Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебет Коллекшн», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, в якому позивач просить суд визнати виконавчий напис, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. № 169625 від 15.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебет Коллекшн» заборгованості у розмірі 9127,45 грн. таким, що не підлягає виконанню. Вимоги обґрунтовує тим, що 15.06.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис за № 169625 в якому зазначено про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» 7975,45 грн. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 67696407, позивач вважає, що виконавчий напис № 169625 від 15.06.2021 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. В виконавчому написі не вірно вказане місце народження позивача, його реєстрація та проживання, але вказано, [PERSON] , є боржником за кредитним договором №3579802433/241311 від 14.02.2020, укладеним із первісним кредитором - ТОВ «ГОУФІНГОУ», код ЄДРПОУ 42059219, право вимоги за яким було відступлено до нового кредитора - ТОВ ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», код ЄДРПОУ 39508362. В подальшому ТОВ ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» право вимоги відступлено до нового кредитора ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» Між позивачем та ТОВ ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» і ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» жодних договірних відносин не виникало, повідомлень від даної юридичних осіб щодо існування будь-якого боргу мені не надходило. Стосовно первісного кредитора - ТОВ «ГОУФІНГОУ» позивач зазначає, що 02.04.2020 року повернув повну суму позики від ТОВ «ГОУФІНГОУ» за договором від 14.02.2020 року №3579802433/241311, а саме 3500,00 грн. У зв`язку з тим що [PERSON] , є військовослужбовецем з 2015 року і по теперішній час, неодноразово письмово звертався, з наданням підтверджуючих документів, до керівника ТОВ «ГОУФІНГОУ» про анулювання штрафних санкцій, пені, а також процентів за користування кредитом згідно Договору від 14.02.2020 року №3579802433/241311, згідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Жодного разу письмової відповіді не надходило, а в телефонному режимі фахівці ТОВ «ГОУФІНГОУ» відповідали що заяву прийняли і штрафних санкцій не буде. Посилаючись на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 зазначає про можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того позивачем заперечується та обставина, що він отримував від відповідача повідомлення про відступлення права вимоги і про усунення порушень (письмову вимогу про погашення заборгованості). За таких умов [PERSON] вважає, що вчинення виконавчого напису за заявою відповідача було передчасним та не ґрунтувалося на вимогах закону, оскільки на момент вчинення напису існував спір про право. Ухвалою Комунарського районного суду від 24.01.2022 року суддя прийняла зазначену цивільну справу за позовною заявою до свого провадження та відкрила провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, зазначеною ухвалою суду було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, належним чином засвідчену копію матеріалів нотаріальної справи, відповідно до яких вчинено виконавчий напис № 169625 від 15.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебет Коллекшн» заборгованості у розмірі 9127,45 грн. Та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебет Коллекшн» належним чином засвідчені копії документів, які були подані приватному нотаріусу Остапенку Є.М. для вчинення виконавчого напису № 169625 від 15.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебет Коллекшн» заборгованості у розмірі 9127,45 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явився, надав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням в матеріалах справи, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв клопотань на адресу суду не надходило. Крім того відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинений виконавчий напис № 169625 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» заборгованості за кредитним договором 3579802433/241311 від 14.02.2020 року у розмірі 7927,45 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Журид С.М. на підставі зазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження ВП №67696407. Ухвалою суду від 24.01.2022 р. у приватного нотаріуса Остапенка О.М. витребовувались матеріали нотаріальної справи заведеної при вчиненні виконавчого напису № 169625 від 15.06.2021 рокута у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебет Коллекшн» витребовувались належним чином засвідчені копії документів, які були подані приватному нотаріусу Остапенку Є.М. для вчинення виконавчого напису № 169625 від 15.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебет Коллекшн» заборгованості у розмірі 9127,45 грн.Проте, зазначену ухвалу суду не виконано. В матеріалах справи наявне поштове повідомлення про отримання ухвали суду ТОВ «ФК Дебет Коллекшн», поштові повідомлення направленні на адресу приватного нотаріуса повернулись не врученими із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно наданих документів, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що підставою вчинення виконавчого напису стала заборгованість з кредитним договором № 3579802433/241311 від 14.02.2020 року укладеного між ТОВ «ГОУФІНГОУ» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН») та [PERSON] . Позивачем зазначено про те, що сума наданого кредиту ТОВ «ГОУФІНГОУ» була сплачена ним в повному обсязі, на підтвердження чого надано копію квитанції про сплату 3500 грн. на користь ТОВ «ГОУФІНГОУ» (а.с.10) Згідно наданих матеріалів не можливо встановити, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу був наданий оригінал кредитного договору, який посвідчений нотаріусом. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14 557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року при розгляді справи № 305/2082/14-ц. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. В матеріалах справи також відсутня вимога банку про сплату заборгованості та її можливе стягнення шляхом видачі виконавчого напису нотаріуса. Стороною відповідача зазначена обставина не спростована. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, а повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Та обставина, що [PERSON] не отримав письмову вимогу банку виключає можливість вчинення виконавчого напису. Зазначене також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17, від 27.08.2020 р. у справі № 554/6777/17, про які вказувалося вище. Із наданого виконавчого напису вбачається, що [PERSON] нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 4754,70 грн. Між тим, стягувачем не надано інформацію щодо детального розрахунку розміру нарахованих відсотків. Тобто, нараховані відсотки не можуть вважатися безспірними, оскільки не надано детального розрахунку, який би підтверджував відповідність нарахованої суми умовам договору. Крім того, згідно матеріалів справи, кредитний договір № 3579802433/241311 від 14.02.2020 року укладений між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] .Доказів того, що ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН»є правонаступниками ТОВ «ГОУФІНГОУ» матеріали справи також не містять. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Крім того позивачем надано квитанцію про сплату заборгованості по кредиту, та надано докази. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінета Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач цілком обґрунтовано посилається на відсутність в нього документів, які були підставою для винесення виконавчого напису, тому вважає, що обов`язок доказування заперечень покладається на відповідача, в результаті дій якого були зібрані, створені та подані документи приватному нотаріусу. Вказана заборгованість у виконавчому написі позивачем оспорюється та не визнається. Відповідач, в свою чергу, жодних заперечень та доказів на спростування зазначеного не надав. Отже, виходячи із принципів змагальності та диспозитивності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved