Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалась на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] , що вона придбала за договором купівлі - продажу 22.07.2021 у [PERSON] . В спірній квартирі зареєстрований відповідач, який є членом родини попереднього власника квартири, який був зареєстрований у спірній квартирі на час її придбання. З урахуванням того, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кв. [ADDRESS] , тим самим усунувши позивачу перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження квартирою. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Прядко Д.В., позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач та третя особа належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явились, причину своєї неявки суду не повідомили, відзиву не подали, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за їх відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.07.2021, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горловою Ю.М., за реєстровим № 1866, позивач [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 267126331 від 22.07.2021 (а.с. 9- 12). Як вбачається з відповіді, наданої на запит суду Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 1975_04-47 від 03.08.2021, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 11.09.2012 по теперішній час (а.с. 180. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] є прийомним сином [PERSON] , колишнього власника спірної квартири, які вже тривалий час, більше трьох років, проживають у Республіці Польща, куди виїхали на постійне місце проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; ст. 405 ЦК), зокрема, від вирішення такої вимоги, як про позбавлення права користування жилим приміщенням. Судом встановлено, що відповідач не є ані власником, ані співвласником спірної квартири, договір найму житла з ними не укладався і він не є членом сім`ї позивача. Таким чином, оскільки позивач є власником вказаної квартири, але її право щодо володіння своїм майном порушується відповідачем, тому позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved