Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Адвокат Зимненко Євгеній Віталійович в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та підтвердження місця проживання дитини. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 06.05.2015 вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, а тому їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спільне господарство не ведеться між ними. Шлюбні сімейні відносини між ними припинені. Спорів про поділ майна та визначення місця проживання дитини немає. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 06.05.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №346; та підтвердити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивача адвокат Зимненко Є.В. в судове засідання не з`явився. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. 15.07.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі і здійснення її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 18.08.2022 судом постановлено ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви частині вимог про підтвердження місця проживання дитини. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 06.05.2015 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 17.07.2021, актовий запис №346. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.11.2015, [PERSON] народився [INFO] , батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Позивач посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, подальше спільне життя неможливе, просила розірвати шлюб між ними та підтвердити місце проживання її неповнолітньої дитини разом з нею. Згідно із ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, спільне господарство не ведеться, примирення між сторонами не можливе, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. При цьому суд враховує визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та положеннями ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору у сумі 496,20 грн., сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 50% у сумі 496,20 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved