Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою та посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , його дід, [INFO] помер у м. Бердянськ Запорізької області. У цьому населеному пункті тимчасово не здійснюють свої повноваження органи державної влади України. Ця обставина перешкоджає проведенню державної реєстрації смерті [PERSON] . Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для реалізації його спадкових прав. Тому [PERSON] просить суд встановити факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] у м. Бердянськ Запорізької області. Заявник у судовому засіданні підтримав заяву, просив задовольнити. Представник Бориспільського ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) не з`явився у судове засідання та надіслав заяву від 23.08.2022 № 3315/22.8-28, в якій він не заперечує проти задоволення заяви та просить розглянути цивільну справу без його присутності. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України № 2263-IX від 22.05.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022 на період з 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Законом України № 2500-IX від 15 серпня 2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022 на період з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, а також Молдови та Росії. В цих справах Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватись недійсними всі без виключення документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей та шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоду особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, які проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами тощо), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку, передбаченому ст.317 ЦПК України. Встановлено, що [PERSON] є онуком [PERSON] . Вказане підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , який в свою чергу є сином [PERSON] (а.с.13,14). Також 7 липня 2016 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповів усе своє майно [PERSON] (а.с.9). Вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] є членом сім`ї померлого, а також є заінтересованою особою, оскільки встановлення факту смерті [PERSON] впливає на його права та обов`язки, та має право звертатись до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] на території, на якій введено воєнний стан. Зі змісту лікарського свідоцтва про смерть №328 від 19 липня 2022 року (а.с.6) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Бердянськ Запорізької області, у віці 89 років, причина смерті: гостра серцева недостатність, інші кардіоміопатії. На тепер у м. Бердянськ Запорізької області тимчасово не здійснюють свої повноваження органи державної влади України. З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності, а також сприяння заявнику у здійсненні ним спадкових прав належить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , [INFO] помер у м. Бердянськ Запорізької області.

Outcome: approved