Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

1.Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи. 1.1. 16.08.2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, якою просить встановити факт загибелі (смерті) [PERSON] , [INFO] , місце народження: смт. Красні Окни, Одеської області, який загинув під час виконання обов`язків військової служби у ході бойового зіткнення з військами збройних сил Російської Федерації в [INFO] в м. Маріуполь Донецької області, Україна, у віці 38 років. 1.2. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона, [PERSON] , є дружиною [PERSON] . Її чоловік, головний сержант [PERSON] , [INFO] , з 22.08.2019 року проходив службу у військовій частині [NUMBER] НГУ на посаді оперативного чергового чергової служби. Згідно розпорядження начальника Південного Одеського територіального управління НГУ виконував бойові завдання в зоні проведення операції Об`єднаних сил у Донецькій області. Приблизно [INFO] під час бойового зіткнення з противником головний сержант [PERSON] загинув у будинку [ADDRESS] . Тіло головного сержанта [PERSON] було евакуйовано з будинку через дві доби, у зв`язку з щільним вогнем противника, та було поховано біля паркану вантажного СТО, по вулиці Ліхманова сержантом [PERSON] , старшим солдатом [PERSON] та військовослужбовцем підрозділу «Азов», з позивним « [PERSON] ». Після загибелі отримання медичного свідоцтва (довідки) про смерть виявилося неможливим через окупацію м. Маріуполь військами збройних сил Російської Федерації. Вказана інформація підтверджується висновками службового розслідування по факту отримання інформації про загибель оперативного чергового чергової служби головного сержанта [PERSON] та письмовими поясненнями головного сержанта-командира інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу сержанта [PERSON] , [PERSON] та оперативного чергового чергової служби головного сержанта [PERSON] На теперішній час, вона, як дружина загиблого, позбавлена можливості у встановленому законом порядку вирішити питання щодо отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразка, так як відсутнє лікарське свідоцтво про смерть. Загибель її чоловіка, який був військовослужбовцем і виконував військовий обов`язок, мала місце в районі ведення бойових дій, що унеможливило скласти лікарське свідоцтво про смерть. 1.3. Представник заінтересованої особи, Ізмаїльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), не заперечував проти встановлення факту смерті відносно [PERSON] . 1.4. Представник заінтересованої особи, військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, не заперечував проти встановлення факту смерті відносно [PERSON] ІІ. Процедура та заяви (клопотання) учасників справи. 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 16.08.2022 року, справа №946/5457/22 передана на розгляд судді Бальжик О.І. 2.2. Ухвалою судді від 16.08.2022 року відкрито окреме провадження у справі. 2.3. Заявниця та заінтересовані особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, надавши суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність. 2.4. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. 2.5. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 КПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин. 3.1. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 04.02.2006 року (а.с.6). 3.2. 24.02.2022 року Президент Володимир Зеленський підписав Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 14 березня 2022 року - Указ №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». 3.3. Відповідно до довідки, виданої 19.04.2022 року військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України, [PERSON] дійсно проходив службу у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України з 22.08.2019 (наказ командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України від 22.08.2019 №149 о/с) на посаді оперативного чергового чергової служби (а.с.18). 3.4. Згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) Південного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України №190 від 28.08.2019 року старшина [PERSON] (Г-046346), який прибув із Ізмаїльського РВК та прийнятий на військову службу за контрактом наказом командувача Національної гвардії України від 22.08.2019 №149 по особовому складу на три роки з 22.08.2019 року по 22.08.2022 року і призначений на посаду оперативного чергового чергової служби (ВОС 1005539 П), 28.08.2019 року зарахований до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення (а.с.19). 3.5. Згідно з висновком службового розслідування, затвердженим командиром військової частини [NUMBER] Національної гвардії України [PERSON] 08.06.2022 року, приблизно [INFO] під час бойового зіткнення з противником головний сержант [PERSON] загинув у будинку [ADDRESS] . Тіло головного сержанта [PERSON] евакуйовано з будинку через дві доби, у зв`язку з щільним вогнем противника, та було поховано біля паркану вантажного СТО по вулиці Ліхманова сержантом [PERSON]., старшим солдатом [PERSON] та військовослужбовцем підрозділу «Азов» з позивним « [PERSON] ». Після загибелі отримання медичного свідоцтва (довідки) про смерть виявилося неможливим через окупацію м.Маріуполь військами збройних сил Російської Федерації. Вказана інформація підтверджується висновками службового розслідування по факту отримання інформації про загибель оперативного чергового чергової служби головного сержанта [PERSON]. та письмовими поясненнями головного сержанта-командира інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу сержанта [PERSON]., [PERSON] та оперативного чергового чергової служби головного сержанта [PERSON] (а.с.50-53). ІV. Оцінка суду. 4.1. У відповідності до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. 4.2. Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. 4.3. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті вказаної статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 4.4. У відповідності до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. 4.5. Згідно з пунктом восьмим частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. 4.6. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. 4.7. Враховуючи положення частини дев`ятої статті 10 ЦПК України суд вважає за можливе застосувати положення статті 317 ЦПК України у даних правовідносинах. 4.8. Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом Державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи. Предметом доказування у цих справах є не сама подія смерті, а її чітко визначений час, який повинен породжувати для заявника правові наслідки. 4.9. У відповідності з частин третьої, четвертої статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 4.10. Частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI (далі за текстом - Закон № 2398-VI) передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. 4.11. Відповідно до пункту другого частини першої статті 17 Закону № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. 4.12. У відповідності до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК України). 4.13. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 4.14. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 4.15. Згідно зі статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 4.16. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним факт того, [PERSON] , [INFO] , місце народження: смт. Красні Окни, Одеської області, загинув під час виконання обов`язків військової служби у ході бойового зіткнення з військами збройних сил Російської Федерації в [INFO], в м.Маріуполь Донецької області, Україна, у віці 38 років. 4.17. Обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, судом на час розгляду не встановлено. 4.18. Аналіз вищезазначених норм національного права та обставин справи дає підстави для висновку про те, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. 4.19. Вимогами пункту восьмого частини першої статті 430 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, а тому суд, з урахуванням частини дев`ятої статті 10 ЦПК України, вважає за необхідне рішення в частині встановлення факту загибелі (смерті) громадянина [PERSON] допустити до негайного виконання.

Outcome: approved