Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«СІРОКО ФІНАНС»(далі - ТОВ «Сіроко Фінанс») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого вказала, що 19.01.2022 Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В. (далі приватний виконавець) виніс постанову про звернення стягнення на її доходи на підставі виконавчого напису № 182648 від 16.06.2021, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Є.М.(далі\~ приватний\~нотаріус),\~про стягнення\~з неї\~на користь\~ТОВ «Сіроко\~Фінанс» заборгованості\~за кредитним\~договором в\~сумі 13870\~грн 00\~коп.\~З вказаним\~виконавчим написом\~вона не\~погоджується,\~оскільки його\~вчинено відповідно\~до п.2\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~проводиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України №\~662\~від 26.11.2014,\~який було\~визнано незаконним\~та нечинним\~згідно з\~постановою Київського\~апеляційного адміністративного\~суду від\~22.02.2017\~у справі\~№ 826/20084/14, яка\~набула законної\~сили 22.02.2017.\~У зв`язку\~з цим\~теперішня редакція\~Переліку відповідно\~до п.1\~передбачає можливість\~вчинення виконавчого\~напису лише\~на підставі\~оригіналу нотаріально\~посвідченого договору.\~Між тим\~вона ніякого\~договору з\~ТОВ «Сіроко\~Фінанс» не\~укладала і\~ не\~отримувала повідомлення\~про відступлення\~права грошової\~вимоги факторові,\~так само,\~як і\~не отримувала будь-якого повідомлення або вимоги про усунення порушень за кредитним договором, що позбавило її можливості надати свої заперечення щодо суми заборгованості або оспорити вимоги кредитора. Вказуючи на небезспірність заборгованості і незаконність виконавчого напису, позивач просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору. Позивач [PERSON] до суду не з`явилась, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, наполягаючи на позовних вимогах, письмово сповістила суд про розгляд справи в її відсутність. Представник відповідача ТОВ «Сіроко Фінанс», будучи належним чином сповіщеним про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи та заяв по суті справи не подав. Треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В. до суду не з`явились, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, заяв по суті справи та клопотань про відкладення розгляду справи не надали. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно із ухвалою судді від 14.01.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Згідно із ухвалою суду від 14.01.2022 за заявою позивача про забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом, що оскаржується, до набрання законної сили рішенням суду по суті спору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено,\~що 16.06.2021\~приватний нотаріус\~Остапенко Є.М.\~вчинив виконавчий\~напис,\~зареєстрований в\~реєстрі під\~номером 182648,\~про стягнення\~з [PERSON] , [INFO] , не виплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «Сіроко Фінанс», якому ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 015-220221 від 22.02.2021 за договором № 706053 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, від 15.04.2020, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] , в сумі 13870 грн 00 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками 9120 грн 00 коп., та плати за вчинення виконавчого напису. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.02.2021 по 31.05.2022. Вказане підтверджується копією наведеного виконавчого напису. 15.12.2022 приватним виконавцем Григорчуком П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67900192 про примусове виконання вказаного виконавчого напису. 19.01.2022 приватним виконавцем Григорчуком П.В. в рамках цього провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату позивача, яку вона отримує у ФОП [PERSON] . Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 та ч.5\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Відповідно до ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Частиною другої статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтями\~1077, 1078 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, (далі Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік документів). Отже в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 16.06.2021 судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172. Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік документів було доповнено цим пунктом 2 (розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Між тим постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, якою було доповнено Перелік документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», була визнана в цій частині змін незаконною та нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017. Відповідно до п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Редакція Переліку передбачає можливість стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів лише за оригіналами нотаріально посвідчених договорів (п.1 Переліку). Позивач [PERSON] \~стверджує,\~що нею\~не укладалися\~кредитні договори,\~які б \~ нотаріально посвідчувалися. Таких відомостей не містить і сам виконавчий напис. У зв`язку з цим вчинення 16.06.2021 нотаріусом виконавчого напису на підставі п.2 Переліку, який внаслідок вказаного судового рішення є незаконним та нечинним, є неправомірним. До такого висновку суд дійшов також з огляду на постанову Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), в якій зазначено, що оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом\~після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, і укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того суду не надано жодного доказу на підтвердження заборгованості, яким може бути банківська виписка з рахунку боржника, в якій повинна бути відображена сума заборгованості із зазначенням строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, не представляється можливим. Встановлене свідчить про наявність спору між сторонами щодо розміру заборгованості за кредитним договором. Також відповідачем та іншими учасниками справи не надано суду будь-яких доказів на підтвердження наявності у відповідача права вимоги. З огляду на те, що позивачу не було відомо про відступлення первісним кредитором права вимоги за укладеним з ним кредитним договором, і відповідачем не надано доказів переходу до нього прав у зобов`язанні, у позивача на підставі ч.1 ст.517\~ЦК України\~виникає право\~не виконувати\~свого обов`язку\~новому кредиторові,\~що впливає\~на відсутність\~ факту безспірності наявної у боржника заборгованості, який враховується при вчиненні нотаріального напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Суду не надано доказів про направлення позивачу та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень вимог кредитного договору. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 758/14854/20. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та застосував норми законодавства, які на момент вчинення виконавчого напису на підставі рішення суду були визнані нечинними. Тому права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1488 грн 60 коп. (за подачу позову в сумі 992 грн 40 коп. та за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 496 грн 20 коп., а.с.1-4). На підставі ст.18 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14,

Outcome: approved