Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

Позивач ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 563465 від 26.10.2018 в розмірі 11951, 50 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.10.2018 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 563465, згідно з умовами якого відповідач отримав 4100 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені договором. Відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Позивач зазначив, що договір між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було вчинено в електронній формі. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після цього укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти відповідно до умов п. 2.1 кредитного договру шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки позичальника. На підтвердження добровільного укладення договору відповідачем була підписана анкета-заява позичальника, в якій зазначені його особисті дані. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту мав бути сплачений відповідачем 25.11.2018. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі. 31.01.2019 між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 22-МЛ від 31.01.2019, згідно умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржника ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача за кредитним договором. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 07.12.2020 має заборгованість на загальну суму 11951, 50 грн., яка складається з наступного: 4100 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 943 грн. - заборгованість за комісією; 4858, 50 грн. - прострочена заборгованість за процентами, 2050 грн. - строкова заборгованість за штрафами та пенею. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2022 року в даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті. 25 січня 2022 року на адресу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому просить в даному спорі застосувати позовну давність, оскільки кредитний договір був укладений на 30 днів із датою повернення кредиту, сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 25 листопада 2018 року, як передбачено договором. Таким чином, перебіг позовної давності почався 26.11.2018, в той час, як позов до суду подано 05.01.2022. Разом з тим, зауважив, що до вимог про стягнення пені встановлюється спеціальна позовна давність в один рік, тому в частині стягнення строкової заборгованості за штрафами та пенями в розмірі 2050 грн. позов не підлягає задоволенню, оскільки це суперечить вимогами чинного законодавства, а саме ч. 1, 2 ст. 258 ЦК України. 17 червня 2022 року на адресу суду від представника позивача за довіреністю Самойліченко О.Д. надійшла відповідь на відзив, в якій просить залишити без задоволення поданий відповідачем відзив та задовольнити позовну заяву, оскільки заборгованість за кредитом нарахована правомірно, а строк позовної давності позивачем пропущено не було, оскільки, у відповідності до умов договору, строк його дії починається з моменту укладення і до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Представник позивача Самойліченко О.Д. до суду не з`явився, у відповіді на відзив просив справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Представником позивача [PERSON] подано заяву про розгляд справи без їх участі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 26.10.2018 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 563465, згідно п.п. 1.2-1.4 якого сума кредиту становить 4100 грн.; кредит надається строком на 30 днів з 26.10.2018; термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 25.11.2018 /а.с. 6-8/. На підтвердження добровільного укладення договору відповідачем була підписана анкета-заява позичальника, в якій зазначені його особисті дані, розмір комісії, відсотків /а.с. 9/. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, про що свідчить платіжне доручення № 853662606 від 26.10.2018 про перерахування на рахунок [PERSON] грошових коштів в сумі 4100 грн. /а.с. 10/ та довідка про ідентифікацію, якою підтверджується акцепт договору позичальником [PERSON] шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, який було направлено 26.10.2018 року о 19 год. 41 хв. на номер +380987201592 /а.с. 11/. Сукупна вартість кредиту складає 2665, 00 грн. і включає в себе складові: комісія за надання кредиту - 943, 00 грн., проценти за користування кредитом - 1722, 00 грн. /п. 1.5, пп.1.5.1, 1.5.2 кредитного договору/. Відповідно до п.1.6 кредитного договору розрахунок сукупної вартості кредиту зазначено в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно графіку розрахунків, що є додатком №1 до кредитного договору № 563465 від 26.10.2018, датою платежу (повернення кредиту) є 25.11.2018 в сумі 6765, 00 грн., з яких 4100, 00 грн. - кредит; 934, 00 грн. - комісія; 1722, 00 грн. проценти /а.с. 8 на звороті/. Умовами кредитного договору передбачено, що він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті Товариства miloan.ua. Відправляючи через сайт або через телефон у порядку визначеному в правилах заяву про надання кредиту позичальник тим самим підтверджує свою згоду на укладання цього договору. Договір у електронній формі розміщується в особистому кабінеті позичальника або надсилається товариством на електронну пошту позичальника. Додаткове підтвердження згоди позичальника на укладання кредитного договору може відбуватися з застосуванням одноразового ідентифікатору, який надсилається товариством електронним повідомленням (sms) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує його для підписання кредитного договору в особистому кабінеті на сайті miloan.ua. Використання позичальником коштів (переказ, зняття готівки тощо) отриманих ним від товариства, в будь-якому випадку, незалежно від способу висловлення згоди на укладення цього кредитного договору, свідчить про безумовне прийняття позичальником пропозиції товариства укласти кредитний договір та укладення цього кредитного договору /п.п. 6.1, 6.2/. Згідно п. 2.2.3 кредитного договору в разі неповернення позичальником кредиту у встановлений договором термін проценти за користування кредитом з наступного дня починають нараховуватися за підвищеною ставкою у розмірі 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом після спливу строку його повернення та нараховуються протягом 45 днів, після чого нарахування процентів може бути припинено товариством в односторонньому порядку. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором; у разі порушення строків повернення кредиту на вимогу товариства сплатити пеню. У разі прострочення позичальником зобов`язань повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього договору, позичальник починаючи з дня наступного за днем спливу терміну (дати), вказаного в п. 1.4 цього договору, зобов`язаний сплатити на користь товариства пеню за неправомірне користування кредитом у розмірі 2,00 відсотків від суми невиконаного зобов`язання, за кожен день прострочення, але у будь-якому випадку не більше 50 відсотків від загальної суми грошових зобов`язань позичальника за цим договором. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення (п. 4.1 кредитного договору). 31.01.2019 між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 22-МЛ від 31.01.2019, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за вказаним договором /а.с. 12-16/. Згідно реєстру до договору відступлення прав вимоги № 22-МЛ від 31.01.2019, кількість днів прострочення становить 66, загальна сума заборгованості - 11951, 50 грн., яка складається з наступного: 4100 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 943 грн. - заборгованість за комісією; 4858, 50 грн. - заборгованість за процентами, 2050 грн. -заборгованість за штрафами та пенею /а.с. 17/. Дані також підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором № 563465 від 26.10.2018, згідно якої нарахована заборгованість в сумі 11951, 50 грн. станом на 07.12.2020 не погашена /а.с. 19/. 13.11.2020 за вих. № 18500343/1 на адресу [PERSON] . Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» була направлена претензія про сплату заборгованості /а.с. 20-21/. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстрація ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відбулася 25.06.2007 /а.с. 22/. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. астинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ч.ч. 1, 3, 6 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття; електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті; відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки /п. 6.4 договору/. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі /п. 6.5 договору/. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. ТОВ «Мілоан» виконало взяті на себе зобов`язання та переказало суму кредиту на картковий рахунок відповідача, натомість відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку, наведеному позивачем у позовній заяві, становить 11951, 50 грн., та складається з наступного: 4100 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 943 грн. - заборгованість за комісією; 4858, 50 грн. - заборгованість за процентами, 2050 грн. -заборгованість за штрафами та пенею. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», уклавши 31 січня 2019 року з ТОВ «Мілоан» договір відступлення права вимоги №22-МЛ, набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному кредитному договору № 563465 від 26 жовтня 2018 року, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в розмірі 9901, 50 грн., з яких: залишок по тілу кредиту - 4100, 00 грн., залишок по відсотках - 4858, 50 грн., залишок по комісії - 943, 00 грн. Щодо стягнення заборгованості по штрафам/пені в розмірі 2050, 00 грн., з врахуванням поданої відповідачем заяви про застосування позовної давності, суд вказує наступне. Як вбачається з матеріалів справи, перебіг строку позовної давності, виходячи з умов договору має розраховуватися, виходячи з дати повернення кредиту, що становить 25.11.2018, тобто з наступного за ним дня, з 26.11.2018 і становить три роки, тобто до 26.11.2021. Позов надісланий до суду 29.12.2021 через засоби поштового зв`язку. Позовні вимоги заявлені станом на 07.12.2020, в той час, як підстави для нарахування пені за даним договором існували протягом року з дня наступного за днем спливу терміну (дати), тобто до 26.11.2019. Таким чином, вимога про стягнення заборгованості по штрафам/пені в розмірі 2050, 00 грн. задоволенню не підлягає. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до пункту 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби СОVID-19» від 30 березня 2020 року №540-IX, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» в Україні встановлено карантин з 12 березня 2020 року, який діє по теперішній час, а тому позовна давність на території України подовжується на строк дії карантину. Отже, починаючи з дня набрання чинності Закону №540-IX, тобто саме з 02 квітня 2020 року діє положення про продовження строків позовної давності на період карантину та на момент подання позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» діяв пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України про те, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Таким чином, враховуючи п. 12 Перехідних та Прикінцевих положень ЦК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відмови в задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та задоволенню позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, в сумі 9901, 50 грн. (4100+943+4858, 50). У решті заявлені вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в сумі 1881 грн. (9901, 50х2270:11951, 50=1881).

Outcome: partial