Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою. Обгрунтовуючи подану заяву посилалася на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який до дня смерті був зареєстрований та проживав в будинку [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,7780 га, яку він отримав у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Гришовецького старостинського округу Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області. За життя батько своїм майном не розпорядився. Вона є спадкоємницею першої черги за законом після смерті батька і має намір прийняти спадщину. Ще одним його спадкоємцем за законом був її рідний брат - [PERSON] , який помер [INFO] . За життя брат проживав одиноко, ні дружини, ні дітей не мав, спадщину після смерті батька не прийняв. Брат розпорядився своїм майном склавши заповіт на її користь, а вона в свою чергу прийняла спадщину, яка відкрилася після його смерті. З метою прийняття спадщини після смерті батька вона звернулася до Тиврівської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено в цьому в зв"язку з непідтвердженням факту її постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також через те, що вона на день смерті батька була зареєстрована в [ADDRESS] . Хоча фактично без реєстрації вона з 2000 року проживала до дня смерті батька разом з ним в селі Кобелецьке Тиврівського району Вінницької області, тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, так як не відмовилася від неї протягом шестимісячного строку. Її батько помер у віці 85 років, він важко хворів, був інвалідом ІІ групи, втратив праву ногу та у зв"язку з цим потребував стороннього догляду, тому вона переїхала до нього на місце постійного проживання, де і проживала разом з ним до дня його смерті - [INFO] . З урахуванням наведеного, просить суд встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , в [ADDRESS] . Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 липня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи. [PERSON] та її представник [PERSON] при розгляді справи заявлені вимоги підтримали і просили суд їх задовольнити. В подальшому надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність. Представник заінтересованої особи на розгляд справи до суду не з"явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Заявлені вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення зявниці, її представника, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення вимог виходячи з наведених нище підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON] - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,7780 га, яку він отримав у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Гришовецького старостинського округу Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області. Згідно довідки, виданої 14 червня 2022 року Гришовецьким старостинським округом Тиврівської селищної ради Вінницької області, [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав в будинку [ADDRESS] . На день смерті разом з ним проживала, але не була зареєстрована його донька [PERSON] . Як вбачається з акту обстеження місця проживання від 14 червня 2022 року заявниця [PERSON] проживала разом з батьком [PERSON] з 2000 року і до дня його смерті без реєстрації в будинку [ADDRESS] . Вони разом вели спільне господарство. Вона здійснювала догляд за ним, здійснювала поховання. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] в [ADDRESS] . [PERSON] хворів, був інвалідом ІІ групи, втратив праву ногу та у зв"язку з цим потребував стороннього догляду, Брат заявниці - [PERSON] помер [INFO] . 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу Смоляк Л.С. заявниці [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті брата [PERSON] . Спадщина складається із земельної ділянки площею 3,1900 га, розташованої на території Гришовецького старостинського округу Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області. 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу Смоляк Л.С. заявниці [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті брата [PERSON] . Спадщина складається із земельної ділянки площею 3,1898 га, розташованої на території Гришовецького старостинського округу Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області. Постановою нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори від 17 червня 2022 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті батька на земельну ділянку площею 3,7780 га., розташовану на території Гришовецького старостинського округу Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, у зв"язку з непідтвердженням факту її постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в будинку [ADDRESS] . За повідомленням Тиврівської державної нотаріальної контори від 01 липня 2022 року, 11 вересня 2002 року секретарем Гришовецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області посвідчено заповіт [PERSON] . Згідно копії вищевказаного заповіту, 11 вересня 2002 року [PERSON] заповів усе належне йому майно своїй дружині [PERSON] , яка є матір"ю заявниці. Згідно довідки КНП "Багатопрофільна лікарня Тиврівської селищної ради" [PERSON] в зв"язку із захворюванням періодично з 2000 по 2005 рік знаходилася на стаціонарному лікуванні в обласному протитуберкульозному диспансері. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Згідно частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Водночас, суд бере до уваги той факт, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті. Аналіз досліджених судом доказів свідчить про те, що [PERSON] дійсно проживала разом зі спадкодавцем - своїм батьком [PERSON] , по [ADDRESS] станом на день його смерті - [INFO] . За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення поданої заяви [PERSON] .

Outcome: approved