв`язку з ухиленням [PERSON] від своїх батьківських обов`язків та неможливістю повернення дітей у сім`ю біологічного батька із-за існування загрози їх життю чи здоров`ю, ССД ВК Березівської міської ради винесений «Висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 03.12.2021 року виконавчим комітетом Березівської міської ради своїм рішенням №15-280 затверджений висновок ССД ВК Березівської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його малолітніх дітей. З характеристики по місцю реєстрації №236 від 16.11.2021 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом із співмешканкою [PERSON] , 1984 р.н., остання померла [INFO] . Бурля є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . З квітня 2021 року [PERSON] , в той час коли співмешканка [PERSON] хворіла, покинув дітей та пішов з дому. З того часу він дітьми не опікується, матеріально їх не забезпечує, їх вихованням не займається. [PERSON] не працює заробляє на прожиток тимчасовими заробітками по найму людей. Після смерті матері, діти вказаної родини, службовою у справах дітей відібрані та до теперішнього часу перебувають в центрі соціально-психологічної реабілітації для дітей Березівської РДА. За цей час батько кілька разів навідував дітей. Згідно довідки №1/2206-22 від 22.06.2022 року вбачається, що [PERSON] з 22.04.2022 року і по теперішній час працює в ПП «Хлібопродукт» трактористом. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] має постійне працевлаштування, роботодавцем для нього було придбане нове житло, в якому він здійснює ремонтні роботи, що також підтверджено представником позивача. Останній цікавиться життям дітей. Шкодує за неналежну свою поведінку раніше, при цьому зазначає, що така була викликана скрутним матеріальним становищем та необхідністю бути відсутнім за місцем проживання у зв`язку з тимчасовими заробітками. У своїй сукупності факт повного заперечення позовної вимоги відповідачем у судовому засіданні дозволяють суду дійти висновку про відсутність законних підстав у розумінні Сімейного кодексу України про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що він систематично продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, при цьому встановлено судом, що відповідач вживає заходи для належного виконання батьківських обов`язків. У справі відсутні докази застосування до відповідача заходів впливу у вигляді попередження з боку органів поліції, накладення адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування. Доказів перебування відповідача на обліку в наркологічному кабінеті чи жорстокого поводження з дітьми, позивачем не надано. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно дітей в матеріалах справи відсутні. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, а не збіг життєвих обставин, які склалися навколо нього через відсутність матеріальних коштів для утримання дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Крім цього, у постанові Вищого Спеціалізованого Суду України у справі №211/559/16-ц від 01 листопада 2017 року наголошено на тому, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками та наявність в його діях вини. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] не забезпечуватиме інтересів самих дітей. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю.

Outcome: dismissed