Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

В квітні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача ФОП [PERSON] , третя особа: ТОВ «Пігулка Хауз», в якому просив стягнути із відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 66550,00 грн., як орендну плату за останній місяць оренди за договором оренди між ТОВ «Пігулка Хауз» та ФОП [PERSON] , а також кошти в сумі 16424,00 грн., як заборгованість з оплати комунальних послуг до моменту продажу приміщення. В обґрунтування позову зазначено, що 21.04.2021 року між ФОП [PERSON] та ТОВ «Пігулка Хауз» було укладено договір оренди нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , відповідно до умов якого строк оренди приміщення складав 35 місяців з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. 26.07.2021 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу зазначеного нежитлового приміщення, та на даний час власником цього приміщення є позивач. Останній зазначає, що до позивача перейшло право орендодавця за договором оренди, укладеним 21.04.2021 року між відповідачем та третьою особою. 21.04.2021 року в момент передачі приміщення в користування третій особі, відповідачем від ТОВ «Пігулка Хауз» були отримані кошти в сумі 176550,00 грн., в якості оплати орендарем орендної плати за користування приміщенням за перший, другий, третій та останній місяць оренди. Останній місяць оренди визначений сторонами - березень 2024 р. З огляду на те, що відповідачем, як власником майна на момент укладення договору оренди було отримано від орендаря платіж за останній місяць оренди, тобто за березень 2024 року, а тому позивач, як діючий орендодавець, просив відповідача в добровільному порядку повернути суму гарантійного платежу в розмірі 66550,00 грн., що було залишено відповідачем без належного реагування. Крім того, позивач вказує, що він, як новий власник майна, отримав від експлуатуючих організацій рахунок, відповідно до якого було встановлено, що відповідач на час продажу приміщення мав заборгованість зі сплати за житлово-комунальні послуги в сумі 16424,00 грн., яку відповідач мав оплатити до моменту продажу майна, що останнім зроблено не було, а відтак позивач вважає, що наявні підстави для стягнення цих коштів на його користь. Посилаючись на викладене, а також з огляду на те, що відповідач відмовляється в добровільному порядку повернути кошти, отримані за договором оренди, та сплатити борг за житлово-комунальні послуги, а відтак позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2022 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач після відкриття провадження з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач з будь-якими клопотаннями, зокрема, про розгляд справи в порядку загального позовного провадження або в порядку спрощеного позовного провадження, однак, із повідомленням викликом сторін, - до суду не звертався. Відзив на позов та будь-які інші клопотання до суду зі сторони відповідача не надходили. Третя особа заперечення та/або пояснення на позов до суду не подала. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно із ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Судом встановлено, що 21.04.2021 року між ФОП [PERSON] та ТОВ «Пігулка Хауз» було укладено договір оренди нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , відповідно до умов якого строк оренди приміщення складав 35 місяців з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. 26.07.2021 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу зазначеного нежитлового приміщення, та на даний час власником цього приміщення є позивач, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 26.07.2021 р. Позивач вказує, що до нього, як нового власника перейшло право орендодавця за договором оренди, укладеним 21.04.2021 року між відповідачем та третьою особою. 21.04.2021 року в момент передачі приміщення в користування третій особі, відповідачем від ТОВ «Пігулка Хауз» були отримані кошти в загальній сумі 176550,00 грн., в якості оплати орендарем орендної плати за користування приміщенням за перший, другий, третій та останній місяць. Останній місяць оренди визначений сторонами - березень 2024 р., та орендна плата за умовами договору із 25 по 35 місця склала 66550 грн. за один календарний місяць. Крім того, позивач вказує про наявність боргу по оплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 16424,00 грн., що підтверджується копією повідомлення, які були нараховані відповідачу до моменту укладення договору купівлі-продажу, та які відповідачем не було сплачено. Зазначена сума боргу за житлово-комунальні послуги стороною відповідача спростована не була, та доказів на підтвердження належної сплати коштів за житлово-комунальні послуги до моменту укладення договору купівлі-продажу із позивачем, стороною відповідача суду надано не було. З огляду на те, що відповідачем, як власником майна на момент укладення договору оренди було отримано від орендаря платіж за останній місяць оренди, тобто за березень 2024 року, а тому позивач, як діючий орендодавець, звернувся до відповідача із претензією в добровільному порядку повернути суму гарантійного платежу в розмірі 66550,00 грн., а також борг за житлово-комунальні послуги в сумі 16424,00 грн., що було залишено відповідачем без належного реагування, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В ході розгляду справи судом встановлено, а стороною відповідача не спростовано те, що за договором оренди відповідачем від ТОВ «Пігулка Хауз» було отримано суму коштів за останній місяць оренди в розмірі 66550,00 грн. Після укладення між відповідачем та позивачем договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, останній, як новий власник приміщення та новий орендар за договором оренди, має право на повернення від колишнього власника суми орендної плати, яка була отримана відповідачем наперед за останній місяць оренди. Однак, відповідач в добровільному порядку зазначену суму коштів не повертає, та претензію позивача про повернення коштів відповідачем було залишено без належного реагування. Слід зазначити, що згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;) зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд вважає, що стороною позивача доведено необхідність примусового стягнення із відповідача на користь позивача, як нового власника майна, - коштів в сумі 66550,00 грн., як орендної плати за останній місяць оренди за договором оренди між ТОВ «Пігулка Хауз» та ФОП [PERSON] . Доводи позову в цій частині відповідачем не спростовані, та не надано суду доказів повернення цих коштів в добровільному порядку. Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідач до моменту продажу приміщення належним чином не виконував свої зобов`язання по сплаті за житлово-комунальні послуги, в зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 16424,00 грн., та доказів на спростування зазначених обставин суду надано не було. Згідно із ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи знайшли своє об`єктивне підтвердження обгрунтування позовних вимог, та стороною відповідача доводи позивача спростовані не були, а відтак суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved