Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

Позивачка, в особі свого представника, звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.08.1996 вона прийнята на посаду викладача музики КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка» та за час роботи в коледжі зарекомендувала себе як висококваліфікований викладач, який забезпечує якісну професійну підготовку з предметів, що викладає, добросовісно відноситься до виконання своїх посадових обов`язків, виявила високий рівень професіоналізму та майстерності, постійно підвищує рівень своєї науково-теоретичної і методичної підготовки шляхом самоосвіти та стажування. 17.06.2021 вона отримала наказ № 80-к/тр про оголошення їй догани на підставі ст. 147 КЗпП України за неналежне виконання наказу директора коледжу від 01.04.2021 про вивчення стану викладання навчальних дисциплін циклу професійної підготови зі спеціальності 014 Середня освіта (Музичне мистецтво), на підставі акту КЗ СОР «Лебединський педагогічний коледж імені А.С. Макаренка» від 15.06.2021 про неналежне виконання працівником посадових обов`язків». 01.06.2021 відповідачем видано наказ за № 39-ОД про скорочення чисельності працівників КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка». Згідно даного наказу та у відповідності до протоколу засідання комісії зі скорочення чисельності працівників вона підлягала вивільненню з 31.08.2021. Наказом № 82-к/тр від 18.06.2021 вона попереджена про наступне вивільнення. Позивачка вважає накази № 80-к/тр від 16.06.2021 «Про оголошення догани [PERSON] » та № 82-к/тр від 18.06.2021 «Про попередження щодо звільнення за скороченням чисельності» в частині повідомлення її про вивільнення з 31.08.2021 протиправним та просить їх скасувати з наступних підстав. Так, наказ про оголошення догани був прийнятий за неналежне виконання наказу директора коледжу «Про вивчення стану викладання навчальних дисциплін циклу професійної підготовки зі спеціальності 014 Середня освіта (Музичне мистецтво)». Відповідно до акту про неналежне виконання працівником посадових обов`язків від 15.06.2021 порушення вищевказаного наказу встановлено комісією на підставі протоколів № 10 від 04.06.2021 та № 10 від 10.06.2021. Відповідно до витягу із протоколу № 10 від 04.06.2021 засідання методичної ради, на яке [PERSON] запрошена не була, методична рада, проаналізувавши виконання викладачами наказу від 01.04.2021, встановила певні обставини, зокрема щодо виконання директорської контрольної роботи і роботи в режимі он-лайн та ухвалила викладачу [PERSON] надати директорські контрольні роботи студентів в паперовому форматі до 07.06.2021. Про наслідки зазначеного засідання методичної ради її проінформовано не було, не повідомлено про необхідність надання контрольних робіт в паперовому вигляді, та, тим більше, не забезпечено можливості роздрукувати ці роботи. Таким чином, нею не допущеного жодного порушення при перебуванні на посаді, а притягнення до дисциплінарної відповідальності є необґрунтованим і незаконним. Щодо наказу про попередження про звільнення за скороченням чисельності, то сторона позивачки вважає, що адміністрація КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка», розуміючи, що [PERSON] має досить триваліший стаж педагогічної роботи, проходила атестації та підвищення кваліфікації, вирішила якнайшвидше застосувати до неї стягнення, не надавати заохочень з метою підвести саме її під скорочення та звільнення. Саме наявність дисциплінарного стягнення, до якого позивачка була притягнута незаконно, і стало ключовим при виборі осіб, які підлягають звільненню у зв`язку із скороченням чисельності працівників, а відтак наказ про скорочення є незаконним. Збільшивши позовні вимоги, сторона позивачки також просила визнати протиправним та скасувати наказ № 140-к/тр від 27.08.2021 «Про звільнення [PERSON] », поновити позивачку на посаді викладача музичних дисциплін КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка», стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу із розрахунку 187,15 грн. за один робочий день до дня ухвалення судом рішення по справі та допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць. Свої вимоги в цій частині сторона мотивує тим, що оскільки наказ № 82-к/тр від 18.06.2021 «Про попередження щодо звільнення за скороченням чисельності» в частині повідомлення позивачки про вивільнення є незаконним, то й наказ про звільнення [PERSON] є також протиправним та підлягає скасуванню судом. Позивачка та її представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пославшись на доводи, викладені в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Стосовно суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу просили врахувати розрахунок, наданий суду 19.08.2022, згідно якого заборгованість відповідача перед [PERSON] , що підлягає стягненню за час вимушеного прогулу з 01.09.2021 по 19.08.2022 включно складає 45100,74 грн. Сторона відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пославшись на те, що у продовж 2019/2020 та 2020/2021 навчальних років [PERSON] мала зауваження з приводу неналежного виконання посадових обов`язків, наказів та розпоряджень адміністрації, порушення трудової дисципліни. Позивачка без поважних причин не брала участі в організаційно-педагогічних заходах, не реагувала на вимоги директора, заступника директора з навчальної роботи та відповідальних працівників з`явитися до коледжу для ознайомлення з наказами, не надавала вчасно навчальну програму, робочу програму, розклад індивідуальних занять на затвердження заступнику директора з навчальної роботи, отримувала зауваження щодо непідготовленості навчально-методичного забезпечення до початку нового навчального року. Також від студентів коледжу мали місце й скарги стосовно [PERSON] . Відповідно до п. 4 наказу № 20-ОД «Про вивчення стану викладання навчальних дисциплін циклу професійної підготовки зі спеціальності 014 Середня освіта (Музичне мистецтво)» від 01.04.2021 р. викладачам циклової комісії музики, співів, музичного інструменту та спеціальних музичних дисциплін з методиками навчання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] необхідно було розробити методичний інструментарій (завдання, критерії оцінювання, узагальнювальні таблиці), надати директорські контрольні роботи виконані студентами та звіти про їх проведення голові циклової комісії [PERSON] до 20.05.2021, а згідно п. 5 даного наказу завідувачка навчально-методичного кабінету [PERSON] , голова циклової комісії [PERSON] повинні були узагальнити матеріали стану викладання навчальних дисциплін циклу професійної підготовки зі спеціальності 014 Середня освіта (Музичне мистецтво) до 31.05.2021 та інформувати про результати на засіданні методичної ради в червні 2021 року. Отже, наказ 20-ОД від 01.04.2021 зобов`язував викладача [PERSON] вчинити певні дії - надати директорські контрольні роботи. Невиконання позивачкою вимог зазначеного вище наказу унеможливило виконання п. 5 цього ж наказу, що і відображено в акті від 15.06.2021 «Про неналежне виконання працівником посадових обов`язків». Зазначене свідчить про наявність обґрунтованих підстав для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та оголошення їй догани. [PERSON] зволікала з виконанням наказу, рішенням методичної ради та рішенням циклової комісії, яке зобов`язало її терміново надати матеріали роботи у паперовому вигляді. Щодо доводів позивачки про відсутність запрошення її на засідання методичної ради від 04.06.2021, то це було зумовлене тим, що вона не є членом такої ради, а стосовно незабезпечення можливості роздрукувати контрольні роботи, то на балансі закладу знаходиться 40 принтерів для користування працівниками закладу освіти і такі доводи [PERSON] також є необґрунтованими. Таким чином, роботодавцем були встановлені фактичні підстави для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності, а відповідно наказ № 80-к/тр від 16.06.2021 «Про оголошення догани [PERSON] » є законним, обґрунтованим та не підлягає скасуванню. Факторами, які зумовили потребу у скороченні чисельності працівників КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка» стали: зменшення контингенту студентів та чисельності академічних груп, зміни у начальних планах, перехід на річне навантаження. У зв`язку з цим роботодавець видав наказ від 01.06.2021 року №39-ОД «Про скорочення чисельності працівників КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка», прізвища вивільнюваних працівників у якому не зазначалися. Наказ був погоджений з виборним органом первинної профспілкової організації за три місяці до звільнення працівників. Після цього були проведені спільні консультації відповідно до статті 49-4 КЗпП, про заходи щодо запобігання звільненню працівників чи зведення їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Під час цих консультацій визначено кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, строки проведення звільнень, а також інші спільні заходи. Для визначення переважного права на залишення на роботі було створено спеціальну комісію зі скорочення чисельності працівників КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка». 30.06.2021 у присутності позивача, старшого інспектора з кадрів [PERSON] , директора [PERSON] , заступника директора з навчальної роботи [PERSON] , юрисконсульта [PERSON] було складено акт про відмову [PERSON] засвідчити підписом наказ та повідомлення про наступне вивільнення у зв`язку зі скороченням. Текст наказу та листа-повідомлення зачитали [PERSON] уголос у присутності свідків, другий примірник якого (листа-повідомлення) позивач забрала. Оскільки роботодавець під час процедури скорочення чисельності працівників коледжу дотримався всіх вимог чинного законодавства, наказ № 82-к/тр від 18.06.2021 «Про попередження щодо звільнення за скороченням чисельності» в частині повідомлення [PERSON] про вивільнення її з 31.08.2021, а також наказ № 140-к/тр від 27.08.2021 «Про звільнення [PERSON] » скасуванню не підлягають. Тому в задоволенні позовних вимог просили відмовити повністю. Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні, показала, що [PERSON] у музичному відділенні коледжу навчала її сина [PERSON] по класу музики. Перед тим як навчатися у коледжі син музичну школу не відвідував і на її думку всьому його навчила позивачка. На випускних екзаменах був представник з університету. Коли син здав екзамен на відмінно, то йому аплодували, а представник надав запрошення до навчання в університеті, куди він в послідуючому успішно вступив. Заслухавши позивачку, її представників, представників відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 28.08.1996 року [PERSON] була прийнята на посаду викладача музики Комунального закладу Сумської обласної ради «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка», що доводиться матеріалами її особової справи (т. 1 а.с. 10-12), копією витягу з наказу (т. 1 а.с. 13), заявою [PERSON] про прийняття на роботу (т. 1 а.с. 14). Відповідно до п. 4 наказу директора КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка» № 20-ОД «Про вивчення стану викладання навчальних дисциплін циклу професійної підготовки зі спеціальності 014 Середня освіта (Музичне мистецтво)» від 01.04.2021 (т. 1 а.с. 44) викладачам циклової комісії викладачів музики, співів, музичного інструменту та спеціальних музичних дисциплін з методиками навчання, зокрема і [PERSON] , необхідно було розробити методичний інструментарій (завдання, критерії оцінювання, узагальнювальні таблиці); надати директорські контрольні роботи, виконані студентами, та звіти про їх проведення голові циклової комісії викладачів музики, співів, музичного інструменту та спеціальних музичних дисциплін з методиками навчання [PERSON] до 20.05.2021. На засіданні методичної ради КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка», крім іншого, було ухвалено рішення викладачу [PERSON] надати директорські контрольні роботи студентів 341 групи з навчальної дисципліни «Українська музична література» в паперовому форматі до 07.06.2021; звернути увагу на оцінювання робіт у Google-клaci, надання студентам коментарів (аргументація оцінювання), використовувати сучасні форми і методи роботи на групових заняттях (п. 4 витягу з протоколу № 10 від 04.06.2021 (т. 1 а.с. 222-232)). Однак, [PERSON] матеріали контрольних робіт у визначені строки не надала, пояснюючи це тим, що у неї немає можливості їх роздрукувати, що було відображено у протоколі засідання викладачів циклової комісії викладачів музики, співів, музичного інструменту та спеціальних музичних дисциплін з методиками навчання № 10 від 10.06.2021 (т. 1 а.с. 233-235). Відповідно до акту про неналежне виконання працівником посадових обов`язків від 15.06.2021 (т. 1 а.с. 43) комісією КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка» зобов`язано [PERSON] надати письмові пояснення з приводу ненадання у визначені строки директорських контрольних робіт студентів. Також комісія дійшла висновку про те, що неналежне виконання наказу директора КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка» (№ 20-ОД від 01.04.2021), посадових обов`язків [PERSON] є підставою для притягнення викладача до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани. 16.06.2021 [PERSON] надала письмові пояснення з даного приводу (т. 1 а.с. 45-46) і в той же день адміністрацією КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка» видано наказ № 80-к/тр «Про оголошення догани [PERSON] » за неналежне виконання наказу директора коледжу від 01.04.2021 № 20-ОД «Про вивчення стану викладання навчальних дисциплін циклу професійної підготови зі спеціальності 014 Середня освіта (Музичне мистецтво)» (т. 1 а.с. 42) (зміни в наказ про оголошення догани в частині номеру наказу від 01.04.2021 внесено наказом № 202-к/тр від 02.12.2021(а.с. 209)). Разом з цим, у зв`язку із зменшення контингенту студентів та чисельності академічних груп, зміни в начальних планах, переходом на річне навантаження, директором КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка» видано наказ № 39-ОД від 01.06.2021 «Про скорочення чисельності працівників КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка»» (т. 1 а.с. 47-48), а 18.06.2021 адміністрацією закладу - наказ 82-к/тр «Про попередження щодо звільнення за скороченням чисельності», яким наказано старшому інспектору з кадрів [PERSON] підготувати письмові попередження про наступне вивільнення 31.08.2021 з пропозицією про переведення на вакантні посади (за наявності) працівникам, втому числі [PERSON] (т. 1 а.с. 62). 27.08.2021 адміністрацією КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка» видано наказ № 140-к/тр «Про звільнення [PERSON] » у зв`язку зі скороченням чисельності працівників (п. 1 ст. 40 КЗпПУ) (т. 1 а.с. 103). Позивачка, не погодившись з наказами про оголошення догани, про її попередження щодо звільнення за скороченням чисельності та про звільнення, звернулася до суду, посилаючись на протиправність зазначених наказів. Ухвалюючи рішення, суд погоджується та знаходить обґрунтованими доводами позивачки про необхідність скасування наказу № 80-к/тр від 16.06.2021, яким їй оголошено догану за неналежне виконання наказу від 01.04.2021 № 20-ОД. Так, суд зважає на ту обставину, що наказ директора КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка» «Про вивчення стану викладання навчальних дисциплін циклу професійної підготови зі спеціальності 014 Середня освіта (Музичне мистецтво) від 01.04.2021 № 20- ОД не містить жодних застережень про необхідність виготовлення та надання директорських контрольних робіт, виконаних студентами, у паперовому форматі на відміну від вказівок методичної ради КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка», викладених в протоколі № 10 від 04.06.2021 (т. 1 а.с. 222-232). Разом з цим, [PERSON] була притягнута до дисциплінарної відповідальності саме за невиконання наказу від 01.04.2021 № 20- ОД, а не за невиконання якогось іншого рішення чи розпорядження КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка». Судовим же розглядом встановлено, що догану [PERSON] було оголошено виключно за те, що вона не надала контрольні роботи в паперовому форматі. Оскільки наказ директора коледжу від 01.04.2021 № 20-ОД не містить вказівки на необхідність надання викладачам письмових робіт, а догану їй оголошено саме за невиконання наказу № 20-ОД від 01.04.2021, то оскаржуваний наказ про дисциплінарне стягнення не можна вважати обґрунтованим. Також суд зважає й на те, що за змістом положень ст. 141 КЗпПУ роботодавець повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Однак, матеріалами справи доводиться той факт, що позивачка мала труднощі стосовно виготовлення контрольних робіт у паперовому форматі, про що зазначається в протоколі № 10 від 10.06.2021 засідання викладачів циклової комісії викладачів музики, співів, музичного інструменту та спеціальних музичних дисциплін з методиками навчання (т. 1 а.с. 233-235) та в пояснювальній записці [PERSON] від 16.06.2021 (а.с. 45-46), в якій вона пояснює, що роздрукувати роботи змогла тільки після надання такої можливості зав. методичним кабінетом. Тому вимоги ст. 141 КЗпПУ КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка» по відношенню до викладача [PERSON] у даному випадку не дотримані. Посилання ж сторони відповідача на наявність у закладі сорока принтерів для користування працівниками коледжу вищевказаного не спростовують, оскільки наявність матеріально-технічної бази не говорить про забезпеченість конкретного працівника відповідним, технічно-обладнаним, робочим місцем та про доступність до нього такого працівника, в даному випадку [PERSON] . Стаття 147 КЗпПУ визначає відповідальність працівника за порушення трудової дисципліни у вигляді таких заходів стягнення: догана; звільнення. Відповідно до ст. 139 КЗпПУ працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Дисциплінарне стягнення - це відповідальність працівника за вчинення дисциплінарного проступку. Дисциплінарні стягнення застосовуються у разі невиконання чи неналежного виконання працівником з його вини обов`язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, що є дисциплінарним проступком. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Отже, для застосування положень ст. 147 КЗпПУ необхідно довести, що невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов`язків мало місце з його вини. На думку сторони відповідача дії [PERSON] щодо неподання роздрукованих контрольних робіт були навмисними, що й привело до застосування до неї дисциплінарного стягнення. Однак, суд не може з цим погодитися, оскільки, як уже зазначалося вище, матеріалами справи підтверджується, що згідно вимог акту про неналежне виконання працівником посадових обов`язків від 15.06.2021 (а.с. 43) позивачка в день оголошення їй догани надала письмові пояснення (а.с. 45-46), вказавши, що не мала можливості своєчасно виготовити контрольні роботи у паперовому форматі з технічних причин. Більш того зобов`язалася виконати вказівки з даного приводу в найближчий час. За таких обставин суд вважає, що умислу на вчинення дисциплінарного проступку [PERSON] не мала. Незважаючи на це, адміністрація коледжу пояснення позивачки при видачі наказу № 80-к/тр від 16.06.2021 (а.с. 42) не врахувала, прийнявши протиправне рішення про оголошення [PERSON] догани. Тому такий наказ підлягає скасуванню. Щодо наказу № 82-к/тр від 18.06.2021 «Про попередження щодо звільнення за скороченням чисельності», яким позивачці повідомлено про її вивільнення з 31.08.2021, суд зазначає таке. Питання про визначення серед працівників коледжу осіб, що підлягають скороченню, розглядалося 18.06.2021 на засідання комісії зі скорочення чисельності працівників КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка» (а.с. 217-221), на якому було проаналізовано дані про працівників із порівняльної таблиці щодо оцінки кваліфікації, продуктивності праці при скороченні та переважного права залишення на роботі. Зазначено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є спеціалістами вищої категорії, при цьому [PERSON] має освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста, а інші - магістра. Крім цього, мається посилання на ряд зауважень щодо роботи [PERSON] , її неявки на засідання циклової комісії без поважної причини, скарг студентів, наявності у неї дисциплінарного стягнення. У зв`язку з цим прийнято рішення про те, що скороченню підлягає саме позивачка. Однак, з таким висновком комісії суд також не може погодитися, оскільки аналіз продуктивності праці [PERSON] в порівнянні з іншими працівниками закладу відсутній. Недоліки в роботі (зауваження щодо строків та якості виконуваних завдань) відображені лише щодо позивачки, а їх аналіз в порівнянні з іншими працівниками, що мають рівні з нею умови праці та є можливими кандидатами на скорочення, відсутній, так само які і відсутні дані щодо наявності дисциплінарних стягнень у таких викладачів. За змістом ч. 1 ст. 42 КЗпПУ при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Категорії працівників, перевага в залишенні на роботі яких при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації, визначені ч. 2 ст. 42 КЗпПУ, в тому числі особи, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівники з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації, до категорії яких відноситься [PERSON] . Однак, щодо її переважного права на залишення на роботі висновки комісії не містять на відміну від інших викладачів. Стосовно питання щодо освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст і магістр, то в самому ж протоколі засідання комісії зазначено, що посади педагогічних працівників коледжу, як правило, займають особи із освітньо-кваліфікаційним рівнем магістр. Тобто, можливість перебування на посаді педагогічного працівника коледжу як з освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста не виключається. Дисциплінарне ж стягнення, що враховувалося при виборі осіб, які підлягають звільненню у зв`язку із скороченням чисельності працівників, даним рішенням суду скасоване, як незаконне. Тому суд не може вважати рішення комісії об`єктивним, оскільки воно ухвалено однобічно та без врахування відповідних правових підстав. З огляду на викладене, наказ № 82-к/тр від 18.06.2021 «Про попередження щодо звільнення за скороченням чисельності», в частині повідомлення [PERSON] про її вивільнення з 31.08.2021, підлягає скасуванню. Враховуючи те, що питання про скорочення [PERSON] було вирішено з порушенням її конституційного права на працю, суд дійшов висновку, що наказ № 140-к/тр від 27.08.2021 «Про звільнення [PERSON] » є також протиправним, а тому судом скасовується. Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Частиною 2 ст. 2 КЗпПУ встановлено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку, на участь в управлінні підприємством, установою, організацією, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби або реабілітації, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу в разі безробіття, на право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством, та інші права, встановлені законодавством. Згідно зі ст. 5-1 КЗпПУ держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України: вільний вибір виду діяльності; безплатне сприяння державними службами зайнятості у підборі підходящої роботи і працевлаштуванні відповідно до покликання, здібностей, професійної підготовки, освіти, з урахуванням суспільних потреб; надання підприємствами, установами, організаціями відповідно до їх попередньо поданих заявок роботи за фахом випускникам закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти; безплатне навчання безробітних нових професій, перепідготовку в закладах освіти або у системі державної служби зайнятості з виплатою стипендії; компенсацію відповідно до законодавства матеріальних витрат у зв`язку з направленням на роботу в іншу місцевість; правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Ухвалюючи рішення, суд зважає на положення ст. 12 ЦПК України, згідно з якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог [PERSON] сторона відповідача не надала достатніх письмових доказів так само як і не заявила клопотання про допит жодного із свідків зі своєї сторони, хоча згідно з приписами цивільного процесуального законодавства, як сторона у справі, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Частиною 8 статті 235 КЗпП України встановлено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Згідно з п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Тому рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді викладача музичних дисциплін КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка» та в частині виплати їй заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню. Щодо розміру середнього заробітку, який підлягає стягненню за час вимушеного прогулу, суд враховує, що стороною позивачки був наданий відповідний розрахунок, згідно якого стягненню за період з 01.09.2021 по 19.08.2022 підлягають кошти в розмірі 45100,74 грн., розмір середньоденної заробітної плати становить 187,14 грн. Такі нарахування з боку КЗ СОР «Лебединський педагогічний фаховий коледж імені А.С. Макаренка» оспорені не були, а тому вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню в заявленому розмірі з додатковим нарахуванням середнього заробітку за час вимушеного прогулу по день ухвалення рішення суду (за 4 робочих днів) 4 х 187,14 = 748,56 грн., а всього слід стягнути з 01.09.2021 по день ухвалення судового рішення кошти в розмірі 45849,30 грн. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання протиправними та скасування наказів про оголошення позивачці догани, про її попередження щодо звільнення за скороченням чисельності та про звільнення, а також про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Оскільки на підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі 5000 грн. стороною позивачки не надано відповідних доказів, а згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), суд роз`яснює стороні, що в даному випадку такі докази можуть бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Оскільки рішення ухвалене на користь позивачки, суд вважає необхідним стягнути зі сторони відповідача на її користь понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1816 грн. (а.с. 8)

Outcome: approved