Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 05.05.2012 року, та визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] . Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося, протягом тривалого часу не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Примирення вважає неможливим, пояснив про відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки. Категорично наполягає на розірванні шлюбу, такий крок є ним обміркований. Просить позов задоволити та визначити місце проживання сина з ним. У судове засідання позивач не з`явився, заявою до суду просить справу слухати у його відсутності і позов задоволити в повному об`ємі. Враховуючи представлені документи, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, заявою до суду позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу та місця проживання дитини з батьком не заперечує. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Оглянувши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , шлюб між сторонами зареєстровано 05.05.2012 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] - [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. У відповідності до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них. В ході судового розгляду встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, котрий можна вважати тривалим періодом, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач навів мотиви погіршення стосунків такі, як виникнення конфліктних ситуацій на побутовому ґрунті, непорозуміння в сімейних відносинах. Тому дані обставини свідчать про порушення інтересів як позивача так і відповідача в разі продовження шлюбу. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до переконання про недоцільність збереження даного шлюбу і ухвалює про його розірвання. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст.160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У сторін є малолітній син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження, який зареєстрований та проживає за місцем реєстрації та фактичного проживання позивача, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки. Згідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Ч. 1 ст. 9 «Конвенції про права дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН від 21 грудня 1995р. регламентовано, що Держави-учасниці конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Враховуючи наведені вище обставини, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини підлягають до задоволення, оскільки мати дитини не заперечує щодо встановлення місця проживання дитини з батьком. При цьому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі. Як вбачається з оригіналів квитанцій, позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 1984,80 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 1984,80 грн.

Outcome: approved