Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] адвокат Муж В.В. звернувся в суд з позовом до Тернопільської міської ради про визнання за [PERSON] права спільної часткової власності в розмірі 61/100 на квартиру [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Тернопільського народного суду від 05 листопада 1991 року у справі №2-1681/1991 задоволено позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про вселення в квартиру та поділ квартири за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Савки В.І. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері [PERSON] . В подальшому, [PERSON] звернулась до Тернопільської міської ради щодо приватизації частки вказаної квартири, як особи яка проживає у цій квартирі та в порядку спадкування частки її матері. Відповіді не отримано. Вважає, що позивачу належить 61/100 частина квартири, оскільки іншу квартиру було приватизовано колишнім чоловіком її матері. Зазначив, що тривалий час проживання особи в житлі,незалежно від його правового режиму є достатньою підставою для того,щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також, як на підставу своїх вимог позивач покликається на ст..1216,1218 ЦК України, щодо спадкування майна після смерті її матері [PERSON] . Тернопільська міська рада надала пояснення щодо позову у якому зазначила, що у відповідності до ст..1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Тернопільського міського народного суду від 05.11.1991 року, позивача та її матір вселено у дану квартиру та їм виділено кімнату житловою площею 18,0 кв.м., а [PERSON] (колишньому чоловіку матері) кімнату житловою площею 12,4 кв.м. Вважає, що зазначене судове рішення жодним чином не породжує право власності у позивача та померлої матері, а лише підтверджує факт вселення їх у дану квартиру. Зазначив, що [PERSON] відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у 2008 році звернувся до органу приватизації, отримав свідоцтво про право власності на підставі якого було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, спадкодавець [PERSON] не здійснила дій, передбачених законодавством для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Враховуючи наведене, вважає, що підстав для визнання права власності на 61/100 частини квартири [ADDRESS] за [PERSON] не має, оскільки вона не належить до спадкової маси спадкодавця. Ухвалою від 14 січня 2022 року у даній справі відкрито провадження та ухвалено провести її розгляд у порядку загального провадження. 18 квітня 2022 року у даній справі закрито підготовче провадження, справу призначено для розгляду по суті. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. \~ \~ \~ \~Рішенням Тернопільського міського народного суду від 05 листопада 1991 року у цивільній справі №2-1681/1991 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про вселення в квартиру та поділ квартири, позов задоволено. Вселено [PERSON] та [PERSON] в квартиру по [ADDRESS] . Проведено поділ квартири по [ADDRESS] , виділивши у користування [PERSON] і [PERSON] житлову кімнату площею 18,0 кв.м., а в користування [PERSON] житлову кімнату площею 12,4 кв.м. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 14.06.2021 року, 39/100 квартири [ADDRESS] загальною площею 20,4 кв.м., житловою 12.2 кв.м. належить на праві спільної часткової власності [PERSON] . Підстава виникнення: свідоцтво про право власності, [NUMBER] , видане 16.06.2008 року міським бюро технічної інвентаризації м.Тернополя на підставі розпорядження зазначеного органу. Відповідно до витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 24.11.2021 року, [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 26.01.1991 року, який розірвано 24.04.2002 року. Як вбачається із довідки про склад сім`ї, виданої 10.11.2021 року ДП «Фаворит 3», [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а також разом з нею зареєстровані її дочка [PERSON] , [INFO] та онука [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки, виданої АТ «Державний ощадний банк України» філія Тернопільське обласне управління ТВБВ №10019/010 від 12.11.2021 року №1423, в списках на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] в ТВБВ №10019/010 філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» включено [PERSON] . Згідно інформації викладеній у листі ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 08.07.2021 року №786/07-02, адресованого адвокату [PERSON] , згідно обліку технічної інвентаризації станом на 29.12.2012 року [PERSON] не має зареєстрованого нерухомого майна в м.Тернополі. Власником 39/100 частин квартири [ADDRESS] є [PERSON] [PERSON] 02.12.2021 року подала заяву міському голові м.Тернополя відповідно до якої просила погодити передачу у приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність квартири у комунальній власності, що вона займає на умовах найму разом із членами своєї сім`ї - 61/100 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із копії спадкової справи №4/2021 заведеної приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Савкою В.І. до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] 08.02.2021 року звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] та видачі свідоцтва про право та спадщину за законом, оскільки постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із свою матір`ю. 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Савкою В.І. видано свідоцтво на спадщину за законом [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та земельної ділянки, цільове призначення для садівництва площею 0,0587 га, яка розташована на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер: 6125286900:01:003:0024. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Савка В.І від 19.05.2021 року №92/02-31, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Підставою для відмови слугувало те, що відсутні відомості щодо державної реєстрації права власності [PERSON] на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] . В силу вимог ч.1 ст.1216 ЦК україни, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, квартиру, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Якщо\~за життя,\~спадкодавець не\~набув права\~власності на\~житловий будинок,\~земельну ділянку,\~то спадкоємець\~також не\~набуває права\~власності у\~порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини, і легалізація цього права шляхом встановлення права власності не є завданням цивільного судочинства. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду». \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім 1 та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Згідно пункту 4 статті 5 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. \~ \~ \~ \~Суд проаналізувавши докази надані сторонами, матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Тернопільської міської ради про визнання права власності на частку квартири, не підлягають до задоволення. При цьому, суд відмовляючи позивачу у задоволенні позову зазначає, що мати позивача [PERSON] , право власності на спірне спадкове майно після смерті якої просить визнати [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, не набула право власності на 61/100 частини квартири [ADDRESS] , оскільки за життя не здійснила відповідних дій направлених на його приватизацію у порядку передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду». Відтак, суд вважає, що оскільки мати позивача [PERSON] не набула права власності на частку у спірній квартирі, відтак до позивача не переходить право власності на нього у порядку спадкування. Також, суд зазначає, що не вважає такою підставою, як набуття права власності матір`ю позивача [PERSON] рішення Тернопільського міського народного суду від 05.11.1991 року, оскільки ним було вселено [PERSON] та [PERSON] у квартиру по [ADDRESS] та проведено поділ зазначеної квартири, виділивши [PERSON] і [PERSON] житлову кімнату площею 18 кв.м., а в користування [PERSON] кімнату площею 12,4 кв.м. Крім цього, суд констатує, що суду не надано доказів, що матір`ю позивача [PERSON] за життя вчинялись дії, направлені на приватизацію частки у спірному майні, яке в подальшому увійшло до спадкової маси. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed