Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Українська Страхова Група», [PERSON] , про стягнення коштів. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 19.04.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода на дорозі біля вул. І. Виговського, 69 у м. Львів за участю транспортного засобу, Skoda Octavia A5 (д.н.з. [NUMBER] ), що знаходився під керуванням Відповідача-2, та транспортного засобу Renault Sandero (д.н.з. [NUMBER] ), що знаходився під керуванням Позивача і яким він володіє та користується на підставі Договору фінансового лізингу №KGH0A!00000141 від 31.07.2020 року. Відразу після події учасниками був складений Європротокол, згідно якого Відповідач-2 визнав свою вину у вчиненні цього ДТП. Цивільно-правова відповідальність Відповідача-2 застрахована у Відповідача-1 згідно з Полісом № ЕР-202307843. 20.04.2021 Позивачем були подані до Відповідача-1 Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду з додатками та Заява про виплату страхового відшкодування з додатками. 21.04.2021 на замовлення Відповідача-1 був проведений огляд пошкодженого транспортного засіб, яким володіє і користується Позивач, відомості про який внесені у Протокол технічного огляду КТЗ від 21.04.2021 і який був долучений до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № SOS_-210420-220583 від 18.05.2021. 27.05.2021 Представником Позивача був отриманий лист-відповідь № 3СЦВ-3853/9 від 20.05.2021 від Відповідача-1 на адвокатський запит №2/27/04 від 07.05.2021. До цього листа Відповідача-1 була долучена завірена копія Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № SOS_-210420-220583 від 18.05.2021. Цим листом Позивача було повідомлено про те, що вартість відновлювального ремонту Renault Sandero (д.н.з. [NUMBER] ) за вирахуванням ПДВ складає 8\~957 грн 13 коп. У цьому листі Відповідач-1 не вказав про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування, проте вказав, що Договір фінансового лізингу, на підставі якого Позивач володіє та користується вказаним транспортним засобом, не передбачає права Позивача на отримання страхового відшкодування. Відтак, Позивач, реалізуючи своє право на відшкодування збитків, як особа, яка наділена цим правом на рівні із власником майна, просить суд стягнути з Відповідача-1 грошову суму 8 957 грн 13 коп. в якості відшкодування вартості збитків. Крім того, позивач просить стягнути з Відповідача-2 грошову суму 5\~000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, які перший зазнав у зв`язку із пошкодженням майна, яким він володіє і користується на теперішній момент, а також враховуючи перспективу набуття права власності на нього в майбутньому на підставі виконання договору фінансового лізингу. Внаслідок протиправної поведінки Відповідача-2, яка була ним визнана у Європротоколі, Позивач зазнав душевних страждань. На підставі вищевикладеного, просить задоволити заявлені позовні вимоги. 29 листопада 2021 року на адресу суду надійшов відзив від представника ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» Василевського О.Л., який мотивований тим, що між ПАТ «СК Страхова група» та [PERSON] був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №202307843, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу Skoda Oktavia д.н.з. [NUMBER] . 19.04.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода на дорозі біля вул. І. Виговського, 69 у м. Львів за участю транспортного засобу, Skoda Octavia A5 (д.н.з. [NUMBER] ), що знаходився під керуванням Відповідача-2, та транспортного засобу Renault Sandero (д.н.з. [NUMBER] ), що знаходився під керуванням Позивача і яким він володіє та користується на підставі Договору фінансового лізингу №KGH0A!00000141 від 31.07.2020 року. 19 квітня 2021 року ПАТ «СК «УСГ» отримало від [PERSON] повідомлення про вищевказане ДТП. Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Renault Sandero (д.н.з. [NUMBER] ) за № SOS_-210420-220583 від 18.05.2021 з урахуванням фізичного зносу та ПДВ, сума збитків складає 8957,13 грн. Так, згідно Договору фінансового лізингу KGHOA!00000141 від 31.07.2020 р. не передбачено права позивача на отримання страхового відшкодування та більше того, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] транспортний засіб RENUALT д.н.з. [NUMBER] належить АТ КБ «ПриватБанк». На підставі вищевикладеного, просить відмовити в задоволенні позову. 22 листопада на адресу суду поступила відповідь на відзив від [PERSON] , яка мотивована тим, що відсутність у Договорі фінансового лізингу умов про право позивача на отримання сум страхового відшкодування не може бути перешкодою в отриманні такого відшкодування, адже таке право виникає із приписів закону, а саме ст.ст. 386, 395, 396 ЦК України, що підтверджено позицією Верховного Суду України (справа №202/2423/16-ц; 635/4944/14-ц,; 597/1070/15-ц). 15 грудня 2021 року на адресу суду поступили пояснення від представника ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» Василевського О.Л., які мотивовані тим, що згідно Договору фінансового лізингу KGHOA!00000141 від 31.07.2020 р. не передбачено права позивача на отримання страхового відшкодування та більше того, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] транспортний засіб RENUALT д.н.з. [NUMBER] належить АТ КБ «ПриватБанк». 13 грудня 2021 року на адресу суду надійшли заперечення від [PERSON] на пояснення Відповідача -1, які мотивовані тим, що відповідач -1 свідомо уникає виконання свого обов`язку щодо відшкодування шкоди. Так, на момент звернення із даним позовом, позивач не був жодним чином повідомлений щодо прийнятого страховою компанією рішення щодо відшкодування шкоди внаслідок вищевказаного ДТП, а тому позивач реалізує своє право на захист шляхом звернення до суду. Крім того, позивач наголосив, що він має право на страхове відшкодування ДТП, яке йому передбачено законом. 31 грудня 2022 року на адресу суду поступили заперечення на заперечення від представника ПАТ "СК Українська страхова група" Василевського О.Л., які мотивовані тим, що нормою закону передбачено надання документів страховій компанії, що підтверджує право власності на автомобіль, однак, в свою чергу, договір лізингу не підтверджує такого права. Крім того, договір лізингу не передбачає отримання страхового відшкодування. 03 травня 2022 року на адресу суду поступила заява про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 12300 грн. відповідно до акту наданих послуг. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак на адресу суду поступило клопотання про розгляд справи без участі. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задоволити. В судове засідання представник Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Українська Страхова Група» в судове засідання не зявився, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі. В задоволенні позову просить відмовити. В судове засідання [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, причини неявки суду не повідомили. Так, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявних у матеріалах справи доказів на підставі ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи та письмові докази суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1ст.\~5\~ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відповідно до вимог ч. 1 ст.13\~ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 19.04.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода на дорозі біля вул. І. Виговського, 69 у м. Львів за участю транспортного засобу, Skoda Octavia A5 (д.н.з. [NUMBER] ), що знаходився під керуванням Відповідача-2, та транспортного засобу Renault Sandero (д.н.з. [NUMBER] ), що знаходився під керуванням Позивача і яким він володіє та користується на підставі Договору фінансового лізингу №KGH0A!00000141 від 31.07.2020 року. Відразу після події учасниками був складений Європротокол, згідно якого Відповідач-2 визнав свою вину у вчиненні цього ДТП. Цивільно-правова відповідальність Відповідача-2 застрахована у Відповідача-1 згідно з Полісом № ЕР-202307843. 19 квітня 2021 року ПАТ «СК «УСГ» отримало від [PERSON] повідомлення про вищевказане ДТП. Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Renault Sandero (д.н.з. [NUMBER] ) за № SOS_-210420-220583 від 18.05.2021 з урахуванням фізичного зносу та ПДВ, сума збитків складає 8957,13 грн. Статтею 1 Закону України «Про страхування»\~передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у\~статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Згідно п.35.1 ст.35 Закону України\~Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів\~для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 МТСБУ) заяву по страхове відшкодування. Відповідно до п. 1.3. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Судом встановлено, що [PERSON] уклав договір Фінансового лізингу №KGH0A!00000141 від 31.07.2020 р. з АТ КБ «ПриватБанк». Предметом даного договору виступає транспортний засіб Renault Sandero (д.н.з. [NUMBER] ) на тимчасове платне користування. 21 січня 2022 року Позивачем було виконано в повному обсязі зобов`язання за договором фінансового лізингу №KGH0A!00000141 від 31.07.2020 р. та погашено купівлю автомобіля Renault Sandero, державний номерний знак [NUMBER] , щодо якого існує спір про страхове відшкодування завданих збитків. 18 лютого 2022 року відбулась реєстрація права власності транспортного засобу Renault Sandero, VIN код [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] за Позивачем внаслідок виконання Договору фінансового лізингу №KGH0A!00000141, укладеного 31.07.2020 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) як лізингодавцем та Позивачем як лізингоодержувачем. Так, у Постанові від 03 квітня 2019 року Верховний Суд України (справа № 553/3281/14-ц) , зазначив наступне. «Стосовно доводів заявника (відповідач) про те, що позивач не має права на відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, оскільки не є його власником, Верховним Судом враховано таке. Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно, до переліку яких належить право володіння. Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує. Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини. Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права. Таким чином, завдання шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14. Встановивши, що особа управляв транспортним засобом на законних підставах, суди дійшли обґрунтованого висновку, що він правомірно володів цим майном, а тому має право на відшкодування завданої шкоди.» Крім цього, суд, розглядаючи дану справу , прийшов до висновку про те, що Закон № 1961-IV не передбачає серед підстав для відмови у здійснені виплати страхового відшкодування (статті 32 та 37) таку підставу як неналежність потерпілому права власності на пошкоджений ТЗ. Так, судом встановлено, що ПАТ «Страхова Компанія «Українська Страхова Група» станом на час подання даного позову до суду не надавала відмови [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування по вищевказаному ДТП. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, з метою відновлення порушеного права потерпілого [PERSON] від ДТП, та забезпечення належного виконання інституту страхування, суд приходить до переконання про задоволення позовних в частині стягнення із ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" на грошові кошти в розмірі 8 957 грн 13 коп. в якості відшкодування розміру збитків. Щодо заявленої позовної вимоги до [PERSON] , про відшкодування моральної шкоди, то суд вказує наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; - у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України,\~визначає\~підстави відповідальності\~за завдану\~моральну шкоду.\~Так,\~моральна шкода,\~завдана фізичній\~або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, до загальних підстав відповідальності, встановлених\~ст.1167 ЦК України, для покладення відповідальності на заподіювача моральної (немайнової) шкоди, відповідно, необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправність дій заподіювача; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди. Відповідно до п.4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Отже, з наведених тверджень [PERSON] , суду не зрозуміло саме з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди у розмірі 5 000 грн, та не надав доказів на підтвердження такої шкоди. Згідно із ст.6 ЦПК України,\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, \~способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Так, відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України серед іншого слід віднести витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст. 133 ч.3 ЦПК України,витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно зі\~ст.137 ч.2 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витратна правничу допомогу адвоката,в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу ,повязану зі справою, включаючи підготовку до ї їрозгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатсь «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим н кого бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Відповідно до ч.5 ст. 15 Закону України а це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання. Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); (2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; (3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; (4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; (5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність. Судом встановлено, що 27 квітня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Котигою Ігорем Володимировичем укладено договір №27/04 про надання правової допомоги. Згідно наданого акту виконаних робіт, [PERSON] надано правову допомогу на суму 12300 грн. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.\~ Так, враховуючи предмет спору та складність розгляду справи, на думку суду витрати на правову допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі 5000 грн. Саме така сума буде відповідати критеріям розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного, суд, надавши оцінку зібраним по справі доказам та доводам сторін, приходить до переконання про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: dismissed