Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-25 00:00:00

15 червня 2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, в порядку ст. 31 ЦПК України, з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до\~ТОВ\~«ФК\~«ФАКТОР ГРУП»,\~ треті особи\~без самостійних\~вимог -\~приватний нотаріус\~Житомирського МНО\~Горай О.С.,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~м.\~Києва Дорошкевич\~В.Л.,\~про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що 04 грудня 2020 року приватним виконавцем\~виконавчого округу\~м.\~Києва Дорошкевич\~В.Л. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в рамках\~виконавчого провадження\~ВП№63561036\~з примусового\~виконання виконавчого\~напису №78400\~від 23.10.2020,\~виданого приватним\~нотаріусом\~Житомирського МНО\~Горай\~О.С.\~про стягнення\~з позивачки\~на користь\~відповідача боргу\~на суму\~47\~200\~грн.\~85\~коп. Позивачка вважає виконавчий напис №78400 таким, що вчинено з порушенням норм законодавства та порядку вчинення виконавчих написів нотаріусів, оскільки позивачка ніколи не зверталась до відповідача за отриманням кредиту, кредитні кошти не отримувала відтак не має жодних зобов`язань перед відповідачем. Крім того, позивачка не отримувала від відповідача вимогу про усунення порушеного зобов`язання, відтак була позбавлена можливості оспорити вимоги відповідача, що не може свідчити про безспірність заборгованості, тому позивачка просила визнати суд таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №78400, вчинений 23 жовтня 2020 року приватним нотаріусом\~Житомирського МНО\~Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ\~«ФК\~«ФАКТОР ГРУП» коштів в сумі 47\~200,85 грн. та стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.(а.с.а.с. 2-6). 28 липня 2022 року через канцелярію суду від позивачки надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса. Заява мотивована тим, що на підставі виконавчого напису відкрито виконавче провадження про стягнення з позивачки коштів. У разі невжиття заходів забезпечення позову відбудеться стягнення коштів за відсутності гарантій їх повернення при задоволенні позову, що зробить неможливим виконання рішення суду. (а.с.26-29) Ухвалою від 29 липня 2022 року заяву про забезпечення позову було повернуто заявнику через невідповідність вимогам ч. 6 ст. 151 ЦПК України (а.с. 31) Справа підсудна Кіровському районному суду м. Дніпропетровська на підставі ч.12 ст.28 ЦПК України, за місцем виконання оспорюваного виконавчого напису, оскільки постановою приватного виконавця було звернено стягнення на заробітну плату, яку позивачка отримує за місцем роботи у ТОВ «Житлосервіс Дніпро», яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, буд. 7, приміщення 302/1, що територіально розташовано в Центральному районі м. Дніпро. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі, витребувано від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. належним чином засвідчену копію заяви стягувача та виконавчий напис № 78400 від 23 жовтня 2020 року, на підставі яких було відкрито виконавче провадження № 63561036; від приватного нотаріуса Житомирського МНО Горай О.С. належним чином завірені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 78400 від 23 жовтня 2020 року про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь стягувача ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП». (а.с. 23-24). 03 серпня 2022 року на виконання ухвали суду від 27 липня 2022 року від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. надійшла копія заяви стягувача про примусове виконання, копія кредитного договору №143209 від 12 лютого 2013 року, виписка з особового рахунку за кредитним договором №143209 та копія виконавчого напису №78400 від 23 жовтня 2020 року, на підставі яких було відкрито виконавче провадження № 68514618 від 04 лютого 2022 року (а.с.34-38). Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв. Треті особи свої письмові пояснення щодо предмету позову та його обґрунтування не подали, про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомили. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами, виходячи з встановлених наступних обставин. За загальним правилом ст.ст.15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.п.3.1, 3.3. глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п.3.2, 3.5 глави 16 Порядку). Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №\~826/20084/14, визнав незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання не чинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Згідно приписів ч.2 ст.265\~КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акту протиправним та не чинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29.11.2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 12 лютого 2013 року між ПАТ «Терра Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 143209. (а.с. 35-36). На підставі кредитного договору № 143209 від 12 лютого 2013 року, приватним нотаріусом Житомирського МНО Горай О.С. 23 жовтня 2020 року вчинено виконавчий напис №\~78400 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП» заборгованості в розмірі 47\~200,85 грн. (а.с. 38) Разом з тим, судом встановлено, що кредитний договір № 143209 від 12 лютого 2013 року було укладено в простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. (а.с.35-36) Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчиненого на підставі угоди, яка не була нотаріально посвідчена, чим було порушено вимоги Переліку № 1172, що в свою чергу є порушенням вимог ст.87 Закону «Про нотаріат». З огляду на викладене, з урахуванням того, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог діючого на той час законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133, ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved