Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

18.11.2020 року представник Управління Державного агенства рибного господарства у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача на користь держави заподіяну ним внаслідок вчиненого адміністративного правопорушення майнову шкоду в сумі 1088 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтував тим, що постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.07.2019 року по справі про адміністративне правопорушення № 487/4094/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.85КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Позивач вважає, що вина [PERSON] є доведеною, проте, під час прийняття рішення по справі № 487/5130/20 відповідно до ст.40КУпАП судом не прийнято рішення про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями відповідача рибному господарству України. Ухвалою суду від 25.11.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відзив суду не надав. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 07.05.2019 року о 05:30 год. [PERSON] в м. Миколаєві в мікрорайоні Мала Корениха на Бузькому лимані, не маючи дозволу на промисел, промисловим знаряддям лову сіткою в брід під час весняно-літньої нерестової заборони проводив лов риби, чим порушив Правила любительського і спортивного рибальства. Зупинений на березі при виході із водойми після вибірки своєї сітки. У сітці виявлена виловлена риба сріблястий в кількості 64 одиниц, розміром 18-23 см. Відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП, про що головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів "Рибоохоронний патруль" Миколаївського рибоохоронного патруля складено протокол про адміністративне правопорушення від 07.05.2019 року. Відповідно до затверджених постановою Кабінету міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» №1209 від 21.11.2011 року, рибному господарству України завдано збитків на суму 1088 гривень. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.07.2019 року по справі №487/4094/19 [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4ст.85КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. Як вбачається із опису обєктів лову (добування), вилучених у порушника [PERSON] згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №013383/520 від 07.05.2019 року, складеним головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів"Рибоохоронний патруль" Миколаївського рибоохоронного патруля, своїми діями [PERSON] наніс рибному господарству України збитків на суму 1088 грн. Відповідно до положень ст.ст.15,16ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України. Згідно з вимогамист.264ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.4ст.82ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративний справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у законному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Оскільки згідно постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.07.2019 року [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4ст.85КУпАПта накладено адміністративне стягнення у межах санкції статті, то даний факт не підлягає доказуванню у судовому засіданні при розгляді даної справи. Відповідно до Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Відповідно дост.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів`посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та уповноважені подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до ч.1 ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природно госередовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. За приписами ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього приводного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.12.2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» при визначенні розміру шкоди, заподіяної водним живим ресурсам, залежно від конкретних обставин справи застосовуються Такси, затверджені відповідними постановами Кабінету Міністрів України. Відповідач здійснив лов риби, розміром, меншим ніж вказані у Правилах спортивного та любительського рибальства, чим заподіяв шкоду рибним запасам України на суму 6120, 00 грн., розрахованих відповідно до «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. На підставі ст.10 Закону України«Про твариннийсвіт» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно зі ст.324 Цивільного кодексуУкраїни передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Таким чином, шкода, завдана рибному господарству, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди. Відповідно дост.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати заподіяну навколишньому середовищу шкоду, а тому з відповідача підлягають стягненню, завдані ним збитки у розмірі 1088 грн. Окрім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2102, 00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved