Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, крім того просить стягнути аліменти за минулий час, а саме за останні 10 років у розмірі 201807 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що в період з 2005 року по 2007 рік проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . [INFO] народився їх син [PERSON] . Вказала, що відповідач протягом тривалого часу проживає окремо. Просить прийняти до уваги те, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, не займається вихованням дитини. Ствердила, що сама немає змоги самостійно матеріально забезпечувати дитину. Просить ухвалити рішення про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, крім того просить стягнути аліменти за минулий час, а саме за останні 10 років у розмірі 201807 грн. У підтвердження вимог покликається на копію свідоцтва про народження дитини та інші документи. У судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача заявою до суду просить справу слухати у відсутності його та позивача і позов задоволити в повному об`ємі. Враховуючи представлені документи, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Оглянувши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з таких мотивів. Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що у сторін по справі [INFO] народився син [PERSON] , батьками якого є позивач і відповідач, що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При вирішенні даного спору, суд враховує наступні обставини. Згідно пояснень позивача в попередніх судових засіданнях, що не заперечив відповідач, вбачається, що [PERSON] дійсно проживає з неповнолітньою дитиною, батьком якої є відповідач. Згідно пояснень, остання не має можливості сама забезпечити належне утримання їх спільної дитини. Встановлено, що відповідач, самоусунувся від обов`язку по утриманню дитини, хоча такий в рівній мірі покладений на обох батьків і закріплений в сімейному законодавстві. Дану обставину суд приймає при ухваленні рішення. У відповідності до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»\~встановлено прожитковий\~мінімум для\~дітей віком\~до 6\~років:\~з 1\~січня -\~2100\~гривень,\~з 1\~липня -\~2201\~гривня,\~з 1\~грудня -\~2272\~гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. При визначенні розміру аліментів суд погоджується з думкою позивача про стягнення таких у твердій грошовій сумі, однак в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, за відсутності стабільного і регулярного заробітку. Враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, так і стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність утриманців. Вирішуючи даний спір суд звертає увагу на наявність у відповідача осіб, яким за Законом зобов`язаний надавати утримання, а саме у відповідача на утримання перебувають ще двоє неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , а також є син [PERSON] [INFO] , який є студентом ЛДУ ім. І.Франка та навчається на платному відділенні. При цьому слід врахувати, що відповідач є особою молодого віку, фізично здоровим, повністю працездатним. Тому беручи до уваги всі наведені обставини, суд приходить до висновку про ухвалення рішення в частині про стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.12.2021р. Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів, починаючи не з дня пред`явлення позову, а за минулий час, то відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Тобто стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності в сукупності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. В той же час посилання позивача на ту обставину, що вона неодноразово зверталась до відповідача із вимогою сплачувати аліменти, однак останній ухилявся від їх сплати, не повністю підтверджено належними доказами. З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів за минулий час за останні 10 років, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме за останні 3 роки в розмірі 20817 грн. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у відповідності до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~разі зміни\~матеріального або\~сімейного стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров`я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. При цьому у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн. Також, згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved