Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

26.03.2021 позивач звернувся до суду з позовною заявою до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, третя особа без самостійних вимог: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що [INFO] померла його баба, [PERSON] . До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд розташовані по [ADDRESS] . До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, однак на день смерті разом з померлою проживав її син (батько позивача), [PERSON] , що підтверджується довідкою № 160 від 22.01.2021 року виданою Виконавчим комітетом Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області та актом № 47 від 22 січня 2021 року. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] копія свідоцтва про смерть додається. Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивач протягом шести місяців не звертався, однак прийняв спадщину шляхом проживання разом зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується Актом № 60 від 28.01.2021 року складеним спеціалістами Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області. Крім позивача спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , є його рідний брат [PERSON] , який до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини також не звертався, з спадкодавцем на день смерті не проживав та на спадкове майно не претендує. У позивача відсутня можливість оформити право власності на спадкове майно, а саме: - право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 54,9 кВ. м.. з господарськими будівлями та спорудами розташований по [ADDRESS] ; - право власності на земельну ділянку площею 0,0853 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка розташована по [ADDRESS] . Разом з позовною заявою подано клопотання про витребування у Баришівській районній державній нотаріальній конторі інформацію стосовно того, чи заведена спадкова справа до майна [PERSON] , померлої [INFO] та до майна [PERSON] , померлого [INFO] . На виконання вимог п. п. 2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 26.03.2021 справу для розгляду визначено судді Коваленку К.В. (а.с. 65). 30.03.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та витребувано у Баришівській районній державній нотаріальній конторі інформацію стосовно того, чи заведена спадкова справа до майна [PERSON] , померлої [INFO] та до майна [PERSON] , померлого [INFO] . Справу прийнято до провадження судді К.В. Коваленка. 07.04.2021 від Баришівської районної державної нотаріальної контори до суду надійшли інформаційні довідки про те що спадкові справи до майна [PERSON] , померлої [INFO] та до майна [PERSON] , померлого [INFO] не заведені (а.с. 73 - 74). 20.04.2021 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечували. У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області №966 від 16.08.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. Ухвалою суду від 30.11.2021 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С., призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 23.12.2021 від третьої особи [PERSON] надійшло клопотання про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без його участі (а.с. 86). Сторони в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла баба позивача, [PERSON] , копія свідоцтва про смерть міститься в матеріалах справи. До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд розташовані по [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на майно та державним актом про право власності на земельну ділянку, які містяться в матеріалах даної справи. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, однак на день смерті разом з померлою проживав її син (батько позивача), [PERSON] , що підтверджується довідкою № 160 від 22.01.2021 року виданою Виконавчим комітетом Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області та актом № 47 від 22 січня 2021 року. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] копія свідоцтва про смерть міститься в матеріалах справи. Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, однак позивач прийняв спадщину шляхом проживання разом зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується Актом № 60 від 28.01.2021 року складеним спеціалістами Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області. Крім позивача спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , є його брат (третя особа по справі) [PERSON] , який також до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, з батьком на день смерті не проживав та на спадкове майно не претендує, про що до суду подав відповідну заяву. У зв`язку з відмовою позивачу нотаріусом у оформленні права на спадщину після смерті батька на спадкове майно, позивач звернувсь до суду. Відповідно до приписів ст.ст. 1268, 1261 Цивільного кодексу України, позивач спадщину прийняв шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак отримати свідоцтво про спадщину на спадкове майно в нотаріальній конторі не має можливості, а іншого способу захисту свої прав аніж звернення з позовом до суду у позивача немає. У відповідності до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1262 Цивільного кодексу України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст.ст. 335, 376, 392 цього Кодексу. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову І практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 Цивільного кодексу України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.» Відповідно ст.. 293 ЦПК України, суд розглядає справи в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, підлягають задоволенню.

Outcome: approved