Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Вимоги позову обґрунтовано наступним. 03 серпня 1974 року зареєстровано шлюб з Відповідачем. В період перебування у шлюбі вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мають спільних дітей, купували майно для потреб сім`ї за спільні кошти. 03.11.2020 року Позивачем до Деснянського районного суду м. Києва подано позов про розірвання шлюбу з Відповідачем [PERSON] . Вказує, що за час шлюбу ними було придбано рухоме майно: автомобіль марки ВАЗ, модель 21011, 1980 року випуску, дата реєстрації 23.10.1996, місце реєстрації ВРЕД ДАІ № 7 м. Київ; автомобіль марки OPEL COMBO, 2003 року випуску, дата реєстрації 24.01.2008, місце реєстрації ВРЕВ ДАІ №4 м. Київ; причеп легковий марки ПГМФ, модель 8304, 2015 року випуску, дата реєстрації 11.06.2015, місце реєстрації ВРЕД ДАІ №9 м. Київ. Відповідно до адвокатського запиту від 24.11.2020 року № 24/11/1, підтверджено листом РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві від 27.11.2020 року № 31/26-408аз, що згідно даних Єдиного реєстру транспортних засобів, станом на 27.11.2020 рік (на час перевірки), на реєстраційному обліку на ім`я [PERSON] перебувають вищезазначені транспортні засоби. Відповідно до консультаційного висновку про вартість колісного транспортного засобу марки OPEL COMBO, 2003 року випуску, складеного 04.12.2020 року ТОВ «РЕАЛ ЕКСПЕРТ» (сертифікат СОД № 807/18 від 19.102018р), оцінювачем Кожемякиною Г.А. (свідоцтво про включення інформації про оцінювачів до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності №708 від 23.06.2014 року) вартість колісного транспортного засобу марки OPEL COMBO, 2003 року випуску становить 116 000(сто шістнадцять тисяч) грн. 00 коп. Відповідно до консультаційного висновку про вартість колісного транспортного засобу марки ВАЗ, модель 21011, 1980 року випуску, складеного 04.12.2020 року ТОВ «РЕАЛ ЕКСПЕРТ» (сертифікат СОД № 807/18 від 19.102018р), оцінювачем Кожемякиною Г.А. (свідоцтво про включення інформації про оцінювачів до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності №708 від 23.06.2014року) вартість колісного транспортного засобу марки ВАЗ, модель 21011, 1980 року випуску становить 13 000(тринадцять тисяч) грн. 00 коп. Відповідно до консультаційного висновку про вартість колісного транспортного засобу марки ПГМФ, модель 8304, 2015 року випуску, складеного 04.12.2020 року ТОВ «РЕАЛ ЕКСПЕРТ» (сертифікат СОД № 807/18 від 19.102018р), оцінювачем Кожемякиною Г.А. (свідоцтво про включення інформації про оцінювачів до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності №708 від 23.06.2014року) вартість колісного транспортного засобу марки ПГМФ, модель 8304, 2015 року випуску становить 9 000(дев`ять тисяч) грн. 00 коп. Також Позивач зазначила, що під час перебування у шлюбі з Відповідачем, у спільну сумісну власність подружжя було набуто гаражний бокс № [NUMBER] на території гаражного комплексу Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор» (за адресою: [ADDRESS]) у вигляді укладання договору «Забудови» № 2312 від 01.02.2005 року з колективним підприємством «Автокомплекс». Відповідно до консультаційного висновку про вартість гаражного боксу № [NUMBER] на території гаражного комплексу « [INFO] », по [ADDRESS] складеного 04.12.2020 року ТОВ « РЕАЛ ЕКСПЕРТ» ( сертифікат СОД № 807/18 від 19.10.2018 р), оцінювачем Кожемякиною Г.А. (свідоцтво про включення інформації про оцінювачів до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності №708 від 23.06.2014року) вартість гаражного боксу № [NUMBER] на території гаражного комплексу Громадської організації Київська міська організація « Військовий автоаматор», по [ADDRESS], становить 309 600 (триста дев`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп. Позивач наголошувала при вирішенні спору про поділ майна з`ясувати обсяг спільного нажитого майна; час і джерела його придбання. Оскільки придбані транспортні засоби та гаражний бокс є неподільною річчю, які оформленні на відповідача, [PERSON] вважає, що має право на отримання грошової компенсації в розмірі Ѕ частини вартості транспортного засобу та гаражного боксу. Посилаючись на викладені обставини справи, Позивач просить суд: -Визнати гаражний бокс № [NUMBER] , що знаходиться на території гаражного комплексу Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор» по [ADDRESS] спільною власністю подружжя [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ); -Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] )в рахунок компенсації Ѕ частки гаражного боксу № [NUMBER] , що знаходиться на території гаражного комплексу Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор» по [ADDRESS] в розмірі 154 800 ( сто п`ятдесят чотири тисячі вісімсот) гривень; -Визнати транспортний засіб, легковий автомобіль марки OPEL COMBO, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ); -Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] )в рахунок компенсації Ѕ частки автомобіля половину ринкової вартості колісного транспортного засобу марки OPEL COMBO, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 58 000(п`ятдесят вісім тисяч) гривень. -Визнати транспортний засіб, легковий автомобіль марки ВАЗ, модель 21011, 1980 року випуску, спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ); -Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] )в рахунок компенсації Ѕ частки автомобіля половину ринкової вартості колісного транспортного засобу марки ВАЗ, модель 21011,1980 року випуску в розмірі 6 500(шість тисяч п`ятсот) гривень. -Визнати колісний транспортний засіб марки ПГМФ, модель 8304, 2015 року випуску, спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ); -Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] )в рахунок компенсації Ѕ частки автомобіля половину ринкової вартості колісного транспортного засобу марки ПГМФ, модель 8304, 2015 року випуску в розмірі 4 500(чотири тисячі п`ятсот) гривень. -Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) судовий збір у розмірі 2238(дві тисячі двісті тридцять вісім) гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року відкрито провадження по справі. Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач до судового засідання не з`явився, в порядку ст.178 ЦПК України надав відзив на позовну заяву. У зазначеному відзиві визнав, що автомобіль марки OPEL COMBO, колісний транспортний засіб марки ПГМФ, модель 8304, є спільним сумісним майном подружжя. Що стосується автомобіля марки ВАЗ, модель 21011, 1980 року випуску, то він не є спільним майном подружжя. Даний автомобіль був подарований відповідачу в 1996 році його матір`ю [PERSON] . Також відповідач не погоджується з консультативним висновком про вартість вищезазначеного майна автомобіля марки OPEL COMBO, оскільки була проведена заочно, без наявності автомобіля. Що стосується стягненню судового збору на користь позивача, відповідач заперечує повністю. Вважає доцільним, щоб кожен сам сплачував судовий збір за свій позов. На підставі викладеного, просить позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задовольнити частково. 07.12.2021 року представником відповідача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи в якості доказів. Представник позивача, позивач позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх повністю. Представник відповідача в судовому засіданні надала висновки експертів та просила відмовити у задоволені позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Згідно ст. 3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Судом встановлено, що 03 серпня 1974 року між [PERSON] та [PERSON] у Виконавчому комітеті Івківської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №9, прізвища чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.25). В період перебування у шлюбі вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мають спільних дітей, купували майно для потреб сім`ї за спільні кошти. 03.11.2020 року Позивачем до Деснянського районного суду м. Києва подано позов про розірвання шлюбу з Відповідачем [PERSON] 09.03.2021 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до адвокатського запиту від 24.11.2020 року № 24/11/1, підтверджено листом РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві від 27.11.2020 року № 31/26-408аз, що згідно даних Єдиного реєстру транспортних засобів, станом на 27.11.2020 рік (на час перевірки), на реєстраційному обліку на ім`я [PERSON] перебувають транспортні засоби: автомобіль марки ВАЗ, модель 21011, 1980 року випуску, дата реєстрації 23.10.1996, місце реєстрації ВРЕД ДАІ № 7 м. Київ; автомобіль марки OPEL COMBO, 2003 року випуску, дата реєстрації 24.01.2008, місце реєстрації ВРЕВ ДАІ №4 м. Київ; причеп легковий марки ПГМФ, модель 8304, 2015 року випуску, дата реєстрації 11.06.2015, місце реєстрації ВРЕД ДАІ №9 м. Київ. Відповідно до консультаційного висновку про вартість колісного транспортного засобу марки OPEL COMBO, 2003 року випуску, складеного 04.12.2020 року ТОВ «РЕАЛ ЕКСПЕРТ» (сертифікат СОД № 807/18 від 19.102018р), оцінювачем Кожемякиною Г.А. (свідоцтво про включення інформації про оцінювачів до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності №708 від 23.06.2014 року) вартість колісного транспортного засобу марки OPEL COMBO, 2003 року випуску становить 116 000(сто шістнадцять тисяч) грн. 00 коп. Відповідно до консультаційного висновку про вартість колісного транспортного засобу марки ВАЗ, модель 21011, 1980 року випуску, складеного 04.12.2020 року ТОВ «РЕАЛ ЕКСПЕРТ» (сертифікат СОД № 807/18 від 19.102018р), оцінювачем Кожемякиною Г.А. (свідоцтво про включення інформації про оцінювачів до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності №708 від 23.06.2014року) вартість колісного транспортного засобу марки ВАЗ, модель 21011, 1980 року випуску становить 13 000(тринадцять тисяч) грн. 00 коп. Відповідно до консультаційного висновку про вартість колісного транспортного засобу марки ПГМФ, модель 8304, 2015 року випуску, складеного 04.12.2020 року ТОВ «РЕАЛ ЕКСПЕРТ» (сертифікат СОД № 807/18 від 19.102018р), оцінювачем Кожемякиною Г.А. (свідоцтво про включення інформації про оцінювачів до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності №708 від 23.06.2014року) вартість колісного транспортного засобу марки ПГМФ, модель 8304, 2015 року випуску становить 9 000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп. Відповідно до висновку який надав відповідач про вартість майна № 9129, виконаний Приватним підприємством «Золотий-Ключ» сертифікат фонду державного майна України №751/19 від 04.10.2019 р., оцінювачем Худецькою О.С. , наданий відповідачем, ринкова вартість автомобіля марки OPEL COMBO, державний реєстраційний номер [NUMBER] ,2003 року випуску по курсу НБУ на 15.04.2021 р становить 27,977 грн. за 1 дол. США, що становить в національній валюті 90 000 (дев`яносто тисяч) гривень. Разом з тим,відповідачем надано висновок експерта Тараканова Ю.Ю. (свідоцтво №354 від 24.11.2000 року) №434 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи, згідно якого проведено оцінку автомобіля з урахуванням наявних пошкоджень, зносу, складових нормативної оцінки та винесено ринкову вартість даного автомобіля в розмірі 55 388(п`ятдесят п`ять тисяч триста вісімдесят) гривень 74копійки. Також Позивач зазначила, що під час перебування у шлюбі з Відповідачем, у спільну сумісну власність подружжя було набуто гаражний бокс № [NUMBER] на території гаражного комплексу Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор» (за адресою: [ADDRESS]) у вигляді укладання договору «Забудови» № 2312 від 01.02.2005 року з колективним підприємством «Автокомплекс». Відповідно до консультаційного висновку про вартість гаражного боксу № [NUMBER] на території гаражного комплексу « [INFO] », по [ADDRESS] складеного 04.12.2020 року ТОВ « РЕАЛ ЕКСПЕРТ» (сертифікат СОД № 807/18 від 19.10.2018 р), оцінювачем Кожемякиною Г.А. (свідоцтво про включення інформації про оцінювачів до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності №708 від 23.06.2014 року) вартість гаражного боксу № [NUMBER] на території гаражного комплексу Громадської організації Київська міська організація « Військовий автоаматор», по [ADDRESS], становить 309 600 ( триста дев`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп. Відповідно до висновку який надав відповідач, За аналізом договору Забудови №2312 від 01.02.2005 року встановлено будівництво гаражного комплексу ГО КМО «Військовий автоаматор» по [ADDRESS]. Згідно запиту до КП «Автокомплекс» на отримання публічної інформації від 21.07.2022 року щодо висвітлених питань ведення в експлуатацію, закінчення будівництва, приватизації гаражного боксу 1-16-12, надана відповідь про те, що станом на теперішній час роботи з забудови не здані, гаражний бокс в експлуатацію не введено, документи [PERSON] в установленому порядку приймання-здачі гаражного боксу до експлуатації не надавалися. Окрім того договори експлуатації з [PERSON] не оформлювалися та не подано до управління «Военавто» документи, які необхідні для видачі правління «Военавто» Забудовнику, які свідчать право власності [PERSON] на збудований гаражний бокс [NUMBER] . Також, зазначили той факт, що земля, яка знаходиться в користуванні Громадської організації Київська міська організація «Військовий аматор» є власністю КМДАЮ перебуває в довготривалої оренді КМГ «Військовий аматор», комунальне обслуговування та електропостачання гаражних боксів здійснює КП « Автокомплекс». Відповідно договори з експлуатації укладаються безпосередньо з КП «Автокомплекс». В свою чергу [PERSON] , не звертався щодо оформлення права власності та приватизації гаражного боксу № [NUMBER] за договором забудови. Позивач наголошувала при вирішенні спору про поділ майна з`ясувати обсяг спільного нажитого майна; час і джерела його придбання. Оскільки придбані транспортні засоби та гаражний бокс є неподільною річчю, які оформленні на відповідача, [PERSON] вважає, що має право на отримання грошової компенсації в розмірі Ѕ частини вартості транспортного засобу та гаражного боксу. Як вбачається із позовної заяви, після розлучення Позивач та Відповідач не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна. Надаючи оцінку встановленим в судовому засіданні обставин справи, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації насамперед застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду. У пунктах 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. Правовідносини, в яких позивачка у цій справі просила припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються ст. 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач у свою чергу не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею надалі. Одночасно інший із подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла. Такий підхід відповідає закріпленим у ст. 7 СК України засадам розумності й добросовісності, оскільки відповідач надає свою згоду на позбавлення його частки у праві власності, отримуючи гарантоване грошове відшкодування. З огляду на викладені обставини вбачається, що спірне майно, яке придбане під час перебування сторін у шлюбі, відповідно до положень сімейного законодавства є спільною сумісною власністю подружжя, у зв`язку з чим суд доходить висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил ч.4.ч.5 ст.71 СК України, зокрема, визначає, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними; присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, тому суд приходить до висновку компенсації вартості Ѕ частини транспортного засобу легкового автомобіля OPEL COMBO, 2003 року випуску; компенсацію вартості Ѕ частини транспортного засобу марки ПГМФ модель 8304. Отже, визначаючи вартість кожного з об`єктів, що підлягають поділу, суд виходив з наступних обставин. Щодо об`єкту - автомобіль OPEL COMBO, державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2003 року випуску. Згідно правового висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), вартість майна, що підлягає поділу, визначається з дійсної ринкової вартості майна на час розгляду справи. При вирішенні розміру грошової компенсації, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за вартість 1/2 частки спірного транспортного засоб, суд бере до уваги наданий відповідачем висновок експерта про вартість майна №9129 від 15 квітня 2021 року виконаний ПП «Золотий - ключ» сертифікований фондом майна України № 751/19 від 04 жовтня 2019 року оцінювачем Худецькою О.С. (а.с.102), оскільки він відповідає середній ринковій вартості аналогічних автомобілів вказаного року випуску та зазначеної моделі та марки на час розгляду справи. Оцінка була проведена з оглядом автомобіля. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що автомобілем OPEL COMBO, державний реєстраційний номер [NUMBER] з часу розлучення сторін користується виключно відповідач. Так, суд ставиться кретично до іншіх висновків, експертних висновків наданих позивачем консультативний висновок про вартість від 04.12.2020 року автомобіля марки OPEL COMBO, державний реєстраційний номер [NUMBER] ,2003 року випуску, оскільки він виконаний без дослідження транспортного засобу та ґрунтувався на припущеннях ймовірної ринкової вартості на день складання даного висновку. Отже, припущення вартості автомобіля, оціненою 116 000 (сто шістнадцять тисяч) грн. 00 коп. є хибним. Щодо об`єкту - транспортний засіб марки ПГМФ, модель 8304, 2015 року випуску. Вартість даного об`єкту нерухомого майна визначалась: ТОВ «РЕАЛ ЕКСПЕРТ» складеного 04.12.2020 року (сертифікат СОД № 807/18 від 19.102018р), оцінювачем Кожемякиною Г.А. ( свідоцтво про включення інформації про оцінювачів до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності №708 від 23.06.2014року) вартість колісного транспортного засобу марки ПГМФ, модель 8304, 2015 року випуску становить 9 000(дев`ять тисяч) грн. 00 коп. Також, не є предметом поділу гаражний бокс. Судом встановлено, що Відповідачем був укладений договір забудови №2312 від 01.02. 2005 року на гаражний [NUMBER] , тобто в період шлюбу, проте сторонами не надано жодних доказів про сплату членських внесків, пайових внесків, та документів бухгалтерського обліку, які підтверджують їх розмір та на якій стадії будівництва перебуває зазначений об`єкт. Право власності не оформлювалось. Відсутніі данні у держреєстрі. Щодо вимоги Позивача про визнання за нею право спільної сумісної власності автомобіля марки ВАЗ, модель 1980 року випуску, і стягнути в якості компенсації вартість Ѕ частини цього автомобіля в розмірі 6500 гривень, суд зазначає, що Відповідачем надано підтвердження на рахунок того, що він отримав даний автомобіль від своєї матері на підставі договору дарування від 09 жовтня 1996 року( а.с.106). Отже, поділу підлягає лише майно, яке належить подружжю (колишньому подружжю) на праві спільної сумісної власності виходячи з принципу рівності часток за умови відсутності іншої домовленості між ними або шлюбного договору. Майно, яке належить одному із подружжя на праві особистої приватної власності, не може бути предметом такого договору, оскільки не підлягає поділу між подружжям. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Стаття 78 ЦПК України визначає, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Таким чином, виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позову є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial