Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

24 червня 2022 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 26 жовтня 2013 року та стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказувала, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені з травня 2021 року, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та сім`ї не надає. Ухвалою судді від 28 червня 2022 року було відкрито провадження та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження, залучено сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, просила розглянути справу за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала, просила стягнути з відповідача аліменти на дитину, про що надала письмову заяву, не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено у ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу. Судом достовірно встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 26 жовтня 2013 року, у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №1034, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Подружжя є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з травня 2021 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні матері позивача у справі. Відповідач не надає позивачу у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина. Позивач та відповідач спільно не проживають, господарство не ведуть та не мають спільного бюджету. Вказані обставини постають з позовної заяви, заяв сторін та підтверджуються письмовими доказами, наявних в матеріалах справи. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам як позивача і відповідача. Спір між сторонами щодо визначення місця проживання дитини та поділу майна фактично відсутній. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу необхідно прізвище позивачеві [PERSON] « [PERSON] ». Крім того, суд на підставі встановлених фактів, дійшов висновку, що відповідач не виконує батьківський обов`язок по утриманню дитини. Відповідач не надав суду жодних належних і допустимих, безспірних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, позов визнав у повному обсязі. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти (аліменти) на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, щомісячно, починаючи з 24 червня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття та на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп в частині вимог щодо стягнення аліментів. Суд враховує, що позивач сплатила судовий збір за подання позову в частині вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 992 грн 40 коп та не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат, а тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідача понесені позивачем такі судові витрати. Відповідно ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць.

Outcome: approved