Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою, заінтересована особа Линовицька селищна об`єднана територіальна громада в особі Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяву обґрунтовано тим, що спадкодавцеві [PERSON] , за життя належала земельна ділянка, загальною площею 3,79 га, що розташована на території Удайцівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] спадкодавець [PERSON] померла. За час життя спадкодавець склала заповіт на земельну ділянку на користь [PERSON] . З метою оформлення спадкового майна заявник звернулась до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Шрайбера В.В. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , проте нотаріус відмовив у видачі, в зв`язку із пропуском терміну для подання заяви про прийняття спадщини. [PERSON] вважає, що не пропустила термін звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки фактично проживала із спадкодавцем на час її смерті, й не заявляла відмову від прийняття спадщини. На підставі вище зазначеного заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 28 червня 2022 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] та призначено до судового розгляду у відкритому судовому розгляді на 01 серпня 2022 року, яке було відкладено, у зв`язку із неявкою учасників справи, до 31 серпня 2022 року. Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явились, проте від представника заявника адвоката Опанасенка В.В., через канцелярію суду, подано заяву відповідно до якої просить розгляд справи здійснити без його участі та без участі заявника, заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц (провадження № 61-872св21) Установлення юридичних фактів сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Зокрема, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 вересня 2005 року. Місце смерті с. Удайці Прилуцького району Чернігівської області (а.с.6). Відповідно до копії заповіту від 08 серпня 2003 року, посвідченого секретарем Удайцівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області Гашко О.Л. на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] право на земельну частку/пай/ серія ЧН №0108985, що знаходиться в КСП «Удайцівському» в розмірі 4,43 га [PERSON] (а.с.4). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №246970 [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , на підставі розпорядження Прилуцької райдержадміністрації від 21.12.2004 №445, є власником земельної ділянки площею 3,79 га, кадастровий номер 7424189400:03:000:0288, що розташована на території Удайцівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.5). Згідно довідки виданої Центром надання адміністративних послуг Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №18 від 17.01.2022 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно проживала та була зареєстрована до моменту смерті за адресою: [ADDRESS] \~і була\~виписана у\~зв`язку зі\~смертю.\~На день\~її смерті\~разом з\~нею проживала\~без реєстрації [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10 лютого 2022 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась (а.с.9). Згідно повідомлення\~приватного нотаріуса\~Прилуцького районного\~нотаріального округу\~Чернігівської області\~Шрайбера В.В.\~від 10\~лютого 2022\~року за\~№59/01-16,\~заявнику відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом,\~оскільки пропущений\~термін подачі\~заяви про\~прийняття спадщини\~та відсутній\~факт реєстрації\~заявника разом\~із спадкодавцем(а.с.7). У відповідності до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номер 7424189400:03:000:0288, що розташована на території Удайцівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.8, зворот). Відповідно до інформаційної довідки Удайцівського старостинського округу №09 від 16 серпня 2022 року, заповіт за номером 94 від 08 серпня 2003 року складений від імені [PERSON] , яка народилась [INFO] та проживала в [ADDRESS] та яка померла [INFO] на ім`я [PERSON] не змінювався та не відмінявся. У п.п. 2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. У постанові від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкодавець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які надані позивачем та оцінені судом. Суд зауважує, метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Таким чином, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] , [INFO] , проживала без реєстрації на час відкриття спадщини разом із [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , тобто, заявник вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , від якої у встановлений законом строк не відмовлялась, тому суд вважає, можливим задовольнити заяву про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті заявником судового збору за подання ним до суду заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, слід залишити за [PERSON] , оскільки покладення їх на державу або ж на інших осіб при ухваленні рішення у справі у порядку окремого провадження чинним ЦПК України не передбачено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved