Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-25 00:00:00

В обґрунтування\~позовної заяви\~ [PERSON] зазначив, що 15.02.2019 він з відповідачем зареєстрував шлюб. У шлюбі в сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та конфлікти, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Вважає, що подальше життя та збереження шлюбу є неможливим, і суперечить його інтересам та інтересам відповідача. На підставі викладеного позивач просив розірвати шлюб між сторонами. Судові витрати просив залишити за ним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника позивача адвоката Іванцова К. В. надійшла заява з проханням розгляд справи здійснити без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву з проханням розгляд справи провести без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Прізвище просила залишити « [PERSON] ». Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких мотивів. За змістом статті 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 24 СК України передбачає засаду добровільності шлюбу: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.02.2019, виданого Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 15.02.2019, актовий запис №10. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Оскільки сторони мають взаємне бажання припинити шлюбні відносини, то вживання заходів до примирення подружжя суд вважає недоцільним. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, а саме те, що обидва члени подружжя бажають припинити шлюбні відносини і не бажають надання строку на примирення, шлюбні відносини фактично припинені, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. Згідно з статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Оскільки позивач просив судові витрати залишити за ним, тому суд не стягує такі витрати з відповідача. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає залишити прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved