Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 18.01.2014 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 35; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, [PERSON] (далі - [PERSON] ), [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 18.01.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 35. У період шлюбу у подружжя народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є те, що спільне життя у сторін не склалось; на час подання позову спільне проживання подружжя припинено; спільне господарство подружжям не ведеться; збереження шлюбу є неможливим; примирення сторін є неможливим та суперечить інтересам позивача. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Крім того, відповідач приймає участь в утриманні дитини, але виконання ним таких зобов`язань здійснюється мінливо та на підставі його власного бажання. Дійти згоди у досудовому порядку із відповідачем про його участь в утриманні спільної дитини сторонам не вдалося, позивач вбачає у подальшому можливість відсутності участі відповідача в утриманні дитини або здійснення такої участі у замалому для потреб дитини розмірі. Посилаючись на зазначені обставини, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180-182, 184, 190, 191 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позивач звернулась до суду з указаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.06.2021 року суддею Печерського районного суду м. Києва Підпалим В.В. заявлено самовідвід від розгляду позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2021 року роз`єднано в окремі провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у цивільній справі № 757/28584/21-ц шляхом виділення в окреме провадження позовної вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Виділені у самостійне провадження позовні вимоги постановлено передати судді, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03.03.2022 року. У зв`язку з перебуванням судді у відпустці судове засідання, призначене на 03.03.2022 року, знято з розгляду. Наступне судове засідання призначено на 18.07.2022 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.07.2022 року у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у даній цивільній справі відмовлено. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.07.2022 року відкладено розгляд справи на 18.08.2022 року. Позивач у судове засідання не з`явилась; про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином; у позовній заяві просила розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований 18.01.2014 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 35, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18.01.2014 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . У період шлюбу у подружжя народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1952, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ¬¬ [NUMBER] , виданого 15.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Позивач бажає розірвати шлюб, на розірванні шлюбу наполягає. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін. Як визначено у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи викладене, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Отже, позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією про сплату № 30519 від 26.05.2021 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908 грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат. Враховуючи наведене,

Outcome: approved