Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

[PERSON] 04 березня 2019 року звернулася до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору : орган опіки і піклування - виконавчий комітет Вараської міської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 грудня 2019 року дану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Іршавського районного суду Закарпатської області (а.с.46 Т.1). При автоматизованому розподілі у справі визначено головуючого суддю - Маркович І.І. Відповідно до ухвали від 13.01.2020 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду (а.с.57 Т.1). 30 січня 2020 року представником відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) адвокатом Гончаров В.В. подано зустрічну позовну заяву про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини (а.с.80 Т.1). Ухвалою Іршавського районного суду від 03 лютого 2020 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третьої особи виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав. Відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.95 Т.1). 18.02.2020 року ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області призначено у даній справі судово-медичну експертизу з приводу статевих станів, проведення якої доручено експертам Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи(а.с.145 Т.1). Постановою Закарпатського апеляційного суду від 14 липня 2020 року ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 18.02.2020 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.215-219 Т.1). Згідно розпорядження в.о. керівника апарату Іршавського районного суду Закарпатської області Куртинець М.М. «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи» від 15 березня 2021 року № 47/21 з підстав перебування судді Маркович І.І. на довготривалому лікуванні, призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третьої особи виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження № 565/413/19, н/п 2/301/15/21 (а.с.251 Т.1). Дану справу, після проведення повторного автоматизованого розподілу між суддями передано судді Гичка О.Б. (а.с.252 Т.1). Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 22.03.2021 відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено підготовче засідання у справі (а.с.1,2 Т.2). Ухвалою суду від 26 травня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду (а.с.37-39 Т.2). Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2021 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третьої особи виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження зупинено відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу(а.с.131-133 Т.2). 07 квітня 2022 року постановою Закарпатського апеляційного суду ухвалу Іршавського районного суду від 11.10.2021 року про призначення молекулярно-генетичної експертизи скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.206-211 Т.2). 25 травня 2022 року справу повернуто до Іршавського районного суду Закарпатської області. Ухвалою суду від 31 травня 2022 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третьої особи виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження, продовжено розгляд справи у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Іршавського районного суду Закарпатської області (а.с.226-227 Т.2). В обгрунтування позивних вимог позивач [PERSON] зазначила, що 17 травня 2007 року вона уклала шлюб з [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області було зроблено відповідний актовий запис № 113. Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Оскільки сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюб між ними розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу від 13 квітня 2009 року. Після розірвання шлюбу сторони проживали спільно приблизно три роки. Через відсутність матеріального утримання дитини з боку батька, стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки здійснюється в примусовому порядку через Вараський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області на підставі виконавчого листа, виданого Кузнецовським міським судом Рівненської області, проте фактичне виконання рішення суду про стягнення аліментів не відбувається взагалі, відповідач жодного разу (окрім 400 грн. за весь період стягнення) не платив аліменти на утримання дитини, на час розгляду справи наявна сума заборгованості по сплаті аліментів. Відповідач вже тривалий час не цікавиться життям своєї дочки, переїхав жити окремо, перестав бачитися та спілкуватися з дочкою, не проявляє інтересу до дитини, її життям не цікавиться, припинив будь-яку участь у вихованні своєї дочки, не допомагає матеріально. На даний час відповідач не підтримує відносини з дитиною, з нею не спілкується, не надає жодної матеріальної допомоги, не цікавиться її життям та здоров`ям, навчанням в школі, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що вказує на ухилення батька від виконання своїх обов`язків. Просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Щодо зустрічного позову, 13.02.2020 року відповідач за зустрічним позовом [PERSON] подала відзив на зустрічну позовну заяву ( а.с. 110-115 Т.1), вимоги зустрічної позовної заяви не визнає, вважає їх безпідставними та необгрунтованими, оскільки таким чином [PERSON] намагається уникнути сплати аліментів на утримання дочки. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам станом на 01.01.2020 року заборгованість по сплаті аліментів складала 66891 грн. 40 коп. та була сплачена [PERSON] 06.02.2020 року після встановлення державним виконавцем тимчасового обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України, що свідчить про те, що станом на 06.02.2020 року він вважав себе біологічним батьком дочки. З огляду на документи медичного центру «Інтерсоно», в обгрунтування діагностованого у нього непліддя, то за даними документами ні такий діагноз, не безпліддя у [PERSON] не встановлено. Крім того, в березні 2019 року [PERSON] вже звертався з позовом про виключення запису про батька дитини до Кузнецовського міського суду Рівненської області на підставі якого було відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25.04.2019 р. було призначено судово-генетичну експертизу з використанням аналізів ДНК по даній цивільній справі та отримано висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-179-2019 від 01.08.2019 р., де вказано, що за результатами дослідження, вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менше 99,99 %. Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17.10.2019, за заявою від 15.10.2019 [PERSON] про залишення позову без розгляду, позовну заяву [PERSON] про виключення запису про батька дитини, залишено без розгляду. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] , представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) - адвокат Луницька С.М. в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримали, з мотивів викладених в ньому, просять суд - первісний позов задовольнити, в задоволенні позовних вимог зустрічного позову відмовити. 28.04.2022 року від представника [PERSON] - адвоката Луницької С.М. до суду подано заяву про стягнення судових витрат, згідно даної заяви представник просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на правову допомогу по даній справі в розмірі 22 000 гривень. В судовому засіданні адвокат Луницька С.М. підтримала дану заяву, просить задовольнити в повному обсязі, при цьому зазначила, що справа на розгляді у суді перебуває з 2019 року, вона як представник [PERSON] розпочала приймати участь у справі після укладення Договору про надання правової допомоги №10 від 28 січня 2020 року, з даних причин в позовній заяві відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Позовні вимоги за первісним позовом відповідач [PERSON] не визнав, але при цьому, не заперечив те, що дійсно з 2012 року не спілкується з донькою [PERSON] , та не приймає ніякою участі у її житті та вихованні, пояснюючи це тим, що не визнає з нею свою спорідненість. В обгрунтування вимог зустрічного позову, позивач [PERSON] зазначив, що перебував у шлюбі із [PERSON] з 17 травня 2007 року, який був розірваний 13 квітня 2009 року. За час шлюбу [INFO] народилась їхня донька [PERSON] . Однак він заперечує своє кровне споріднення з цією дитиною, тобто оспорює своє батьківство стосовно неї, з мотивів, що у 2016 році він уклав шлюб з [PERSON] , і за 6 років спільного проживання з новою дружиною він зазнав невдалих спроб зачаття дитини, згідно з проведеним обстеженням 10.10.2019 року та 12.11.2019 року у позивача діагностовано непліддя, тому він переконаний, що він не є біологічним батьком народженої [PERSON] доньки під час його перебування з нею у шлюбі, крім того, протягом осені 2007 року (коли [PERSON] завагітніла) він періодично виїздив на заробітки в межах України, працюючи на будівельних роботах, і у них фактично близьких стосунків не було. Просить суд зустрічний позов задовольнити, виключити із актового запису № 350 від 14.07.2008 року про народження [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації - Відділ реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, відомості про нього - [PERSON] , як батька дитини. Відмовити в задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] , представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) - адвокат Гончаров В.В. в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнали, просили суд в задоволенні первісного позову відмовити. Позовні вимоги, викладені в зустрічному позову підтримали, з мотивів, викладених в зустрічній позовній заяві, просили суд зустрічний позов задовольнити. Представник третьої особи - органу опіки і піклування виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області Шпак В.М. в судовому засіданні підтримала висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно дитини [PERSON] , та не заперечила щодо задоволення первісного позову, вимоги зустрічного позову вважає безпідставними. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона раніше працювала з [PERSON] та є її подругою, неодноразово бувала у неї вдома зі своїм чоловіком, коли вона проживала з [PERSON] , при цьому додала, що [PERSON] та [PERSON] фактично проживали однією сім`єю після народження доньки [PERSON] приблизно 3 роки, [PERSON] піклувався про доньку як за рідною, донька [PERSON] його любила та називала татом. Але вже 10-12 років батько дитини [PERSON] з [PERSON] не спілкується, допомогу на утримання дитини не надає, також відмовляється від спілкування з дитиною, хоча мати не заперечує щодо їх спілкування, життям дитини не цікавиться. Також доповнила, що їй не відомо, де [PERSON] працював до одруження з [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона раніше працювала з [PERSON] , і до сьогодні вони підтримують дружні стосунки. Знає [PERSON] з того часу як вона проживала однією сім`єю з [PERSON] , неодноразово бувала у них вдома. Стверджує, що [PERSON] та [PERSON] фактично прожили однією сім`єю близько 5 років, коли народилась донька [PERSON] , [PERSON] відносився до неї як до рідної доньки, турбувався про неї. Але з того часу коли шлюб було розірвано, [PERSON] перестав спілкуватися як з [PERSON] так і з донькою, доньці будь-яку допомогу не надає, не відвідує її. Також доповнила, що їй відомо що [PERSON] в 2007 році їздив на роботу (тимчасові заробітки) до міста Умань. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є матір`ю [PERSON] . Коли народилась в 2008 році [PERSON] , у її сина [PERSON] відразу були сумніви щодо їх спорідненості, з причини, коли [PERSON] було років 8 він отримав травму і їй як матері лікарі повідомили, що наслідок даної травми може бути безпліддя. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є відчимом [PERSON] . Підтвердив те, що [PERSON] в 2007 році їздив на тимчасові заробітки, до народження і після народження [PERSON] (2008 рік) проживав з [PERSON] , але як вони жили він повідомити не може, так як у них вдома фактично не бував. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 13 квітня 2009 року розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 13 квітня 2009 року, актовий запис № 33 ( а.с. 4 Т.1). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 14 липня 2008 року, актовий запис № 350 ( а.с. 3 Т.1). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Вараського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.03.2009 року і до її повноліття, станом на 01.02.2019 року в розмірі 108326,75 грн. ( а.с. 5-9 том 1). [PERSON] з 2016 року працює на посаді маляра ремонтно-будівельного цеху енергоремонтного підрозділу ВП «Рівненська АЕС», за місце роботи характеризується позитивно та отримує заробітну плату, що підтверджується характеристикою та довідкою про доходи ( а.с. 10, 11 том 1). Згідно довідки № 26 від 11.02.2019 року Вараської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 Вараської міської ради Рівненської області встановлено, що [PERSON] , який є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , не спілкується з вчителями, не забирає дитину додому, не бере участь в батьківських зборах (а.с. 12 том 1). Згідно характеристики Вараської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3 ( а.с. 13 том 1) [PERSON] зарекомендувала себе як працелюбна учениця. Матір [PERSON] приділяє належну увагу вихованню і навчанню дочки, відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям [PERSON] . Батько [PERSON] навчанням дитини не цікавиться, не відвідує батьківські збори, з класним керівником та вчителями не спілкується. Рішенням виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області № 83 від 24.03.2020 року ( а.с. 223-225 том 2) затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно даного висновку встановлено, що 05.02.2020 року комісією за участю представників служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради Вараського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, під час вивчення умов проживання сім`ї громадянки [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , встановлено, що помешкання мебльоване, санітраний стан приміщення задовільний. Під час візиту комісією з`ясовано, що мати [PERSON] працює малярем 3-го розряду ремонтно-будівельного цеху енергоремонтного підрозділу ВП «Рівненська АЕС» НАЕК «Енергоатом», характеризується позитивно. Вона займається навчанням та вихованням своєї дочки [PERSON] , турбується про її життя та здоров`я, забезпечує матеріально. У комісії нарікань щодо умов проживання сім' [PERSON] не виникло, порушень законних прав та інтересів дитини не виявлено. З малолітньою дитиною [PERSON] комісією проведено бесіду та з її слів з`ясовано, що дівчинка свого батька [PERSON] не знає та не пам`ятає, подарунків та привітань на день народження не отримує, але вона проти спілкування та зустрічей зі своїм татом не заперечує. З метою з`ясування стану виконання батьківських обов`язків громадянином [PERSON] стосовно дитини, працівниками служби у справах дітей неодноразово проводились бесіди з батьком засобами мобільного зв`язку, під час бесід громадянин [PERSON] пояснив, що він проживає у Закарпатській області, має іншу родину, усиновив дочку дружини від першого шлюбу. Останній раз бачився зі своєю дитиною [PERSON] у липні 2019 року під час забору біологічного матеріалу на встановлення батьківства у місті Києві, але ініціативу у спілкування з дочкою не проявив, станом на 07.02.2020 року борг по аліментах сплачений. 12.03.2020 року під час останньої бесіди з [PERSON] працівниками служби у справах дітей було запропоновано отримати номер мобільного телефону дитини [PERSON] для налагодження втрачених родинних зв`язків та подальшого спілкування з нею, на що він ніяк не відреагував. [PERSON] не виявляє бажання брати участь у вихованні своєї малолітньої дочки [PERSON] , не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом її здоров`я, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, хоча перешкод у побаченні з дитиною йому ніхто не чинив та не чинить. Тому, вважають доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Частина 8 статті 7 СК України передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 2-4 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Під час розгляду справи, з наданих суду доказів, пояснень позивача [PERSON] та пояснень відповідача за первісним позовом [PERSON] , показів свідків, судом встановлено, що [PERSON] участі у вихованні дочки не приймає, від спілкування з дитиною самоусунувся, що свідчить про його ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Таку фактичну поведінку відповідача [PERSON] , суд розцінює як втрату інтересу до дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] буде відповідати інтересам дитини, оскільки [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків, а тому позовні вимоги за первісним позовом про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо зустрічного позову, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Рішення ЄСПЛ у справі «Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року № 3451/05, § 34, «Кalacheva V. Russian Federation»). Так, предметом зустрічного позову є виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В даному випадку, предметом доказування в справі про оспорення батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Кузнецовського міського суду Рівненської області на розгляді перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про батька дитини. Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2019 р. призначено судово-генетичну експертизу. Проведення експертизи доручено Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я та медичного забезпечення Київської міської держадміністрації. Експерту поставлено запитання: - Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , яка народжена від матері [PERSON] , [INFO] (а.с. 137 Т.1). Висновком експерта № 103-179-2019 лікаря судово-медичного експерта-імунолога першої кваліфікаційної категорії Юрченко М.В. установлено, вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] не менш ніж 99,99 % та є практично доведеною (а.с.138-139 Т.1). В судовому засіданні експерт, який виніс вищевказаний висновок, лікар судово-медичний експерт-імунолог першої кваліфікаційної категорії Юрченко М.В., надала роз`яснення по висновку щодо застосування методики при проведенні експертизи, а також, роз`яснення по результатах проведеного дослідження. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги за зустрічним позовом не підлягають до задоволення, оскільки згідно висновку експерта підтверджено кровне споріднення між [PERSON] та його дочкою [PERSON] . На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача за первісним позовом [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] сплачений судовий збір за подання позову в розмірі 768,40 грн. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19). Чинне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази щодо надання правової допомоги. Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. У постанові від 08 квітня 2020 року у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (висновки, викладені у Постанові КЦС ВС від 23.06.2022 справа № 607/4341/20 (61-18451св20). В обгрунтування витрат на правничу допомогу представником позивача - адвокатом Луницькою С.М. надано: Договір № 10 про надання правової допомоги від 28.01.2020 року, додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 19.04.2022 року, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 19.04.2022 року, квитанція до прибуткового касового ордера № 10 від 19.04.2022 року на суму 22 000 гривень. Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таких клопотань до суду не надходило. Таким чином, з відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] на корить позивача за первісним позовом [PERSON] (відповідач за зустрічним позовом) підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правничу допомогу в розмірі 22 000 гривень.

Outcome: approved