Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 19.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» та [PERSON] було укладено Договір позики №UP8875775 (номер у ІТ системі L2689533) за допомогою дистанційних засобів. Вказаний Договір позики складається зі Спеціальних умов Договору позики та Загальних умов Договору позики, а також будь-яких змін або доповнень до них. 03.08.2021 прийнято рішення №20 одноособового учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРПОЗИКА» про зміну найменування Товариства: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив». Відповідно до Спеціальних умов Договору позики №UP8875775 від 19.12.2019 сторони уклали вказаний договір та домовилися про умови Договору позики, на підставі яких позикодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 9500 гривень строком до 18.01.2020, а позичальник зобов`язався повернути їх разом з іншими платежами, передбаченими у Спеціальних умовах. Згідно з Спеціальними умовами у розділі Період дії договору, становить 30 днів, отже, повне погашення за Договором Позики до 18.01.2020. Позивач свої зобов`язання за Договором позики виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві грошові кошти. Відповідач, в свою чергу, порушив зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на день звернення з позовом до суду в розмірі 14250 (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 9500 гривень; заборгованості за нарахованими штрафами/пеня - 4750 гривень, а саме: 760 гривень - пеня, 3990 гривень - штраф. Добровільно сплатити заборгованість відповідач не бажає. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по Договору позики №UP8875775 (номер у ІТ системі L2689533) від 19.12.2019 у розмірі 14250 (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень та судові витрати у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня. Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України з власної ініціативи суду розгляд справи проведено в судовому засіданні з викликом сторін. Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені в порядку ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» в судове засідання не з`явився. В позовній заяві від 21.06.2022 заявлено вимогу про розгляд справи без участі представника позивача. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, про що свідчить його особистий підпис про отримання поштового відправлення. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 29.06.2022 було відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання з викликом сторін. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Заяви, клопотання: клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі. Інші процесуальні дії у справі: відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення першого судового засідання, про що постановлено ухвалу окремим документом. Судом встановлено, що 19.12.2019 між ТОВ «Укрпозика», яке 03.08.2021 року відповідно до ст.37 ЗУ «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю» №2275-VIII від 06.02.2018 року (зі змінами) рішенням №20, змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» та [PERSON] було укладено Договір позики №UP8875775 (номер у ІТ системі L2689533) за допомогою дистанційних засобів, зокрема, мобільного телефону, відповідач ознайомився з Спеціальними умовами договору позики, інформацією щодо реальної річної процентної ставки, загальною вартістю позики та порядком повернення позики (а.с.5-7, 8, 18, 19-24). Як слідує із детального розрахунку заборгованості станом на 18.11.2021, відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов`язань та допустив заборгованість в розмірі 14250 (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 9500 гривень; заборгованості за нарахованими штрафами/пеня - 4750 гривень, а саме: 760 гривень - пеня, 3990 гривень - штраф (а.с.9-12). Дослідивши усі докази в їх сукупності та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (позику) у розмірі та на умовах, встановлених Договором позики №UP8875775 (номер у ІТ системі L2689533) від 19.12.2019 та Спеціальними умовами договору позики, а відповідач зобов`язався повернути їх разом з іншими платежами, передбаченими у Спеціальних умовах. Згідно з Спеціальними умовами у розділі Період дії договору, становить 30 днів, отже, повне погашення за Договором Позики до 18.01.2020. Однак, відповідач у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав. Відповідно до п.3.1 загальних умов договору позики позикодавець зобов`язується надати позику позичальнику на основі заяви позичальника та в межах діапазону доступної суми позики і позичальник зобов`язується повернути позикодавцю суму позики та сплатити всі відповідні договірні компенсації до останнього дня строку оплати. Відповідно до Спеціальних умов, період дії договору позики встановлено строком 30 днів до 18.01.2020. Пунктом 4.2 загальних умов договору позики передбачено, що у разі якщо позичальник не погашає позику до останнього дня строку оплати, позичальник повинен сплатити пеню за кожен день прострочення, яка обчислюється як відсоток, зазначений у спеціальних умовах позики, що застосовується до не сплаченої суми в строк частини суми позики. Пеня нараховується з першого дня прострочення оплати до дня повного погашення суми позики. Обов`язок сплатити пеню виникає на другий день прострочення виконання зобов`язань з повернення позики. Штраф сплачується позичальником позикодавцю за порушення строку оплати. Штраф сплачується в гривнях в сумі , визначеній у спеціальних умовах. Обов`язок зі сплати штрафу виникає на другий день після спливу строку оплати (п. 4.5 договору). Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ч.ч. 1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У відповідності до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частини другої статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За правилами частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу (позики) в розмірі 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) гривень, підлягають задоволенню. Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За положеннями ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строки, передбачені умовами договору позики, суд, враховуючи положення ст.ст.509, 525, 526, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, у межах заявлених вимог, знаходить вимоги позивача щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 14250 (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 9500 гривень; заборгованості за нарахованими штрафами/пеня - 4750 гривень, а саме: 760 гривень - пеня, 3990 гривень - штраф, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням №4202 від 14.06.2022 (а.с.4), за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

Outcome: approved