Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

20.04.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування позовної заяви представник позивача Боднарюк В.І. зазначає, що 16 червня 2003 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, актовий запис № 9. Від шлюбних відносин у сторін народилося двоє дітей [PERSON] [INFO] , який є неповнолітнім та [PERSON] [INFO] . Однак враховуючи, що подружнє життя між сторонами не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, тому їх шлюб було розірвано 08 липня 2015 року. Позивач змушена була проживати разом з дітьми в одній кімнаті без зручностей. Тому враховуючи, що матеріально-побутові умови дітей були жахливими, позивачка [PERSON] разом із останніми змушена була переїхати на проживання до своєї матері в с. Владична, де проживає і по теперішній час. На даний час повнолітній син [PERSON] та неповнолітній [PERSON] перебувають на утриманні позивачки. Слід зазначити, [PERSON] хоч і вже виповнилося 18 років, однак він продовжує навчання на денній формі навчання в Комунальному вищому навчальному закладі «Вашковецький медичний коледж Буковинського державного медичного університету» та потребує утримання, адже у зв`язку із навчанням він ніде не працює, внаслідок чого не має змоги самостійно себе утримувати. Таким чином, потребує матеріальної допомоги, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, систематичним придбанням канцелярських товарів, підручників і зошитів, а також харчування, одягу та взуття. Однак, хоча і перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] , проте враховуючи, що вона є безробітною й спільно з нею та неповнолітнім братом проживають біля бабусі, тому коштів на навчання критично не вистачає. В той час, відповідач [PERSON] жодної допомоги на утриманні повнолітнього сина, що навчається зовсім не надає, безвідповідально відноситься до виконання своїх батьківських обов`язків, не переймається добробутом сина. Так, [PERSON] хоч і офіційно не працевлаштований, однак має неофіційні сезонні доходи, займається садівництвом та являється працездатною, заможною особою, у працездатному віці. Враховуючи вище викладене просить суд стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення навчання, або досягнення 23-річного віку. Стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень. До Хотинського районного суду Чернівецької області від відповідача надійшов відзив. В обґрунтування якого зазначає, що позивач не в повній мірі надала докази в обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема в обґрунтування розміру аліментів, які повинен платити відповідач на спільного повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але неменше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до закінчення навчання або досягнення 23-річного віку та в обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень. Щодо першої позовної вимоги про стягнення аліментів розмірі 1/4 заробітку (доходу), але неменше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до закінчення навчання або досягнення 23 років. Відповідач вважає що ця вимога не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 28 квітня 2022 року Хотинським районним судом видано судовий наказ у справі № 724/717/22 відповідно до якого відповідач повинен сплачувати аліменти на іншого спільного з позивачкою неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але неменше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Цей доказ не надається стороною позивача разом із матеріалами позову, але для винесення законного та справедливого рішення суду має значення. Позивачем не надається жодного письмового доказу, який би підтверджував, що спільний син потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, тобто відсутній причинний зв`язок між навчанням дитини і у зв`язку з цим дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач звертає увагу, що їх спільному сину [INFO] виповнилось 18 років рівно через 1 місяць 24 лютого 2022 року на території України введено військовий стан активно ведуться бойові дії, як наслідок навчання у всіх навчальних закладах відбувається дистанційно, у зв`язку із чим їх повнолітній син знаходиться вдома і витрат про які зазначає позивач пов`язані з проїздом до навчального закладу не несе. Він є повнолітнім тому враховуючи дистанційну форму навчання має змогу влаштуватись на роботу або підробляти не офіційно. Також стороною позивача не надається жодного письмового доказу який би підтверджував, що критично не вистачає грошів на навчання, систематичне придбання канцелярських товарів, підручників і зошитів. Харчування, придбання одягу та взуття не пов`язується з продовженням сином навчання і у зв`язку із чим він потребує матеріальної допомоги. Крім того не має розрахунку витрат пов`язаних із навчанням, яке проводиться дистанційно та не доведено позивачем причинного зв`язку, що навчання сина в коледжі потребує матеріальної допомоги, фактично їх спільний з відповідачем син як і всі інші діти на території України знаходиться на дистанційній формі навчання, як наслідок не потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вище викладене відповідач просить суд в позовних вимогах позивача, щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але неменше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до закінчення навчання або досягнення 23- річного віку та стягненні з відповідача судових витрат у розмірі 5000 гривень відмовити в повному обсязі. До Хотинського районного суду Чернівецької області від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив. В обґрунтування якого зазначає, що [PERSON] , студент III курсу Буковинського державного університету Вашковецького медичного фахового коледжу (спеціальність) «Лікувальна справа», зарахований в КНП «Хотинську багатопрофільну лікарню» Хотинської міської ради для проходження навчально-виробничої практики з 26.04.2022 року по 24.06.2022 року. Відповідач зовсім не цікавиться та не переймається утриманням повнолітнього сина, що навчається, безвідповідально відноситься до виконання своїх батьківських обов`язків, адже навіть не володіє інформацією, що син проходить виробничу практику в медичному закладі й при цьому потребує матеріальної допомоги, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до медичного закладу із місця проживання (с. Владична - м. Хотин), які є значними, враховуючи теперішню вартість проїзду, а також на харчування, одяг тощо. Щодо твердження відповідача, що він проживає разом із матір`ю [PERSON] , яка є пенсіонеркою та отримує пенсію по інвалідності (інвалід III групи). Даний факт не заперечується позивачем [PERSON] , однак навіть проживання із мамою, яка є особою пенсійного віку, не спростовує той факт, що відповідач [PERSON] хоч і офіційно не працевлаштований, однак являється працездатною особою, й спроможний за станом здоров`я та фізичними можливостями працевлаштуватися як офіційно, так і неофіційно, за що отримувати достатній прибуток, частину якого витрачати на утримання сина, що навчається. При цьому, у поданому відзиві, відповідач ніяким чином не заперечує та не спростовує той факт, що він займається садівництвом, за що також, як відомо позивачу, отримує значні прибутки. В той час, як повнолітній син [PERSON] проживає разом із позивачкою, перебуває на повному її утриманні, й коштів у неї на його утримання критично не вистачає. При цьому, запровадження дистанційної форми навчання є тимчасовим, й в будь-який момент дана форма навчання можу бути скасована на території Чернівецької області, яка є досить безпечною для повернення до денної форми навчання. Враховуючи вище викладене представник позивача просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги щодо стягнення із [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини, що навчається у повному обсязі. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 28 квітня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача Боднарюк В.І. в судовому засіданні посилаючись на позовну заяву просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні посилаючись на відзив на позовну заяву просив суд відмовити у задоволені позовних вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є його письмове пояснення в яких зазначає, що у разі задоволення позову в заявлених вимогах йому буде необхідно сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частки на двох дітей, оскільки рішенням суду 724/717/22 з нього вже стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки на утримання молодшого сина [PERSON] у разі задоволення позову розмір стягуваних аліментів буде в розмірі 1/2 частки так як законом встановлено розмір на двох дітей тільки 1/3 частки. Враховуючи зазначене відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 липня 2015 року справа № 724/304/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Недобоївської сільської ради від 18.04.2022 року № 324 в якій вказується, що [PERSON] дійсно зареєстроване в [ADDRESS] та до складу її сім`ї входить [PERSON] та на утримані матері знаходяться діти [PERSON] та [PERSON] . Згідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 15.04.2022 року № 449 в якому вказується, що станом на 15.04.2022 року спільне господарство [PERSON] та [PERSON] не ведуть та з слів матері вони знаходять в конфліктній ситуації. Матеріальні умови дітей бажають кращого. Довідкою від 19.04.2022 року № 48 виданою Вашковецьким медичним фаховим коледжем підтверджується, що [PERSON] дійсно поступив на навчання 01.09.2019 року за держзамовленням. Форма навчання денна. З 01.09.2021 року навчається на ІІІ курсі за спеціальністю «Лікувальна справа» термін навчання 4 роки. Термін закінчення 25.06.2023 року. Вище зазначене також підтверджується студентським квитком [PERSON] , який дійсний до 30.06.2023 року. 28 квітня 2022 року Хотинським районним судом Чернівецької області видано судовий наказ у справі № 724/717/22 за яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та до досягнення дітьми повноліття. Довідкою від 13.05.2022 року № 777 виданої Хотинською районною філією Чернівецького обласного центру зайнятості підтверджується, що [PERSON] на обліку в центрі зайнятості не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує. Згідно до витягу з єдиного реєстру юридичних осіб фізичних осіб підприємців та громадських формувань [PERSON] станом на 13.05.2022 року щодо нього в реєстрі інформації не має. Довідкою від 16.05.2022 року № 512 виданої Недобоївською сільською радою [PERSON] в якій вказується, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та в даному господарстві проживає разом з матір`ю [PERSON] 1956 року народження, яка є пенсіонеркою отримує пенсію по інвалідності (інвалід ІІІ групи). Зазначене також підтверджується пенсійним посвідченням серія [NUMBER] . Витягом із акту огляду МСЕК № 025461. Витягом з історії хвороби № 7062-478. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно до постанови державного виконавця Хотинської ДВС від 04.05.2022 року № 68933127 відкрито виконавче провадження щодо виконання судового наказу № 724/717/22 від 28.04.2022 року виданого Хотинським районним судом Чернівецької області. Як вбачається з довідки від 27.05.2022 року № 861 виданої Хотинською районною філією Чернівецького обласного центру зайнятості, що [PERSON] на обліку в центрі зайнятості не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує. Довідкою від 30.05.2022 року № 461 виданою Недобоївською сільською радою підтверджується, що згідно по господарської книги № 6 за адресою: [ADDRESS] у власності [PERSON] є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,52 га, державний акт на право приватної власності ІІ-ЧВ № 000655 від 28.03.2001 року. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Такий правовий висновок Верховний Суд виклав в постановах від 05 лютого 2020 року у справі № 461/6882/16-ц та від 20 травня 2020 року у справі № 635/1139/17. Відповідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Стаття 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За вимогами ч.1ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини , стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, повнолітній [PERSON] [INFO] є студентом Вашковецького медичного фахового коледжу з 01.09.2019 року, навчається на денній формі ІІІ курсу за спеціальністю «Лікувальна справа» термін навчання 4 роки. Термін навчання закінчення 25.06.2023 року. Повнолітній [PERSON] доходу не отримує та в матеріалах справи відсутні докази отримання повнолітнім сином будь якого доходу. Відповідач не працює та на обліку в центрі зайнятості не перебуває, допомогу по безробіттю не отримує, що підтверджується довідкою від 13.05.2022 року № 777, підприємницькою діяльністю не займається. Однак суд бере до уваги, що відповідач є здоровою особою працездатного віку та у нього відповідно до довідки від 30.05.2022 року № 461 виданою Недобоївською сільською радою у власності є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,52 га, державний акт на право приватної власності ІІ-ЧВ № 000655 від 28.03.2001 року. Суд також бере до уваги, що з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та до досягнення дітьми повноліття та у відповідності до вимог ч. 5 ст. 183 СК України стягнення аліментів у розмірі на двох дітей не може бути більшим ніж 1/3 частки доходу. Таким чином суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання у розмір 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно. При цьому суд також виходить з того, що мати відповідача є пенсіонеркою та отримує пенсію, яка забезпечує їй відповідний прожитковий мінімум, а тому вона не може відноситися до утриманців відповідача. На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що повнолітній син відповідача, який навчається, потребує матеріальної допомоги, а тому стягнення аліментів з батька на його утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків. Враховуючи вище викладене суд врахувавши те, що відповідач є працездатною особою, який може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, оскільки позбавлений можливості у зв`язку із навчанням на денній формі працевлаштуватися та одержувати певний дохід, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача з дня пред`явлення позову до суду. Суд вважає стягнутий розмір аліментів обґрунтованим, достатнім та таким, що відповідає потребам повнолітнього сина відповідача. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів. Щодо вирішення питання судових витрат відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Для цілей розподілу судових витрат суд бере до уваги: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Підтвердженням понесених витрат на правничу допомогу позивача є: - Договір про надання правової допомоги від 12 квітня 2022 року укладений між адвокатом Боднарюком Віталієм Івановичем та [PERSON]. В якому сторони погодили гонорар адвоката та зазначили вартість години роботи адвоката 1 200 грн. - Ордер на надання правової допомоги серія СЕ № 1044756. - Договір про внесення змін та доповнень № 1 від 19 квітня 2022 року до договору про надання правничої допомоги від 12 квітня 2022 року в якому зазначено, що сторони внесли зміни до договору, а саме в розділ 4 Гонорар адвоката та дійшли згоди, що гонорар адвоката буде становити фіксовану суму в розмірі 5 000 грн. - Квитанція до прибуткового касового ордеру б/н від 12.05.2022 року згідно якої [PERSON] сплатила адвокату Боднарюку В.І. за надання правової допомогу суму у розмірі 5000 грн. Відповідно до 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі частковому задоволені позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, суд вважає, що оскільки позов задоволено частково, вказані докази є належними, достовірними та достатніми для підтвердження витрат позивача на правничу допомогу в сумі 3333 грн. Суд при визначені та розрахунку судових витрат виходить з розміру пропорційності задоволених позовних вимог, оскільки позивач заявляв позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини сина, що продовжує навчання у розмір 1/4 частки, що дорівнює 100 % задоволенню позовних вимог, суд задовольнив позовні вимоги частково у розмірі 1/6 частки, що дорівнює 66,6 % задоволенню позовних вимог. Таким чином судові витрати становлять 5 000* 66,66/100 = 3 333 грн. У відзиві на позовну заяву від 19.05.2022 року в розділі ІІІ відповідач зазначає, щодо вимоги про стягнення судкових витрат просить відмовити та вказує, що стороною відповідача під час розгляду справи по суті під технічний запис додатково буде наведено мотивацію щодо наданих доказів та правову позицію (письмово). У відповідності до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Однак в судовому засіданні 08 серпня 2022 року представник відповідача щодо не співмірності судових витрат не навів жодних доказів щодо їх не співмірності ні усно ні письмово. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial