Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~19.07.2022 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка за свого життя 21.02.2017 року оформила заповіт на своїх дітей: на нього та [PERSON] . Спадкуванню за заповітом підлягає наступне майно спадкодавця: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами в [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 2,4658 га - для ведення особистого селянського господарства на території Озерцівської сільської ради Луцького району; інші земельні ділянки - для ведення особистого селянського господарства та для обслуговування будинку з господарськими будівлями і спорудами на території Озерцівської сільської ради Луцького району. Разом з тим, у свідоцтві про право власності на житловий будинок за №830509 від 13.08.2004 року, у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №4590196, що виданий 31.08.2004 року Волинським обласним БТІ та у Державному акті на право приватної власності на землю за №112793, що виданий Ківерцівською районною державною адміністрацією 27.06.2003 року допущені помилки у написанні прізвища його матері, а саме: замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Як наслідок, помилка у правовстановлюючих документах перешкоджає йому у реалізації права на спадщину. На підставі викладеного, просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] наступних правовстановлюючих документів: свідоцтва про право власності на житловий будинок в [ADDRESS] за №830509, що видано 13.08.2004 року Виконкомом Озерцівської сільської ради; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №4590196, що видано 31.08.2004 року Волинським обласним БТІ на житловий будинок в [ADDRESS] ; державного акта на право приватної власності на землю за №112793, що видано 27.06.2003 року Ківерцівською районною державною адміністрацією на земельну ділянку загальною площею 2, 4658 га - для ведення особистого селянського господарства, що видані на ім`я [PERSON] . До початку судового засідання заявником було подано до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву визнає. Представник заінтересованої особи Луцької міської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] , до спадкової маси ввійшов житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами в [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 2,4658 га - для ведення особистого селянського господарства на території Озерцівської сільської ради Луцького району; інші земельні ділянки - для ведення особистого селянського господарства та для обслуговування будинку з господарськими будівлями і спорудами на території Озерцівської сільської ради Луцького району. Разом з тим, у свідоцтві про право власності на житловий будинок за №830509 від 13.08.2004 року, у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №4590196, що виданий 31.08.2004 року Волинським обласним БТІ та у Державному акті на право приватної власності на землю за №112793, що виданий Ківерцівською районною державною адміністрацією 27.06.2003 року допущені помилки у прізвищі, а саме замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] » (а.с. 9-11). \~ \~ \~ \~Із виписки з погосподарської книги за №39-16/37/2022 від 22.02.2022 року, виданої старостою Жидичинського старостинського округу Г. Матвіюк вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] належить [PERSON] , яка померла, [INFO] . Рік побудови 1950. За житловим будинком закріплено 8, 6628 га земельних ділянок, з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0, 25 га; для ведення особистового селянського господарства 0, 5428 га; земельна частка (пай) 7, 8700 га (а.с. 12). Крім того, заповіт на ім`я [PERSON] та [PERSON] , який посвідчено 21.02.2017 року секретарем Озерцівської сільської ради Ківерцівського р-ну Волинської обл. Романюк Т.В. складено від імені [PERSON] , яка проживає [ADDRESS] (а.с.7). Також, 10.12.2021 року приватним нотаріусом Гордійчук М.В. заведено спадкову справу за № 87/202, спадкодавцем зазначено [PERSON] . Дана обставина підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі (№ витягу 67719698) (а.с. 8). Сукупність вищевикладених обставин свідчить, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок за №830509 від 13.08.2004 року, у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №4590196, що виданий 31.08.2004 року Волинським обласним БТІ та у Державному акті на право приватної власності на землю за №112793, що виданий Ківерцівською районною державною адміністрацією 27.06.2003 року допущені помилки у прізвищі матері заявника. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. На переконання суду, наявність розбіжностей в написанні прізвища [PERSON] , яка померла [INFO] , у правовстановлюючих документах на будинок та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, виникла внаслідок механічної помилки. При цьому, виправити дану помилку у позасудовому порядку не виявляється можливим. Встановлення належності правовстановлюючих документів має для [PERSON] юридичне значення та породжує юридичні наслідки, від яких залежить реалізація свого права власності на спадкове майно. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved