Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів та встановлення нікчемності правочину із застосуванням наслідків його нікчемності. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що в неї з 2015 року почав погіршуватися зір, тому виникла необхідність проведення операції на очах. Перебуваючи на лікуванні у «Клініці мікрохірургії ока «Медикус» м. Тернопіль, не маючи коштів на оплату медичних послуг, змушена була звернутися до кредитної установи Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», м. Львів, з метою отримання кредиту. 03.08.2017 року відповідачем було вирішено надати позивачці кредит на поточні потреби. Сума позики, яку відповідно до заяви на видачу готівки № 020ТО1N2GO від 04.08.2017 року банком видано суму 80125,80 грн., та з незрозумілих їй підстав позикодавець зобов`язав її внести на ім`я працівника банку [PERSON] 8000, 00 грн., що вона зробила, а тому сума кредитних коштів, які були фактично отримані становила 72125,80 грн. Позивачка ніколи не брала кредитів у фінансових установах, та на даний час майже нічого не бачила, не могла самостійно прочитати жодного документа, який їй надавали на підпис. Свій підпис вона ставила у тих місцях, в яких працівником банку було поставлено відмітку. З банку вона вийшла з грошовими коштами в сумі 72125, 80 грн., роздруківкою на аркуші паперу «Пам`ятка клієнту» та квитанцією про сплату особі [PERSON] коштів в сумі 8000,00 грн. З часу отримання кредиту позивачкою сплачено банку кошти на повернення кредиту у сумі 92823,00 грн. 21.06.2019 року позивачка отримала поштовим зв`язком постанову головного державного виконавця Яготинського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області про відкриття виконавчого провадження від 13.06.2019 року (ВП №59354081), та виклик про явку до Яготинського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області. У Яготинському РВ ДВС ГТУЮ в Київській області їй було повідомлено про те, що вона є боржником АТ «Ідея Банк» та за заявою стягувача на підставі виконавчого напису нотаріуса КМНО Гурічева О. М., було відкрито виконавче провадження зі стягнення з неї боргу на загальну суму 184992, 69 грн., але виконавчий напис нотаріуса учинено неправомірно, оскільки з матеріалів справи ВП № 59354081, вбачається, що на підставі виконавчого напису за реєстровим номером 2795 за кредитним договором № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року за заявою представника АТ «Ідея Банк» 13.06.2019 року головним державним виконавцем Яготинського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області Малинкою І. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з позивачки на користь АТ «Ідея Банк» боргу в сумі 184992 грн. 69 коп., в зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з позовом до банку про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На даний час в провадженні суду перебуває вищевказана справа. Позивачка стверджує, що кредитний договір № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року та Заява приєднання № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року про приєднання до договору добровільного страхування життя № ПБ130800 від 23.05.2014, є недійсними, оскільки зі змісту кредитного договору № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року, вбачається, що кредитний договір укладено 03.08.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк», в особі уповноваженого представника ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , та банк надає позичальнику кредит на поточні проблеми в сумі 99997, 00 грн., включаючи виплати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит та повернути його разом з процентними платежами, банк надає кредит у день підписання договору строком на 48 місяців. Нікчемність угод полягає в таму, що зміст їх позивачці був невідомий, тому узгодити умови угод вона не мала можливості бо не могла читати, оскільки перебувала на лікуванні з діагнозом катаракта та відслоєння сітківки обох очей. Також текст кредитного договору № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року та заяви Z60.796.70485 від 03.08.2017 року про приєднання до договору добровільного страхування життя № ПБ 130800 від 23.05.2014, були розроблені з дуже дрібним шрифтом, та тексти угод викладені надто незрозуміло для людини, яка не має спеціальної професійної освіти. Позивачка звертає увагу на те, що Умови кредитного договору щодо визначення відсоткової ставки за користування кредитом закріплено в пунктах 1.3.-1.7. та банк у п. 1.3.кредитного договору визначив відсоткову ставку плату за користування кредитом, як «змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як зміна ставки, збільшена на 6,00% (Маржу Банку). Якби позивачці працівники банку роз`яснили, вищевказану умову банку, то вона б наполягала на застосуванні фіксованої відсоткової ставки, що гарантувало б недопущення банком зловживань своїм положенням. Також позивачка вважає несправедливим умову збільшення процентної ставки на 6,00% маржі банку та вважає як незаконне збагачення банку за її рахунок. Оригінал кредитного договору № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року позивачкою не підписаний, що свідчить про невідповідність даного договору вимогам ч. 3 ст. 203 та ч. 207 ЦК України, оскільки у договір не внесено інформації про особу, якій надано повноваження з підписання договору від сторони банку; використання факсимільного відтворення підпису та відтиску печатки банку є неналежним, оскільки заява № Z60.796.70485 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку не містить зразків відповідного аналога власноручного підпису та печатки банку. Сторінки кредитного договору не пронумеровані; в кінці кожної сторінки не передбачене місце для підпису позичальника ( вкінці кожної сторінки підпис позивачки відсутній), що даж можливість кредитору змінювати умови договору на власний розсуд, тому позивачка не впевнена в тому, що саме такі умови були їй запропоновані банком при наданні кредиту. У пункті 1.8 кредитного договору, значиться, що «позичальник стверджує, що розуміє і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають із змінної частини ставки, протягом всього строку кредитування, і погоджується на ці ризики.» - що визначає високу ризиковість для позичальника таких кредитних відносин та ступеню та відповідальності по зобов`язанням. В пункті 1.10 банк визначає зобов`язання позичальника у вигляді плати за обслуговування кредиту, яка включає плату за надання інформації позичальнику по рахункам позичальника та опрацювання запитів позичальника, проте банк не надає інформації про порядок, спосіб та формулу розрахунку такої плати. Стягнення з позичальника плати за отримання ним інформації по його рахунку суперечить вимогам пунктів 3.2.1. та 3.2.4 кредитного договору. Також умовами кредитного договору передбачено плату за обслуговування кредиту (винагороди за надання фінансового інструменту) в момент надання кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, однак не зазначено, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику, що є незаконним, оскільки не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги заборонено законом. В п.1.12 банк визначає твердження про те, що позичальник дає згоду на укладення за рахунок позичальника, як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. Така обставина свідчить про те, що у банку навіть не було наміру зясовувати чи має позивачка страховий поліс та чи є вона застрахованою особою. Внесення такого пункту до кредитного договору ставить під сумнів добровільність такого страхування. Банк вирахував з коштів, що надавалися позивачці в якості кредиту - одноразовий страховий платіж у розмірі 19871,20 грн. страхування життя - строком дії 1 рік. Неприйнятними вважає умови банку, визначені п. 2.5. кредитного договору щодо порядку нарахування процентів, а саме: 2 разина місяць за методом «факт/факт»; та плати за обслуговування кредитної заборгованості, а саме: щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту. Пунктом 5.7 кредитного договору банк визначив умову, яка взагалі не може вважатися справедливою: «реальна річна процентна ставка складає 197,2000%. Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) на момент укладення договору складає 270838,4800 гривень. Враховуючи вищевикладене вважає, кредитний договір є несправедливим, одностороннім і таким, що не містить об`єктивної, повної і достовірної інформації про умови споживчого кредитування, має ознаки прихованості та введення в оману позичальника, зокрема стосовно нарахування та списання процентів за користування кредитними коштами, а також встановлення надто жорстких умов. \~ \~ \~ \~ Просилавстановити, що кредитний договір № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року та заява № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року про приєднання до договору добровільного страхування життя № ПБ 130800 від 23.05.2014 року є нікчемними та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом зарахування сплаченого позивачкою на користь Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" коштів у розмірі 98887, 24 гривні на повернення позики, яку вона отримала 03.08.2017 року у розмірі 80125, 80 гривень, та стягнути з ПАТ «Ідея Банк» на її користь понесені витрати з надання правничої допомоги. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2021 року, обрано головуючого суддю Литвин Л. І.. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 17.03.2021 відкрито провадження у справі, та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін, визначено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень. Ухвалою суду від 23.04.2021 року закрито підготовче провадженя та призначено справу до судового розгляду. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 106 від 27.09.2021 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи у зв`язку з відставкою судді [PERSON] , згідно рішення Вищої ради правосуддя, зроблено повторний розподіл справи та призначено головуючого суддю Кисіль О. А. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 01.10.2021 дану справу було прийнято до провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 02.02.2022 року закрито підготовче провадженя та призначено справу до судового розгляду. На вищевказаний позов представником відповідача акціонерного тавориства «Ідея Банк» надав до суду відзив на позовну зачву позивачки та просив в позові відмовити у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача Коваль Л. М. позов підтримала повністю, просила його задовольнити з підстав, зазначених у позові. У судове засідання представник відповідача АТ «Ідея Банк» не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. 27.04.2022 року направив на адресу суду відзив про застосування строків позовної давності до вимог про визнання умов кредитного договору № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року недійсним та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав відсутності підстав для їх задоволення. Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 03.08.2017 між акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року, згідно з яким сторони узгодили умови договору шляхом його підписання (а.с. 13-18). Відповідно до змісту кредитного договору № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року відповідачу було надано в кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 99997,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 48 місяців шляхом списання коштів з позичкового рахунку та зарахуванням на банківський поточний рахунок позичальника. За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 6,00% (маржу банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням Правління банку, становить 9,50%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15,5000% (а.с. 15-17). Згідно п.2.1. кредитного договору № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 48 щомісячних внесках включно до 3 дня/числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок № [NUMBER] в Банку, з якого проводиться погашення заборгованості за договором у такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за договором, строк сплати якого не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п.3.3.1 цього договору; 4) для погашення іншої заборгованості (в тому числі дострокове погашення заборгованості за кредитом). Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування відсотків, сплату за обслуговування кредитної заборгованості, неустойку та інші платежі відповідно до договору, у разі наявності. Графік щомісячних платежів за кредитним договором № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року містить строк кредиту, суму кредиту, проценти за користування кредитом, плату за обслуговування, термін платежу та загальну суму, що підлягає сплаті реальну річну процентну ставку, загальну вартість кредиту (а. с. 17-18). Згідно п. 5.2 кредитного договору № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року цей договір є укладеним з дня його підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (а.с. 15-17). 03.08.2017 між акціонерним товариством «Ідея Банк», з однієї сторони, та з [PERSON] з іншої торони укладено договір добровільного страхування життя № ПБ 130800 від 23.05.2014 року, згідно з яким сторони узгодили умови договору шляхом його підписання Відповідно до цього договору страхова сума за страховим випадком складає 80125, 80 грн. страховий платіж становить 19871,20 грн., страховий тариф 24.8000%. (а.с. 19, 58-71, 97-110). За змістом положень ч. 1, 2 ст.207, п. 2 ч. 1 ст.208 ЦК України передбачено, що правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). Оригінал кредитного договору № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року позивачкою не підписаний, що свідчить про невідповідність даного договору вимогам ч. 3 ст. 203 та ч. 207 ЦК України, оскільки у договір не внесено інформації про особу, якій надано повноваження з підписання договору від сторони банку, а використання факсимільного відтворення підпису та відтиску печатки банку є неналежним, оскільки заява № Z60.796.70485 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку не містить зразків відповідного аналога власноручного підпису та печатки банку. Відповідно до п.п.1.10 кредитного договору № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року за обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації по рахунку позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центі, шляхом направлення смс - повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника з використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку із використанням різних каналів зв`язку тощо. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в термін та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором (а.с. 15-17). Стягнення з позичальника плати за отримання ним інформації по його рахунку суперечить вимогам пунктів 3.2.1. та 3.2.4 кредитного договору. Відповідно до п. 3.2.4. не частіше одного разу на місяць позичальник має право вимагати у Банку безоплатного надання інформації про про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої Банку, виписки з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватись позичальником за законом. Відповідно до заяви (а.с.20) позивачка зверталася до Яготинського районного відділу ДВС з проханням ознайомитися з виконавчим провадженняс ВП № 59554081 21 червня 2019 року. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.06.2019 року, постановлено з позивачки стягнути на користь АТ «Ідея-Банк» заборгованості в сумі 184992, 69 грн. (а.с.21). Та згідно заяви № Z60.796.70485 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, позивачка шляхом підпису виявила бажання акцептувати Публічну оферту ПАТ «Ідея-Банк» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису та відтиску печатки банку від 16. 09. 2015 року, яка розміщена на сайті банку за електронною адресою www.ideabank.ua на умовах, запропонованих банком. (а.с.22). Так, на той час коли позивачка підписувала кредитний договір, згідно епікризу, консультативного заключення, та талонів про підтвердження лікування, вона знаходилася на лікуванні у «Клініці мікрохірургії ока «Медікус» (а.с.22-25). Згідно заяви на видачу готівки від 04.08.2017 року позивачкою було отримано 80125,80 грн. (а.с.26) та згідно ківитанції від 04.08.2017 року, перерахувала отримувачу [PERSON] 8000, 00 грн. (а.с.27). Відповідно джо разрахунку (а.с. 28-31) наданого банком [PERSON] погашала заборгованість за кредитом та станом на 12.09.2018 року дебет та кредет згідно наданого розрахунку заборгованості складає 98887, 24 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1,3 ст.203ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18). Згідно до ч.2 ст.627 ЦК України\~у\~договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч.3 ст.1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII від 12.05.1991 цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечитьЗакону України"Про споживче кредитування". Закон України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016 визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016 (який діяв на момент виникнення правовідносин) (далі Закон № 1734-VIII) договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 1734-VIII (який діяв на момент виникнення правовідносин) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону № 1734-VIII (який діяв на момент виникнення правовідносин) реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів органів, що здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються,зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають\~сплаті споживачем. Згідно ч.1,2 ст. 11 Закону №1734-VIII (який діяв на момент виникнення правовідносин)\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Розмір плати за обслуговування кредиту визначений у пункті 6 кредитного договору (у графіку щомісячних платежів) та змінюється залежно від погашення кредиту: перший платіж за обслуговування кредиту становить 5964 грн. 92 коп., останній - 3614 грн 99 коп. Надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено. При цьому одночасно пунктом 3.2.4. кредитного договору визначено, що позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватися позичальнику за законом. Фактично на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць послуги з надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, мають оплатний характер,що суперечить як змісту пункту 3.2.4. кредитного договору, так і вимогам частин першої та другоїстатті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи те, що позивачувстановлено щомісячну плату за послуги банку, які зазакономповинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку про те, що положення пунктів 1.10, 1.12, 2.5, 5.7 кредитного договору, укладеного між\~ [PERSON] \~та АТ «Ідея Банк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором,є нікчемними. Дані висновки повністю узгоджуються з висновками викладеними в постанові ВПВС від\~13.07.2022р. справі№\~496/3134/19. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так i від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Так і право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного правачи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження\~№14-144цс18), від11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 01.10.2019 у справі№ 910/3907/18 (провадження№ 12-46гс19). Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача безнеобхідності повторного звернення до суду (пункт 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від16.02. 2021 у справі№ 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19)). Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦКУкраїни); якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтepecy позивача; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права,підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Відповідно до ч. 1 - 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII від 12.05.1991 (який діяв на момент виникнення правовідносин) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Частиною третьою цієї статті визначено перелік несправедливих умов договору. Вказаний перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач звернулась до банку та уклала договір кредиту та обслуговування № Z60.796.70485 від 03.08.2017 року, який є несправедливим, оскільки не підписаний власноручно позивачем в обох примірниках даного договору. Неприйнятними вважає умови банку, визначені п. 2.5. кредитного договору щодо порядку нарахування процентів, а саме: 2 разина місяць за методом «факт/факт»; та плати за обслуговування кредитної заборгованості, а саме: щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту. Пунктом 5.7 кредитного договору банк визначив умову, яка взагалі не може вважатися справедливою: «реальна річна процентна ставка складає 197,2000%. Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) на момент укладення договору складає 270838,4800 гривень. Враховуючи вищевикладене, кредитний договір є несправедливим, одностороннім і таким, що не містить об`єктивної, повної і достовірної інформації про умови споживчого кредитування, має ознаки прихованості та введення в оману позичальника, зокрема стосовно нарахування та списання процентів за користування кредитними коштами, а також встановлення надто жорстких умов. Крім цього, плата за обслуговування кредитної заборгованості включена до сукупної вартості кредиту, зміна якої не передбачена умовами договору, а отже, не суперечить вимогам законодавства, натомість, несправедливими умовами за положеннями Закону України «Про захист прав споживачів» вважається можливість зміни плати за обслуговування кредиту. За наведених обставин, суд приходить до висновку що кредитний договір було укладено між сторонами з порушенням вищенаведених вимог, в тому числі передбачених ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», враховуючи викладене у постнаові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року, суд приходить до висновку про наявність в ньому несправедливих умов, які є підставою для задоволення позовних вимог. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З огляду на виклдаене підлягають стягненню витрати на правничу допомогу. На підставіст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, а у задоволенні позову відмовлено, суд вважає за необхідне судовий збір стягнути з відповідача по даній справі. На підставівикладеного та

Outcome: approved