Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] (відповідачі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Трибоківці в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, в якій просить: встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 30.07.1968, виданого Баковецькою сільською радою на ім`я « [PERSON] »; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право власності на земельні ділянки площею 0,9931 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія I-ЛВ №042932 від 26.03.2001; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право власності на земельні ділянки площею 2,2613 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія III-ЛВ №088513 від 26.03.2001 року. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входили земельні ділянки на території Баковецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9931 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ЛВ 042632 від 26.03.2001. До дня і на день смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані і проживали: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , внук [PERSON] . Оскільки [PERSON] заповіту не залишав, то спадкування відбулося за законом. Позивачка [PERSON] , її брати [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняли. Натомість дружина покійного [PERSON] постійно проживала із чоловіком на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила. [INFO] матір позивачки [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входили земельні ділянки на території Баковецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,2613 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЛВ 088513 від 26.03.2001. Також, до складу спадщини увійшли земельні ділянки на території Баковецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9931 га, що вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак юридично не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] проживала разом із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила. При зверненні до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] їй було відмовлено у його видачі через відсутність правовстановлюючих документів на зазначені вище земельні ділянки. Окрім того, позивачкою самостійно виявлено, що у свідоцтві про одруження батьків серія [NUMBER] від 30.07.1968, ім`я батька вказано « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть батько зазначений як « [PERSON] ». Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, однак у поданих до суду заявах просять розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги визнають, наслідки визнання позову їм зрозумілі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності позиваки та її представника і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.40), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки і підтримання позовних вимог (а.с.61, 67). Позивачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.53). Відповідачами [PERSON] , [PERSON] подано заяви про розгляд справи за їх відсутності, визнання позову та розуміння наслідків визнання позову (а.с.55, 64). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами (а.с.52). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 16.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.33-34). Ухвалами підготовчого засідання від 08.04.2022, 13.05.2022 відкладено підготовче засідання (а.с.41-42, 46). Ухвалою підготовчого засідання від 23.06.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.58-59). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у засідання по справі №443/1997/21 відповідачів [PERSON] , [PERSON] (а.с.50, 51, 62). Ухвалою судового засідання від 18.08.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.68). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10.12.1966 (а.с.11). Згідно з свідоцтвом про одруження від 30.07.1968, [PERSON] та [PERSON] одружилися 30.07.1968. Після одруження дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.10). [PERSON] помер [INFO] у м. Львів, [PERSON] померла [INFO] у с. Трибоківці Жидачівського району Львівської області, що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть від 25.08.2004, 05.01.2006 (а.с.12, 15). Довідками Новострілищанської селищної ради від 20.01.2015 №144, №145 встановлено, що в господарстві в [ADDRESS] проживав [PERSON] , 1940 р.н., який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . До дня смерті та на день смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані та проживали: дочка [PERSON] , яка доглядала батька, займалася його похороном, дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , внук [PERSON] . Від [PERSON] заповіт не посвідчувався. До дня смерті та на день смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані та проживали: дочка [PERSON] , яка доглядала хвору матір, займалася її похороном, син [PERSON] , син [PERSON] , внук [PERSON] . Від [PERSON] заповіт не посвідчувався (а.с.13, 16). Відповідно до Витягів зі Спадкового реєстру №66926029 від 21.10.2021, №66926106 від 21.10.2021, спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.14, 17). Довідкою відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.04.2021 встановлено, що згідно Книги записів державних актів на право приватної власності на землю на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення Жидачівської районної ради від 22.09.2000 №226 на [PERSON] зареєстрований Державний акт серії І-ЛВ 042932 від 26.03.2001, реєстраційний номер 432. Площа земельної ділянки 0,9931 га. На [PERSON] зареєстрований Державний акт серії ІІІ-ЛВ 088513 від 26.03.2001, реєстраційний номер 513. Площа земельної ділянки 2,2613 га. Станом на теперішній час відомості про реєстрацію вищезгаданих земельних ділянок в Державному земельному кадастрі за юридичними та фізичними особами у Відділі у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області відсутні (а.с.18). Приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Посацькою А.О. 17.11.2021 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно (а.с.21). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом власного імені спадкодавця у свідоцтві про одруження та інших правовстановлюючих документах, що ставить під сумнів перебування у шлюбних стосунках спадкодавця з спадкоємцем, а відтак наявність у останнього права на спадкування. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права власності на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, відповідно до приписів пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За змістом статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] , який помер [INFO] , є чоловіком [PERSON] , 1936р.н., яка померла [INFO] . Однак, у свідоцтві про одруження від 30.07.1968 чоловіком [PERSON] , 1936р.н., зазначено [PERSON] . Наявні у матеріалах справи та досліджені судом письмові докази, які не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості і доповнюють один одного, дозволяють суду дійти висновку, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, про що свідчить зазначені у цих доказах один і той же рік їхнього народження, аналогічне ім`я та рік народження дружини, а також їхнє спільне проживання. Суд зазначає, що встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва,\~що їх\~видає орган\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану,\~а саме:\~свідоцтва про\~одруження від\~30.07.1968,\~породжує для\~позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне сумніви в належності у її матері [PERSON] права на спадкування після смерті чоловіка [PERSON] та, у свою чергу, усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за законом після смерті [PERSON] . Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право власності на земельну ділянку загальною площею 0,9931 в межах згідно з планом, яка розташована на території Баковецької сільської ради та призначене для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта серії І-ЛВ 042932 від 26.03.2001, яку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] як єдиний спадкоємець першої черги за законом, який прийняв спадщину у відповідності до вимог частини 3 статті 1268 ЦК України, а також право власності на земельну ділянку загальною площею 2,2613 в межах згідно з планом, яка розташована на території Баковецької сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта серії ІІІ-ЛВ 088513 від 26.03.2001. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила. Після її смерті [INFO] відкрилася спадщина, до якої входили належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті (у тому числі право власності на зазначені земельні ділянки). Спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] входить до першої черги спадкоємців за законом (як дочка спадкодавиці) і є єдиним спадкоємцем цієї черги, яка вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з спадкодавицею на час відкриття спадщини і не заявляла про відмову від неї. Інші спадкоємці першої черги за законом (діти спадкодавиці) відповідачі [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняли, відмовившись від цього, про що свідчить подані ними заяви. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право власності на земельні ділянки площею 0,9931 га та 2,2613 га в межах згідно з планом, які розташовані на території Баковецької сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом як спадкоємець першої черги, однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1264, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved