Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

ПрАТ "СК "ТАС" звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. Позовна заява обгрунтована наступним. 09 листопада 2018 року в с. Баранівка Малинського району Житомирської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21063, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого, як власника наземного транспортного засобу, застрахована у ПрАТ "СГ "ТАС" на підставі полісу АК/9388866 та за участю автомобіля ЗАЗ-1102 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Малинського районного суду Житомирської області №283/26/35/18 від 29 листопада 2018 року винним у зазначеній ДТП було визнано [PERSON] . Власник транспортного засобу ЗАЗ-1102 д.н.з. [NUMBER] звернувся до ПрАТ "СГ "ТАС" з метою відшкодування збитків завданих внаслідок ДТП. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 14 167, 70 грн. Відповідно до постанови Малинського районного суду Житомирської області №283/26/35/18 від 29 листопада 2018 року, яка набрала законної сили, винуватець ДТП [PERSON] на момент її вчинення перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь в порядку регресу суму страхового відшкодування у розмірі 14 167, 70 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/3350/22 між суддями від 18 лютого 2022 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 21 лютого 2022 року. 29 червня 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 29 червня 2022 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 05 липня 2022 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява (вх. №26971) про усунення недоліків. Ухвалою суду від 06 липня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 17 серпня 2022 року на 16:00 год. У судове засідання 17 серпня 2022 року сторони не з`явились. Від представника позивача до суду надійшла заява (вх. № 33588) про розгляд справи за його відсутності. Від відповідача надійшла заява (вх. № 36061) про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи подану відповідачем письмову заяву про визнання позову та не заперечення щодо задоволення позовних вимог, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі частини п`ятої статті 206 ЦПК України, ухвалити рішення по справі. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Малинського районного суду Житомирської області від 29 листопада 2018 року, яка залишена без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 21 січня 2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Як вбачається з вказаної постанови, 09 листопада 2018 року близько 17 год.00 хв. [PERSON] по [ADDRESS] , керував автомобілем марки "ВАЗ-21063", д.н.з. [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, при цьому ухилився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та огляду в закладі охорони здоров`я. Окрім того, водій не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки "ЗАЗ-1102", д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , та після удару вдарився в електроопору № 26. У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавала шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Постанова Малинського районного суду Житомирської області від 29 листопада 2018 року набрала чинності. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 09 листопада 2018 року, був пошкоджений автомобіль "ЗАЗ-1102", д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 24). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "ВАЗ-21063", д.н.з. [NUMBER] , яким на момент ДТП керував [PERSON] була застрахована в ПрАТ "СГ "ТАС". 07 лютого 2019 року [PERSON] подав до ПрАТ "СГ "ТАС" заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 33). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 21 лютого 2019 року, сума страхового відшкодування для автомобіля "ЗАЗ-1102", д.н.з. [NUMBER] склала 14 167, 70 грн (а.с.26) Відповідно до платіжного доручення № 9995 від 25 лютого 2019 року [PERSON] було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 14 167, 70 грн. Таким чином, ПрАТ "СГ "ТАС" виконало покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника застрахованого транспортного засобу. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із підпунктами «а», «в» пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Як вбачається з постанови Малинського районного суду Житомирської області від 29 листопада 2018 року [PERSON] було притягнуто до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП у зв`язку з відмовою ним проходити огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Отже, враховуючи встановлення судом обставин, передбачених статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які надають право страховику звернутись до страхувальника із регресною вимогою, та зважаючи на те, що ПрАТ "СГ "ТАС" відшкодувало завдану відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 14 167,70 грн, у нього виникло право регресної вимоги до [PERSON] - особи, протиправними діями якої завдано шкоди власнику пошкодженого в ДТП транспортного засобу Враховуючи встановлені судом обставини та докази надані позивачем до позову, зважаючи на те, що відповідач подав до суду заяву про визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 14 167,70 грн. підлягають задоволенню. На підставі положень статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1240,50 грн., а інша половина сплаченого судового збору повертається позивачу.

Outcome: approved