Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Перший заступник керівника Звенигородської окружної прокуратури Ольга Плетінь звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому просила суд: стягнути з [PERSON] , [INFO] , 40 000 грн (сорок тисяч гривень) шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, зарахувавши вказані кошти на рахунок Черкаській обл../тг. м. Лисянка /24062100, код отримувача: 37930566, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності) з подальшим перерахуванням 12 000 грн. (30%) - до спеціального фонду Державного бюджету України; 8 000 грн. (20%) - до спеціального фонду обласного бюджету Черкаської обласної ради; 20 000 грн. (50%) - до спеціального фонду місцевого бюджету Лисянської селищної ради Черкаської області. Судові витрати у справі стягнути з відповідача на користь Черкаської обласної прокуратури (код ЄДРГІОУ 02911119), місцезнаходження: 18015, м . Черкаси, б-р. Шевченка, 286, розрахунковий рахунок UA138201720343160001000003751 в Державній казначейській службі України у м. Київ) в сумі 2 481 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 21.11.2021 близько 15 год. 30 хв. проводив незаконне, без отримання ліцензії на добування мисливських тварин полювання в мисливських угіддях Лисянського УТМР поблизу с. Журжинці Звенигородського району Черкаської області, в результаті чого добув одного кабана. Внаслідок вчиненого правопорушення лісничим Шевченківського лісництва ДП «Лисянське лісове господарство» відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення від 21.11.2021 № 20-005 за ч. 2 ст. 85 КУпАП - порушення правил полювання, яке мало наслідком, знищення тварини. Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 28.12.2021 у справі № 700/836/21 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАГІ. Відносно правопорушника накладено стягнення у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме - 1020 грн. Під час судового розгляду вказаної справи судом встановлено, що [PERSON] 21.11.2021 близько 15 год. 30 хв. проводив незаконне, без отримання ліцензії на добування мисливських тварин полювання в мисливських угіддях Лисянського УТМР поблизу с. Журжинці Звенигородського району Черкаської області, в результаті чого добув одного кабана, що є порушенням ст.ст. 14.17.19 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», ст. 23 Закону України «Про тваринний світ», ч. 2 ст. 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 85 КУпАП. [PERSON] в судовому засіданні вину визнав повністю. Вищевказана постанова суду від 28.12.2021 Відповідачем не оскаржувалася та набрала законної сили 06.01.2022. Відповідно до Такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих у наслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України), затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства екології та природних ресурсів України від 19.06.2017 № 301/222, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 12.07.2017 за № 842/30710, розмір стягнення за одну незаконно добуту особину кабана становить 40 000 (сорок тисяч) гривень. Таким чином, внаслідок вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення навколишньому середовищу, а саме - тваринному світу, заподіяно шкоду. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом питання про відшкодування шкоди [PERSON] також не вирішено, у з в`язку з чим питання про таке відшкодування підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства. Несплата Відповідачем матеріальних збитків, завданих незаконним полюванням, які повинні бути сплачені до бюджету, порушує такі основні принципи бюджетної системи, як повнота та ефективність, створює перешкоди для фінансування програмних заходів за рахунок вказаних коштів. Таким чином, враховуючи складну суспільно-політичну ситуацію, політику жорсткої економії бюджетних коштів, значний дефіцит державного бюджету діями Відповідача порушуються інтереси територіальної громади та держави в цілому в частині повного та своєчасного надходження коштів. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 08.07.2022 року прийнято справу до провадження та вирішено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Отже, відповідач був вчасно повідомлений про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подавав, відзиву на позовну заяву та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслав. 28.07.2022 року відповідач звернувся із заявою в якій вказав, що вважає, що розмір завдання збитків в сумі 40000.00 грн. являється занадто великим та нічим не доведений, поскільки завдані збитки пораховані не на момент завдання шкоди, а на момент пред`явлення позову до суду. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи. Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 28.12.2021 у справі № 700/836/21 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП. Відносно правопорушника накладено стягнення у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме - 1020 грн. Під час судового розгляду вказаної справи судом встановлено, що [PERSON] 21.11.2021 близько 15 год. 30 хв. проводив незаконне, без отримання ліцензії на добування мисливських тварин полювання в мисливських угіддях Лисянського УТМР поблизу с. Журжинці Звенигородського району Черкаської області, в результаті чого добув одного кабана, що є порушенням ст.ст. 14.17.19 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», ст. 23 Закону України «Про тваринний світ», ч. 2 ст. 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 85 КУпАП. [PERSON] в судовому засіданні вину визнав повністю. Вищевказана постанова суду від 28.12.2021 Відповідачем не оскаржувалася та набрала законної сили 06.01.2022. Отже, обставини, встановлені постановою Лисянського районного суду 28.12.2021 у справі № 700/836/21, є встановленими та не підлягають доказуванню. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом питання про відшкодування шкоди [PERSON] не вирішено. Відповідно до Такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих у наслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України), затверджених наказом Міністества аграрної політики та продовольства України, Міністерства екології та природних ресурсів України від 19.06.2017 № 301/222, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 12.07.2017 за № 842/30710, станом на день вчинення правопорушення розмір стягнення за одну незаконно добуту особину кабана становить 40 000 (сорок тисяч) гривень. Відповідно до інформації Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства від 09.05.2022 № 584/05 наданий час відомості про сплату штрафу та шкоди, завданої внаслідок незаконно добутого дикого кабана, [PERSON] відсутні. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лиш е в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідачем по справі не надано доказів помилковості чи неправильності такого розрахунку, в зв`язку в чим суд вважає його достовірним. Згідно з вимогами ст. 21 Закону України «Про тваринний світ» мисливством вважається вид спеціального використання тваринного світу, яке здійснюється шляхом добування диких звірів та птахів, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах у межах мисливських угідь і які можуть бути об`єктами полювання. Для організації та ведення мисливського господарства надаються у користування спеціально визначені для цього мисливські угіддя. Користувачами мисливських угідь можуть бути спеціалізовані мисливські господарства, інші підприємства, установи та організації, в яких створені спеціалізовані підрозділи для ведення мисливського господарства з наданням в їх користування мисливських угідь. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється: полювати без належного на те дозволу, а саме: без документів, визначених статтею 14 цього Закону, полювання на тварин, які не зазначені у дозволах на добування мисливських тварин або понад встановлену в цих дозволах норму. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про тваринний світ» документами на право полювання є посвідчення мисливця, щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень правил полювання з відміткою про сплату державного мита, дозвіл на добування мисливських тварин (ліцензія, відстрільна картка тощо), відповідний дозвіл на право користування вогнепальною мисливською зброєю (у разі полювання з такою зброєю),паспорт на собак мисливських порід, інших ловчих звірів і птахів у разі їх використання під час полювання. Зазначені документи мисливець зобов`язаний мати під час здійснення полювання, транспортування або перенесення продукції полювання і пред`являти їх на вимогу осіб, уповноважених здійснювати контроль у галузі мисливського господарства та полювання. У відповідності до ст. 17 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» добування мисливських тварин, віднесених до державного мисливського фонду здійснюється за дозволом - ліцензією або відстрільною карткою. За ліцензією здійснюється полювання на кабана, лань, оленів європейського та плямистого, ко-зулю, лося, муфлона, білку, бабака, бобра, борсука, ондатру, куницю лісову. Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Норма ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» вказує, що громадянин відповідно до закону зобов`язаний відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання, здійснюється добровільно або за рішенням суду відповідно до законодавства за затвердженими в установленому порядку таксами, а за їх відсутності - за розрахунками користувачів мисливських угідь. Такси для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, і центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони. Згідно з вимогами ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода і збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу підлягають зарахуванню на рахунки фондів охорони навколишнього природного середовища відповідних рад. Відповідно до вимог ч. 2 та ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення. Відповідно до ст. 5 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування. Бюджетами місцевого самоврядування є бюджети територіальних громад сіл, їх об`єднань, селищ, міст (у тому числі районів у містах), бюджети о б 'єднаних територіальних громад. Статтею 7 БК України визначено, що бю джетна система України ґрунтується, зокрема, на принципі ефективності та результативності, який полягає у тому, що при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів. Відповідно ст. 69-1 БК України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Згідно з п. 7 ч. З ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 БК України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності; до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать; 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі; до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Заявлена до стягнення сума підлягає зарахуванню на аналітичний рахунок відповідного територіального органу Державної казначейської служби України, який у відповідності до вимог п. 7 ч. З ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69- 1 БК України розподіляє зазначені кошти в автоматизованому режимі наступним чином: 30 відсотків зараховуються до спеціального фонду державного бюджету, 20 відсотків зараховуються до спеціального фонду обласного бюджету, 50 відсотків зараховуються до спеціального фонду сільського, селищного, міського бюджету, бюджету об`єднаних територіальних громад, перерахувавши кошти на аналітичний рахунок, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Черкаській області. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст. 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. З огляду на зазначене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне позовні вимоги першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури Ольги Плетінь в інтересах держави в особі Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства, виконавчого комітету Лисянської селищної ради Черкаської області задовольнити. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 2ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2481 гривень. На підставі викиданого,

Outcome: approved