Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди у розмірі 13478,20 грн., в обґрунтування позову зазначили, що 07.11.2020 року між ними та ТОВ «ЗСМУ» було укладено поліс №АР/1048588 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 21070» реєстраційний номер [NUMBER] . 30.12.2020 в смт. Балабине, сталася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої стали транспортний засіб «NISSAN LEAF», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] та «ВАЗ21070», д.н.з., [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Згідно постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 23.02.2021 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення ПДР України, водієм автомобіля ВАЗ21070», д.н.з., [NUMBER] , [PERSON] . У зв`язку з названою подією, відповідно до платіжного доручення №6655 від 16.04.2021 року , позивач виплатив страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «NISSAN LEAF», д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 13478,20 грн. У зв`язку з вищевикладеним, просить стягнути із відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 13478,20 грн., понесені судові витрати 2270 грн , а також судові витрати поз`вязані із оплатою професійної правової допомоги у розмірі 5000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву щодо розгляду справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився про день та час слухання справи був повідомлений належним чином та через офіційний сайт «Судова влада», відзиву на позов суду не надано. Відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України не надано, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.11.2020 року між Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗСМУ» було укладено поліс №АР/1048588 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 21070» реєстраційний номер [NUMBER] . 30.12.2020 в на вулиці Матросова, в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, сталася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої стали транспортний засіб «NISSAN LEAF», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] та «ВАЗ21070», д.н.з., [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 23.02.2021 року визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. 05.01.2021 року до ПАТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку , звернувся [PERSON] , який повідомив, що внаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб«NISSAN LEAF», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Відповідно до Висновку/ калькуляції №149863 від 10.03.2021 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «NISSAN LEAF», д.н.з. [NUMBER] , становить 16478,20 грн. 11.03.2021 року до АТ «ПРОСТО-страхування» звернулась [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування. 15.04.2021 року АТ «ПРОСТО-страхування» визнало вищевказану дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком , про що складено страховий акт№149863, відповідно до якого страхове відшкодування становить 13478,20грн. Відповідно до платіжного доручення №6655 від 16.04.2021 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «NISSAN LEAF», д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 13478,20 грн. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за причинену шкоду. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 23.02.2021 року, якою винуватцем вчиненого ДТП було визнано Відповідача, то відповідальною особою за завдані збитки є саме [PERSON] . Об`єктом страхування за договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем. Згідно з умовами договору страхування страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується договором. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Виходячи зі змісту ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як випливає із приписів вищенаведених правових норм, перехід прав страхувальника до страховика після виплати страхового відшкодування здійснюється на підставі договору, за яким страхувальник на добровільній основі фактично передає свої права страховику і приймає на себе зобов`язання сприяти останньому у здійсненні його суброгаційних прав. При цьому, право вимоги передається у тому ж обсязі, в якому воно могло б бути здійснено самим страхувальником. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресата) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» у повному обсязі, стягнувши з [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 13478,20 грн., вважаючи її належним чином обґрунтованою та доведеною належними і допустимими доказами. Позивач просив суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, в сумі 5000 грн., що включають в себе: консультаційну допомогу, складання позову. В силу ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. В якості доказів понесення витрат на професійну правову допомогу адвоката позивачем надано: - копію ордеру №1116322 від 01.09.2021 року; - копію договору про надання правової допомоги №1 від 02.01.2020 року; - копію рахунку -фактури №17 від 01.09.2021 року; - детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової допомоги від 30.09.2021 року ; Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Таким чином , суд вважає розумним та справедливим стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним судового збору за подачу позову у сумі 2270 грн.

Outcome: approved