Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.11.2021 сталося ДТП за участю автомобіля «SKODA» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «AUDI» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали ушкодження. 18.01.2022 Шевченківським районним судом м. Києва по справі № 761/44045/21 було винесено рішення, яким [PERSON] було визнано винним в ДТП та піддано адміністративному стягненню за ст. 124 КУпАП. Рішення суду набрало законної сили. Автомобіль [PERSON] був застрахований у ПрАТ «УПСК» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ 1393755. За полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № AT 1393755 ліміт виплат за шкоду, заподіяну майну потерпілого складає 100 тис. гривень, розмір франшизи - 0,00 грн. Внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальних збитків, оскільки пошкоджено його автомобіль «AUDI» д.н.з. [NUMBER] . Отже, з огляду на вищевикладене вбачається, що на ПрАТ «УПСК» на підставі полісу № AT 1393755, як на страховика транспортного засобу «SKODA» д.н.з. [NUMBER] , покладено обов`язок з відшкодування шкоди у межах суми страхового відшкодування. Шкода, яка була завдана позивачу, становить 61 415,47 грн. 10.01.2022 відповідач виплатив позивачу суму у розмірі 18 665,33 грн. Отже недоплачена сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню з ПрАТ «УПСК» становить 42 750,14 грн. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь різницю страхового відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 42 750,14 грн., сплачений судовий збір, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 тис. грн, моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.07.2022 дану цивільну справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позовні вимоги відповідач не визнає у повному обсязі, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представником позивача подано до суду відповідь на відзив. В судове засідання позивач не з`явився, до суду представник позивача адвокат Кострюков Д.В. подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення судового засідання від нього не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду його представник подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що 27.10.2021 між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») та [PERSON] (власницею автомобіля «Skoda» д.н.з. [NUMBER] ) було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/1393755, відповідно до якого, було застраховано відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу «Skoda» д.н.з. [NUMBER] , з лімітом виплат за шкоду заподіяну майну потерпілого на суму 100 тис. грн, з розміром франшизи - 0,00 грн. Встановлено, що [PERSON] 26.11.2021, приблизно о 16-50 год., керуючи транспортним засобом «Skoda» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись проспектом Перемоги у м. Києві, не обрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Audi» д.н.з. [NUMBER] , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.01.2022, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у скоєнні ДТП є підтвердженою. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 26.11.2021, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Audi» д.н.з. [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП, що сталася 26.11.2021 складає 61 415,47 грн. Згідно з копією страхового акту № 035/037/017706/21/1 було вирішено виплатити страхове відшкодування [PERSON] , за подією, яка мала місце 26.11.2021 об 16-53 год. у м. Києві по просп. Перемоги, у розмірі 18 759, 13 грн. У подальшому ПрАТ «УПСК» виплатило [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 18 759 грн. 13 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 22441 від 10.01.2022. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу виплати страхового відшкодування позивачу під час дорожньо-транспортної пригоди та його розміру. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Оскільки вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , не перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як страховика, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням. Зважаючи на те, що позивачем до позову не додано належного доказу отримання від відповідача суми у розмірі 18 665,33 грн, а відповідачем до відзиву на позов надано платіжне доручення № 22441 від 10.01.2022, згідно якого ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 18 759,13 грн, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача різницю страхового відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 42 656,34 грн, задовольнивши позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування частково. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача у відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5 тис. грн, суд зазначає наступне. У позовній заяві позивач обґрунтовує завдану йому моральну шкоду тим, що оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання, не виплатив йому повну суму страхового відшкодування, він перебував у тривожному стані, постійно нервував. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, визначення розміру моральної шкоди в грошовому еквіваленті належить до компетенції суду на підставі прямої вказівки ЦК України, а проведення експертизи для визначення розміру такої шкоди не є абсолютно необхідним. Суд в будь-якому випадку повинен самостійно визначити обґрунтований розмір моральної шкоди залежно від критеріїв, наведених в ЦК України, а також з урахуванням будь-яких інших обставин, які мають істотне значення,

Outcome: partial