Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з листопада 2020 р. по квітень 2021р. в сумі 2 449,95 грн., з гарячого водопостачання за період з квітня 2020 року по травень 2021р. в сумі 2 425,60 грн, а також нараховані на заборгованість інфляційні витрата та 3% річних, судовий збір просить покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до 01.07.2014 року позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, надає послуги відповідачу, нараховує плату за них, формує та надає відповідачу рахунки на оплату послуг згідно затверджених уповноваженими органами тарифів. Відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Він своєчасно не сплачував за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.09.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач надав до матеріалів справи письмовий відзив на позов, за яким просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Пояснює, що за отриману воду, яка подавалась у будинок та в квартиру [ADDRESS] , як власник сплачувала згідно до фактичного використання встановлених та опломбованих лічильників на гарячу та холодну воду. Остання повірка лічильників здійснена з 14.03.2019р. по 11.04.2019р. Після проведеної повірки гарячу воду фактично не використовувала, так як вона відсутня півроку з квітня по листопад. За весь період використовувала та сплачувала за гарячу воду виключно на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» зі змінами та доповненнями та на підставі встановлених, зареєстрованих, опломбованих лічильників та діючих тарифів в Україні. Станом на 01.09.2029р. повністю відмовилась від споживання гарячої води та повністю розрахувалась з позивачем у зв`язку з тим, що гарячої води фактично не було протягом квітня-жовтня 2019р. У зв`язку з тим, що позивач систематично не виконує постачання гарячої води в будинок, була змушена купити та поставити бачок для підігріву води та перекрити крани у квартирі. За послуги з централізованого опалення, як вказує відповідач, у повному обсязі сплатила, про що додала відповідні докази. Відповіді на відзив від позивача не надійшло. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. З 01 липня 2014 року позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідні послуги позивачем надаються в будинку [ADDRESS] . Квартира за адресою [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання. Власником вказаної квартири згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна є [PERSON] . Частиною 1 ст. 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Постанова судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 року, справа 6-2951цс15, містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Згідно із п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Згідно з правовою позицією, яка викладена в постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі №6-1192ц15 та справі №6-1706ц15, відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Підведення централізованого опалення до точки розподілу свідчить про виконання послуг постачальником. При самовільному відключенні від центрального теплопостачання, споживач не звільняється від оплати центрального теплопостачання в повному розмірі. Позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та гарячого постачання, з огляду на що у нього виникла заборгованість, яка згідно розрахунку за період за послуги з централізованого опалення з листопада 2020 по квітень 2021р. склала 2 449,95 грн., за послуги з гарячого водопостачання а період з квітня 2020 по травень 2021 - 2 425,60 грн. При цьому, як вбачається з розрахунку позивача, за період з листопада 2020р. по квітень 2021р. включно ним були надані послуги з централізованого опалення на загальну суму 9 075,83 грн. Разом з тим, відповідачем надані квитанції про сплату послуг з опалення за надані у вказаний період послуги на суму 8 225,83 грн. (15.04.2021р. - 1 600,00 грн., 22.03.2021р. - 1 968,00 грн., 19.02.2021р. - 3 404,83 грн., 27.01.2021р. - 1 253,00 грн.). Квитанції за 23.12.2021р. та за 23.11.2020р. не беруться судом до уваги, оскільки вони достовірно не підтверджують оплату послуг саме за опалювальний період листопад 2020р. - квітень 2021р. За таких обставин, судом встановлено наявність заборгованості відповідача перед позивачем за послуги з централізованого опалення за період листопад 2020 по квітень 2021р. в сумі 849,17 грн. Відповідно до ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем розраховано 3% річних 27,38 грн. та інфляційні витрати 137,74 грн. на заборгованість з централізованого опалення, однак суд не може прийнятий даний розрахунок, як коректний, оскільки вказані суми нараховувались на заборгованість, з якою суд не погодився, з огляду на що слід відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Окрім того, як стверджує позивач, відповідач має також заборгованість за постачання гарячої води за період з квітня 2020р. по травень 2021р. Відповідач при цьому звертає увагу суду на те, що станом на 01.09.2019р. повністю відмовилась від споживання гарячої води, оскільки позивач систематично не виконує постачання гарячої води в будинок, тому вона змушена була купити і поставити бачок для підігріву води, перекрити крани у квартирі. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежно ї якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Відповідач у встановленому законом порядку не відмовилася від надання послуг позивачем (відповідних належних доказів цьому суду не надала), доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості відповідно до порядку, визначеному ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що б дало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем надано не було. Разом з тим, відповідач не оплатив вказані послуги належним чином, у зв`язку з чим у нього виникла перед позивачем заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача за період квітень 2020р. по травень 2021р. складає суму основного боргу 2 425,60 грн., та на яку позивачем нараховано 3% річних у розмірі 22,20 грн. та інфляційні витрати в розмірі 81,48 грн. Матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем послуг відповідачу, так само як і звернень останнього з приводу відмови від отримання таких послуг. Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано в повному обсязі належними засобами доказування наявності заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1 498,20 грн. судового збору.

Outcome: partial