Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] . Позов обґрунтовує тим, що 22.07.2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Подружнє життя у них із відповідачем не склалося внаслідок різності поглядів на сімейне життя та сімейні цінності. Через неможливість подолання побутових проблем, між ними виникали конфлікти. На початку січня 2022 року вони остаточно припинили спільне проживання та сімейні відносини. Відповідач переїхав проживати до батьків. З того часу їхня сім`я існує формально. За таких обставин, примирення між ними виключається. У зв`язку з наведеним, просила шлюб розірвати. Аргументи учасників справи Заперечень на позов відповідач не подав. У судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву, у якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи на пізнішу дату суду не надав. Про розгляд справи повідомлявся в порядку ст. 128 ЦПК України через розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Суд приходить до висновку про можливість розглянути справи без участі відповідача на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Позиція суду Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи Сторони знаходяться у шлюбі з 22.07.2017 року, який зареєстрований Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 80. (а.с.4). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачкою. Також судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, взаємини між ними зіпсувалися.На початку січня 2022 року сторони припинили спільне проживання та сімейні відносини. Відповідач переїхав проживати до батьків. З того часу їхня сім`я існує формально. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту суд розцінює, як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згідна на примирення, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сім`ї - небажання жити разом. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач шлюбне прізвище змінювати не просила. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved