Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.04.2020 року [PERSON] отримала споживчий кредит в розмірі 45000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 11.04.2025 року. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість [PERSON] станом на 09.09.2021 року становить 37340,03 гривень, з яких: 31714,00 грн. заборгованість за кредитом, 5346,72 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 126,75 грн. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 54,92 грн. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів, 17,25 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 80,39 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 37340,03 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, розгляд справи просить проводити за його відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В свою чергу, згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 13.04.2020 р. укладено Договір про споживчий кредит №13631, згідно якого вона отримала кредит у розмірі 45000,00 гривень на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 11.04.2025 року. Із досліджених судом кредитної заяви №886829492 та паспорту споживчого кредиту, договору про споживчий кредит встановлено, що [PERSON] 13.04.2020 року отримала споживчий кредит в розмірі 45000,00 грн., а також ознайомлена та згідна з умовами кредитного договору, що підтверджується її підписом. Зокрема, [PERSON] зобов`язався погасити заборгованість по кредиту, а також сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, неустойки (п.3.3.3, п.п. 4.3.2.- 4.3.4. договору). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З дослідженого судом розрахунку заборгованості по кредиту встановлено, що відповідач не вчасно та не в повному обсязі проводила платежі по погашенню кредиту, таким чином, не належним чином виконує умови договору. Із даного розрахунку вбачається, що у [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором в сумі 37340,03 гривень, з яких: 31714,00 грн. заборгованість за кредитом, 5346,72 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 126,75 грн. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 54,92 грн. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів, 17,25 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 80,39 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. З огляду вищенаведеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] неналежним чином виконує умови зобов`язання. У п. 3.3.3. договору сторони визначили, що позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 750,00 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом до 27 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з травня 2020 року. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявність заборгованості за цим договором, а також її розмір. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач порушивши зобов`язання по умовах договору має заборгованість перед АТ «Державний ощадний банк України» за договором на загальну суму 37340,03 грн., яка визнається відповідачем, а тому підлягає стягненню в користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», а також судові витрати.

Outcome: approved