Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи. [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту смерті своєї матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] під час ракетного обстрілу за місцем їх проживання в будинку [ADDRESS] . В заяві зазначив, що отримати свідоцтво про смерть у встановленому законом порядку неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території, на якій неможливо отримати медичний висновок, що може бути прийнятий відділом реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до\~статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заінтересована особа пояснень щодо заяви не надала. Пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання В судовому засіданні представник заявника адвокат Бучак Д.М. заяву підтримала та просила задовольнити. Заявник [PERSON] , який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка, пояснив, що після початку військової агресії РФ проти України його мама [PERSON] , 1936 р.н., проживала разом з ним та його дружиною [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] . 12.04.2022 року приблизно всередині дня, коли почався ракетний обстріл, він разом з матір`ю знаходилися в будинку за місцем проживання, дружина [PERSON] в цей час перебувала в сусідньому будинку. В кімнату, в якій безпосередньо знаходилася його матір, сталося пряме попадання бойового снаряду, внаслідок чого кімната була повністю засипана уламками цегли і залишками перекриття. Коли звуки бойових дій трохи стихли, [PERSON] через отвір у стіні вибрався з кімнати будинку, де знаходився, дістався до кімнати, де знаходилася матір, однак остання не подавала ознак життя, на тілі померлої були наявні видимі тілесні ушкодження, а саме: забій на голові, вивернута рука. Потім почалася пожежа, що охопила весь будинок, витягнути тіло матері було неможливо, будинок згорів дотла. Рятуючи своє життя, [PERSON] покинув будинок за адресою [ADDRESS] , в якому залишилося тіло його матері. В подальшому намагався повернутись в місто Маріуполь, щоб поховати свою матір, однак окупанти його не пустили. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2022 справу передано на розгляд на судді Голяні О.В. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.08.2022 року відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати невідкладно; викликано в судове засідання свідка [PERSON] . Фактичні обставини справи [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, дата видачі 28.04.2015 року, мерія [NUMBER] . 16 серпня 1958 року між [PERSON] , 1933 року народження, та [PERSON] , 1936 року народження, уродженкою м. Маріуполь, було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис №705, після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно 10.07.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, серія [NUMBER] . Заявник [PERSON] являється сином [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.05.1960 року Жовтневим ЗАГС в м. Жданов. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживала разом з чоловіком [PERSON] та його матір`ю [PERSON] в будинку за адресою [ADDRESS] . 12.04.2022, коли почався ракетний обстріл, вона пішла до сусідів набрати воду. Перечекавши деякий час, коли трохи стихло, вона вибралася на вулицю, побачила чоловіка, який плакав, запитала у нього де бабуся, чоловік відповів що вбили. Їх будинок за адресою [ADDRESS] згорів. З акту від 17.04.2022 року, долученого до матеріалів справи, який складений та підписаний очевидцями події, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] загинула в приватному будинку свого сина [PERSON] за адресою [ADDRESS] в результаті ракетного обстрілу та безпосереднього попадання ракети в будинок, де вона перебувала. На фото світлинах наявний напівзруйнований будинок, який, за твердженням заявника, належав йому та знаходився за адресою [ADDRESS] . Довідкою №2106-7001168872 від 11.05.20222 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, його фактичним місцем проживання/перебування є: [ADDRESS] . Оцінка Суду. Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII\~воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. 3 24.02.2022 року відповідно до\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~в Україні введено режим воєнного стану, термін якого продовжено до 23.08.2022 року. Відповідно до ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені\~Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені\~Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1\~ст. 5 ЦПК України). Як визначено ст.293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій. Відповідно до\~ст.\~294\~ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України). Згідно ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 3 ст.42 ЦПК України\~у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що [PERSON] як син особи, щодо якої вирішується питання про встановлення юридичного факту (факту смерті), має право на звернення до суду з такою заявою. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000року №52/5\~(зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для заявника встановлення такого факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті своєї матері, є необхідним для отримання свідоцтва про смерть. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявника про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній ЗСУ, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин. За таких обставин суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення (факту смерті), підлягає задоволенню. Відповідно до п. 9 ст.10 ЦПК України\~якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Враховуючи те, що військова агресія РФ проти України розпочалася 24.02.2022 року, наразі чинним законодавством України не встановлений порядок набрання рішенням у справах про встановлення факту смерті на території, на якій ведуться бойові дії законної сили, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону та відповідно до ч. 4 ст.317ЦПК України\~визначити, що рішення про встановлення факту смерті особи на території, де ведуться бойові дії, підлягає до негайного виконання. Відповідно до ч. 7 ст.294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved