Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зобов`язання виконати обов`язок в натурі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.07.2021 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір відповідального зберігання № 17/07/21/01. Відповідно до положень п. 1.1. вказаного договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на зберігання протягом строку цього Договору наступне належне Поклажодавцеві майно: зерно пшениці 4 (четвертого) класу, вагою 47,07 т (сорок сім тисяч сімдесят кілограмів), орієнтовною вартістю 207000,00 грн. (двісті сім тисяч гривень 00 копійок). На підтвердження передачі позивачем відповідачеві вказаного майна на відповідальне зберігання було підписано акт приймання-передачі до цього договору. За положеннями п. 1.3. договору зберігання, майно повинно бути повернуто Зберігачем Поклажодавцеві не пізніше 17.07.2022. Строк може бути зменшено чи збільшено за вимогою Поклажодавця. Майно повинно бути повернуте за першою вимогою Поклажодавця протягом 1 (однієї) доби. 09.10.2021 позивачем на адресу відповідача було направлено цінний лист з описом вкладення, яким позивач зменшив строк зберігання та просив протягом 1 (однієї) доби, з моменту отримання дійсного листа, повернути отримане відповідачем на відповідальне зберігання вищезазначене майно. За даними АТ "Укрпошта", вказаний лист отримано відповідачем особисто 16.10.2021, однак обов`язок щодо повернення отриманого на відповідальне зберігання майна ним не виконано. На підставі викладеного, позивач просить зобов`язати [PERSON] повернути йому наступне майно: зерно пшениці 4 (четвертого) класу, вагою 47070 кг. Ухвалою від 12.11.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимогах на тих підставах, що вказані у позові, додатково зазначив, що на цей час сплинув строк, встановлений п. 1.3. договору відповідального зберігання № 17/07/21/01 від 17.07.2021, однак відповідач жодних дій, спрямованих на виконання своїх зобов`язань, не виконав, не повернув [PERSON] належне йому зерно пшениці 4 (четвертого) класу, вагою 47070 кг, яке було передане за умовами вказаного договору на зберігання. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. У зв`язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи та ухвалити рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, що відповідає ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, приходить до таких висновків. Із матеріалів справи встановлюється, що 17.07.2021 між [PERSON] (Поклажодавець) та [PERSON] (Зберігач) укладено договір відповідального зберігання № 17/07/21/01. Відповідно до положень п. 1.1. вказаного договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на зберігання протягом строку цього Договору наступне належне Поклажодавцеві майно: зерно пшениці 4 (четвертого) класу, вагою 47,07 т (сорок сім тисяч сімдесят кілограмів), орієнтовною вартістю 207000,00 грн. (двісті сім тисяч гривень 00 копійок). На виконання вказаного договору позивач передав, а відповідач прийняв на зберігання наступне майно: зерно пшениці 4 (четвертого) класу, вагою 47,07 т (сорок сім тисяч сімдесят кілограмів), орієнтовною вартістю 207000,00 грн. (двісті сім тисяч гривень 00 копійок), про що 17.07.2021 складено та підписано акт приймання-передачі. Відповідно до ч. 1 ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Статтею 938 ЦК України встановлено, що Зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк. За положеннями п. 1.3. договору зберігання, майно повинно бути повернуто Зберігачем Поклажодавцеві не пізніше 17.07.2022. Строк може бути зменшено чи збільшено за вимогою Поклажодавця. Майно повинно бути повернуте за першою вимогою Поклажодавця протягом 1 (однієї) доби. Стаття 948 ЦК України встановлює обов`язок зберігача повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Зберігач зобов`язаний передати плоди та доходи, які були ним одержані від речі. Тотожність речі, яка була прийнята на зберігання, і речі, яка була повернута поклажодавцеві, може підтверджуватися свідченням свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 09.10.2021 позивачем на адресу відповідача було направлено цінний лист з описом вкладення, яким позивач зменшив строк зберігання та просив протягом 1 (однієї) доби, з моменту отримання дійсного листа, повернути отримане відповідачем на відповідальне зберігання вищезазначене майно. Як вбачається з роздруківки з офіційного сайту АТ "Укрпошта" https://www.ukrposhta.ua, вказаний лист отримано відповідачем особисто 16.10.2021. Разом з тим, обов`язок щодо повернення отриманого на відповідальне зберігання майна [PERSON] не виконано, жодних доказів на спростування доводів позивача щодо невиконання зобов`язань за договором відповідального зберігання № 17/07/21/01 від 17.07.2021відповідачем не надано. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно-правомочностей головних суб'єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об'єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов'язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, зобов'язана їх довести, надавши суду докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про такі обставини. Таким чином, доказування є юридичним обов'язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] повинен виконати взяті на себе зобов`язання за договором відповідального зберігання № 17/07/21/01 від 17.07.2021 та повернути отримане від позивача майно, а самезерно пшениці 4 (четвертого) класу, вагою 47070 кг, отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved