Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною і зареєстрований в реєстрі за №16878 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 22773,29грн. Просить судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що в провадженні Літинського районного відділу державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження ВП №68375456 з примусового виконання виконавчого напису №16878 від 20.12.2021 виданого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 22773,29 грн. Саме з цього листа позивач дізнався про існування виконавчого напису нотаріуса та про існування у нього заборгованості перед відповідачем. Зазначає, що цей виконавчий напис є незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню. Проаналізувавши документи із справи виконавчого провадження №68375456 встановлено, що на момент звернення з заявою про вчинення виконавчого напису про існування договору за №SAMDN50000055767815 від 05.02.2014 йому не відомо, а також ніякого договору від 05.02.2014 він не підписував, так як відповідно до виписки із ПАТ КБ «Приватбанк» дійсно підписав заяву про разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та тарифами банку складений між ним та банком договір, в подальшому в обліковій системі банку зареєстрований за №SAMDN50000055767815 від 29.12.2011. Разом із тим, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження за №53732246 від 10.04.2017 було відкрито провадження за виконавчим листом Літинського районного суду Вінницької області за №137/919/15-ц від 28.09.2016 за вказаним договором за №SAMDN50000055767815 від 29.12.2011 та вказаний виконавчий лист повернутий стягувачу 30.07.2018. Зокрема, відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 17.06.2022 за №MN7DTQ8CMDGDPBQ в нього відсутня будь-яка заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк». Крім цього, відповідно до виконавчого напису нотаріуса зареєстрованого за номером №16878 з [PERSON] стягують за період з 25.10.2021 по 20.12.2021 заборгованість в розмірі 22773,29грн, яка складається з тіла кредиту - 12469,35грн, проценти - 10253,94грн, 50,00грн за вчинення виконавчого напису, що свідчить про наявність спору щодо заборгованості так, як у виконавчому написі зазначені суми зі стягнення самого тіла кредиту так і процентів не можуть бути нараховані за такий період. Відповідно до виписки із АТ КБ «Приватбанк» від 14.06.2022 за №SDAAR2BS6CLEKK0D станом на 25.10.2021 за ним рахується договір №SAMDN50000055767815 від 29.12.2011, а також 25.10.2021 право вимоги за боргом передано новому кредитору ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» за кредитним договором договір №SAMDN50000055767815 від 29.12.2011. Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 22 червня 2015 року за № 137/919/15-ц з нього вже було стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 29.12.2011 року у сумі 25793,67грн, з них: заборгованість за кредитом - 12469,35грн; заборгованість за відсотками та користуванням кредиту - 10470,19грн. Зокрема, відповідно до виконавчого напису нотаріуса зареєстрованого за номером №16878 з [PERSON] стягують за період з 25.10.2021 по 20.12.2021 заборгованості в розмірі 22773,29 грн., яка складається: тіло кредиту - 12469,35грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 10253,94грн. Ідентичні тіло кредиту, номер договору в виписці АТ КБ «Приватбанку», номер договору від 05.02.2014 та рішення Літинського районного суду Вінницької області від 22.06.2015 підтверджують те, що АТ КБ «Приватбанк» продав договором факторингу №РВ-2021-26/10 від 26 жовтня 2021 року право вимоги за кредитним договором №SAMDN50000055767815 від 29.12.2011 за яким вже заборгованість була стягнута. Ураховуючи вищевикладене, вважає, що винесення нотаріусом виконавчого напису 20.12.2021 фактично було здійснено подвійне стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за кредитним договором №SAMDN50000055767815 від 29.12.2011, що суперечитиме ч.1 ст.61 Конституції, згідно з якою «ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення», так як за рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 22 червня 2015 року за № 137/919/15-ц, з нього вже було стягнуто вказану заборгованість. Зокрема, просить суд врахувати неправомірне нарахування заборгованості банком та фінансовою установою за кредитним договором, який я не укладав і не отримував за ним кошти. Крім того, нотаріусом не перевірялися правильність обрахунку відсотків і з виконавчого напису не зрозуміло за яким договором та періодом, і яку суму нараховано, і за якою відсотковою ставкою, зокрема, чи існувала заборгованість взагалі. Нібито кредитний договір укладений ще в 2014 році, хоча фактично в 2011 році, а тому станом на час винесення виконавчого напису нотаріуса порушено 3-х річний строк позовної давності щодо основного боргу. Звертає увагу суду на те, що він не отримував від відповідача жодних повідомлень з вимогою про стягнення заборгованості. Відповідач нотаріусу теж не надав жодних доказів того, що ним направлялась письмова вимога до боржника, і з моменту її отримання боржником минуло 30 днів. При винесені рішення по справі просив суд врахувати правовому позицію Великої палати Верховного суду від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17 згідно якої вчинення виконавчих написів щодо договорів, які не посвідчувалися нотаріально - є незаконним. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 22.06.2022 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 18.07.2022, який відкладено на 16.08.2022 у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області №137/525/22 від 22.06.2022, вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення (здійснення виконавчих дій) за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною 20.12.2021, зареєстрованим за №16878 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 22773,29грн, яке здійснюється у виконавчому провадженні №68375456 Літинським районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак у своїй позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Зазначив, що не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Представник позивача-адвокат Гаврилюк О.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судові засідання призначені на 18.07.2022 та 16.08.2022 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повернені до суду рекомендовані повідомлення. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзив на позов не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Одночасно, приватним нотаріусом не виконано вимоги ухвали Літинського районного суду Вінницької області №137/525/22 від 22.06.2022 щодо надання належним чином засвідченої копії всіх документів, на підставі яких посвідчувався виконавчий напис, вчинений 20.12.2021, зареєстрований за №16878, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 22773,29грн. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Літинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, до суду надіслали клопотання про розгляд справи без участі представника виконавчої служби, в частині винесення рішення покладаються на думку суду. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Рішенням Літинського районного суду Вінницької області №137/919/15-ц від 22.06.2015 з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 29.12.2011 у сумі 25793,67грн, з них: заборгованість за кредитом - 12469,35грн, заборгованість по відсотках за користуванням кредитом - 10470,19грн, заборгованість за пенею та комісією - 1149,67грн, штраф (фіксована частина) - 500грн, штраф (процентна частина) - 1204,46грн (а.с.16,17). Постановою державного виконавця Літинського відділу державної виконавчої служби від 10.04.2017 відкрито виконавче провадження №53732246 за виконавчим листом Літинського районного суду Вінницької області №137/919/15-ц від 28.09.2016 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за договором №б/н від 29.12.2011 в сумі 25793,67грн, з них: заборгованість по відсотками за користуванням кредитом - 10470,19грн, заборгованість за пенею та комісією - 1149,67грн, штраф (фіксована частина) - 500грн, штраф (процентна частина) - 1204,46грн (а.с.11). Постановою від 30.07.2018 вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу (а.с.10). 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною вчинений виконавчий напис №16878 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому АТ КБ «Приватбанк» на підставі Договору факторингу №РВ-2021-26/10 від 26.10.2021 відступлено право вимоги за Кредитним договором №SAMDN50000055767815 від 05.02.2014, за період з 25.10.2021 по 20.12.2021 заборгованості в розмірі 22773,29грн, яка складається: тіло кредиту - 12469,35грн, проценти - 10253,94грн, 50,00грн за вчинення виконавчого напису (а.с.14). Постановою державного виконавця Літинського відділу державної виконавчої служби від 27.01.2022 відкрито виконавче провадження ВП №68375456 з примусового виконання виконавчого напису №16878 від 20.12.2021 виданого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 22773,29грн (а.с.9). Відповідно до виписки із АТ КБ «Приватбанк» від 14.06.2022 за №SDAAR2BS6CLEKK0D за [PERSON] рахується договір №SAMDN50000055767815 від 29.12.2011. 25.10.2021 право вимоги за боргом передано новому кредитору ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» за кредитним договором №SAMDN50000055767815 від 29.12.2011 (а.с.12,13). Згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 17.06.2022 за №MN7DTQJ8CMDGDPBQ [PERSON] не має заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» (а.с.18). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Із місту зазначеного виконавчого напису видно, що нотаріус при його вчиненні керувався ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. Так, за змістом ст. 87-88 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172 (далі - Перелік), визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пункт 2 Переліку, доповнений Постановою КМУ «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №662 від 26.11.2014 року. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. У зв`язку з цим, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Суд приймає до уваги також роз`яснення, котрі містяться у пункті 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року за № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», за змістом котрих визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. З урахуванням положень статей 15-16, 18 ЦК України, статей 50, 87-88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87-88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі №6-887цс17, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), постановах Верховного Суду, зокрема від 14.03.2019 року у справі № 201/13708/16-ц (провадження № 61-25811св18), від 31.01.2018 року у справі № 285/2975/16 (провадження № 61-31641св18), які відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. У межах даних пред`явлених позовних вимог суд, враховуючи також вищенаведені приписи, приходить до висновку про те, що вказана у виконавчому написі, вчиненому 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, та зареєстрованим у реєстрі за №16878, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 22773,29грн не може вважатися обґрунтованою, що дає підстави вважати, що приватний нотаріус, при вчиненні зазначеного виконавчого напису, не перевірив, чи подано на обґрунтування стягнення документи, згідно котрих стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Крім того, станом на дату вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем виконавчого напису, законодавча підстава для його вчинення, а саме пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», не була чинною, а відтак зазначена нотаріальна дія щодо вчинення вказаного вище виконавчого напису є незаконною. Виходячи із наведеного, суд задовольняє позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Літинський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40грн та 496,20грн. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved