Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

У серпні 2022 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті матері [PERSON] , [INFO] , жіночої статі, громадянки України, уродженки міста Маріуполь, Донецької області, яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Рішення суду просив допустити до негайного виконання. В обґрунтування заяви посилався на те, що він є сином [PERSON] . 14 березня 2022 року його мати загинула за адресою: [ADDRESS] , внаслідок обстрілу міста, отримала поранення правої ноги та тулубу в районі печінки. Викликати поліцію та швидку допомогу не було можливості, оскільки був відсутній мобільний зв`язок та вівся постійний обстріл міста. Поховання матері здійснили на подвір`ї за адресою: [ADDRESS] . Зазначено, що 15 березня 2022 року вони разом з родиною виїхали з міста. Дані обставини може підтвердити його дружина. 30 квітня 2022 року він звернувся до правоохоронних органів, щоб зафіксувати воєнний злочин, а саме загибель його матері та отримав витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України. Інших документів, які б підтвердили факт смерті матері не має. Заявник вказує, що звернувшись до Кропивницького міського відділу державної реєстрації смерті\~ для проведення\~ державної реєстрації смерті матері отримав відмову в реєстрації смерті, оскільки необхідно пред`явити документ, який був би підставою для проведення відповідної державної реєстрації. Представник заявника в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Свідок [PERSON] в судове засідання надала письмові пояснення, відповідно яких зазначала, що її свекруха [PERSON] померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] внаслідок обстрілу міста. Отримала поранення правої ноги та поранення в районі печінки. Викликати поліцію та швидку допомогу не було можливості, оскільки в місті був постійний обстріл та відсутній мобільний зв`язок. Поховання здійснили на подвір`ї будинку. 15 березня 2022 року виїхали з міста разом з родиною. Інших документів, які б підтверджували факт смерті крім фото відсутні.\~ Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день, місце та час розгляду справи. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначав, що перевіркою наявності актового запису про смерть станом на 05.08.2022 року за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] не виявлено. Здійснити перевірку наявності актового запису про смерть, які були проведені без доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян не можливо. Відповідно до інформації Міністерства юстиції України № 31068/19.3.3/32-22 від 20.04.2022 року Маріупольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану припинив свою діяльність з 24 лютого 2022 року на підставі наказу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення простою від 10.03.2022 року № 1074/к. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.8 ч. 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З 24.02.2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію Російської Федерації проти України. У місті Маріуполь Донецької області протягом березня-квітня 2022 року тривали постійні активні бойові дії. Дані обставини є загально відомими та доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю заявника, що підтверджується матеріалами справи. Його мати проживала в м. Маріуполь Донецької області. Заявник зазначає, що 14 березня 2022 року його мати загинула за адресою: [ADDRESS] ,внаслідок обстрілу міста, отримала поранення правої ноги та тулубу в районі печінки. Викликати поліцію та швидку допомогу не було можливості, оскільки був відсутній мобільний зв`язок та вівся постійний обстріл міста. Поховання матері здійснили на подвір`ї за адресою: [ADDRESS] . Оскільки на момент смерті в м. Маріуполі Донецької області відбувались активні бойові дії, державні органи не працювали, отримати лікарське свідоцтво про смерть не виявилось можливим. Факт смерті підтверджується поясненням заявника, показами свідка, фотознімками, що додано до матеріалів справи. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація смерті матері заявника в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась. Встановлення факту смерті матері, про що просить заявник, необхідно йому для проведення державної реєстрації смерті. Заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію смерті матері у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право. Оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved