Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту, що він самостійно виховує малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , єдиний здійснює за дитиною постійний догляд та її утримання. В обґрунтування заяви зазначив, що доньку він виховує самостійно, оскільки її мати залишила їх ще у грудні 2021 року і її місце перебування йому невідоме. На сьогоднішній день зв`язку з матір`ю дочки вони не мають взагалі. Заявник є єдиним опікуном малолітньої доньки, здійснює за нею постійний догляд, якого дитина потребує, оскільки є малолітньою дитиною, самостійно здійснює її утримання та виховання. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився. Подав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи - Хустської міської ради ради в судове засідання не з`явився, подали заяву про розгляд справи у відсутності їх уповноваженого представника, проти задоволення заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України. За нормою ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З акту обстеження житлово-побутових умов від 25.05.2022 року слідує, що [PERSON] проживає у власному будинку за адресою [ADDRESS] . Разом з ним в будинку проживає його малолітня дочка [PERSON] , [INFO] ,. Мати дітей з ними не проживає і де наразі проживає невідомо. Батько самостійно займається вихованням та утриманням доньки та здійснює постійний догляд за нею (а.с.8). В судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами, що гр. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO]. Донька проживає разом з батьком. Дитину він виховує самостійно, з матір`ю дитини вони вже давно не проживають і втратили зв`язок. Тобто він є єдиним опікуном малолітньої дитини -доньки [PERSON] , [INFO] , здійснює за нею постійний догляд. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. З огляду на встановлене суд констатує, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення і на думку суду такі підстави встановлені в судовому засіданні, а тому відповідно до ст. 315 ЦПК України дані вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved