Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення пені у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу сторони мають спільних дітей, а саме неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.03.2017 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2018 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено, зокрема в частині стягнення аліментів та ухвалено стягнути з відповідача на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 33% від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.01.2017 і до повноліття дітей. Постановою Апеляційного суду міста Києва від 04.06.2018 по цивільній справі № 754/22/17 апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2018 залишено без змін. Постановою Верховного суду України від 28.11.2018 рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2018 та постанову Апеляційного суду міста Києва від 04.06.2018 залишено без змін. Відповідно до розрахунку Гайворонського відділу державної виконавчої служби Голованівського району Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на 01.09.2021 заборгованість відповідача зі сплати аліментів складає 172 586 грн. Відповідач ухиляється від виконання рішення суду та свого обов`язку утримувати дітей, а відтак позивач вимушена звернутись до суду з вимогою про стягнення пені (неустойки) по сплаті аліментів. 03.12.2021 ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Ухвалою суду від 30.06.2022 постановлено подовжити строк розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 90 днів з дня винесення ухвали. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим місцем проживання останнього, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання поштового відправлення. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача надійшла заява, в котрій остання не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.02.2018 рішенням Деснянського районного суду м. Києва ухвалено задовольнити частково вимоги позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Служба у справах дітей Деснянської районного в м. Києві державної адміністрації, Служба у спрвах дітей Оболонської районної м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей. Зокрема, ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 33% від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.01.2017 і до повноліття дітей. (а.с.13-25) Постановою Апеляційного суду міста Києва від 04.06.2018 по цивільній справі № 754/22/17 апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2018 залишено без змін. (а.с.26-34) Постановою Верховного суду України від 28.11.2018 рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2018 та постанову Апеляційного суду міста Києва від 04.06.2018 залишено без змін. (а.с.35-46) Рішенням Деснянського районного суду м .Києва від 09.04.2019 по цивільній справі № 754/10375/18 вимоги позову [PERSON] до [PERSON] про відібрання дитини задоволено в повному обсязі. (а.с.47-54) У відповідності до довідки № 334 від 22.09.2021, виданої начальником Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції м. Дніпро М. Косіловським, заборгованість згідно виконавчого листа № 754/22/17 від 02.07.2018, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] складає 172 586 грн. (а.с.55) Позивачем надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, зведену таблицю розрахунків за кожний місяць за який допущено прострочення платежу, у відповідності з яким за період з січня 2017 року по жовтень 2021 року пеня (неустойка) за прострочення плати аліментів складає 179 663,27 грн.(а.с.57-58), однак суд звертає увагу на те, що вказаний розрахунок не містить підпису позивача. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, 3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Саме така правова позиція 25.04.2018 року висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 572/1762/15-ц. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:E = (A1 х 1 % х Q1) + (A2 х 1 % х Q2) +……….(An х 1 % х Qn), де: E - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач у встановленому законом порядку звертався до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо складених довідок-розрахунків заборгованості по аліментах. При вирішенні питання про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, суд бере до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність сплати аліментів, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказів того, що відповідач вчасно та в повному обсязі сплачував аліменти на утримання дітей, матеріали справи не містять у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість за аліментами, котра підтверджується довідкою про наявність заборгованості від 22.09.2021 року. Звертаючись до суду, позивачем надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, відповідно до якого загальна сума неустойки (пені) станом на жовтень 2021 року складає 179 663,27 грн., що перевищує загальний розмір заборгованості по аліментах. Проте, ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що розмір пені не повинен перевищувати 100 % заборгованості по сплаті аліментів, а тому з відповідача підлягає до стягнення неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 172 586 грн. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, тому відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1 726 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial