Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить стягувати з відповідача [PERSON] на користь повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти на час навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 11 серпня 2005 шлюб між сторонами було розірвано. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . З моменту розірвання шлюбу по даний час син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду від 14 грудня 2020 року у справі №456/3176/20 з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття. На даний час [PERSON] досягнув повноліття та з 01.09.2021 року навчається на першому курсі денної форми навчання медичного факультету Івано-Франківського національного медичного університету. Термін навчання закінчується 30.06.2027 року. Відповідач працездатний, працює та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково та просила стягувати з відповідача аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно з підстав, викладених у відзиві. Покликається на те, що позивачка [PERSON] працює на ПП «Агротем», загальна сума її доходу з липня місяця 2021 року по грудень місця 2021 року становить 45603,95 грн., про що свідчить долучена до позовної заяви довідка про дохід №15 від 16.02.2022. Відповідач з 10.12.2020 не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, у нього немає майна. На даний час відповідач жодного доходу не отримує. У зв`язку з введеним в Україні на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 воєнного стану відповідач не може працевлаштуватися. Відтак сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно у відповідача немає фінансової можливості.Крім цього, з 12 травня 2007 року відповідач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За час спільного проживання у них народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на утриманні відповідача. Суд, заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, 03.08.2005 року шлюб між сторонами розірвано, про що зроблено актовий запис №71, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого 11 серпня 2005 відділом РАЦС Стрийського району Стрийського МРУЮ Львівської області та після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 23.01.2004 року Добрівлянською сільською радою Стрийського району Львівської області. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2020 року змінено спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.05.2014, ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. З довідки № 413 від 11.05.2022 року виданої Івано-Франківським національним медичним університетом вбачається, що [PERSON] є студентом першого курсу медичного факультету Івано-Франківського національного медичного університету денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2021року по 30.06.2027 року. З довідки виданої виконавчим комітетом Стрийської міської ради Львівської області №61 від 16.02.2022 року вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає по [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , [INFO] . З довідки №15 від 16.02.2022 року виданої ПП «Агротем» вбачається, що [PERSON] дійсно працює з 01.06.2021 на ПП «Агротем» розфасовувачем м`ясопродуктів та її заробітна плата з липня 2021 року по грудень 2021 року складає 45603,95 грн. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Разом з цим необхідно пам`ятати, що за змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обґрунтовуючи відзив про стягнення аліментів на повнолітнього сина на час навчання відповідач [PERSON] посилається на погіршення свого матеріального становища, а саме, що його матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, оскільки він звільнений з роботи за угодою сторін 10.12.2020 року, в даний час не працює, одружився, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.05.2007 року, від другого шлюбу має двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Проте жодна із вище перелічених обставин не може підтверджувати звільнення відповідача від обов`язку утримувати свого повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання. Доказів про неможливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробіткущомісячно відповідно до ст. 182 СК України відповідач не надав. Посилання відповідача на те, що з 10.12.2020 року він не працює, не свідчить про відсутність у відповідача інших доходів. Хоча відповідач був звільнений з роботи 10.12.2020 року, однак сплачував аліменти в розмірі ј частини від всіх видів заробітку до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] , та не звертався до суду про зменшення розміру аліментів у зв`язку з погіршенням матеріального становища. Крім того, інших аліментних платежів позивач не має, фізично здоровий, доказів протилежного відповідач не надав. Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Враховуючи, вищенаведене, суд вважає, що відповідач, як батько, повинен приймати участь в утриманні сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в Івано-Франківському національному медичному університеті та у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги, а тому позов слід задоволити повністю. Представником позивача адвокатом Олексишином І.Б. також в судовому засіданні заявлено клопотання про розподіл судових витрат у справі, а саме стягнення на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 3000 грн. Суд приймає до уваги клопотання позивача зроблену через уповноваженого представника, як таку, що подана у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Вирішуючи питання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до котрої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.(ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Тобто, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Представником позивача адвокатом Олексишином І.Б. до матеріалів справи долучено додаток №1 до договору №64/20 про надання правничої допомоги від 14.08.2020 року, ордер про надання правничої допомоги серії ВС №1142074 від 12.05.2022 року, акт виконаних робіт від 15.08.2022 року за договором про надання правничої допомоги №64/20 від 14.08.2020 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №14 від 12.05.2022 року. Суд погоджується з доводами представника позивача - адвоката Олексишина І.Б. про те, що долучені до матеріалів заяви документи підтверджують надання адвокатом правової допомоги позивачу [PERSON] при розгляді справи № 456/1385/22. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 22.01.2021 року у справі 925/1137/19, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. З огляду на вищевикладене суд приходить до переконання, що заявлені вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. З відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved