Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

Представник позивача звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про поділ житлового будинку, господарських будівель та споруд в натурі. Позов обґрунтовано тим, що позивачу згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 лютого 2019 року належить 2/3 частини житлового будинку,з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Решта 1/3 частина вищевказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд, належить відповідачу по справі. Будинок, який перебуває у власності сторін, є одноповерховим, загальною площею 67, 70 кв.м. та складається з наступних кімнат: кухні №1-1, площею 16,70 кв.м., житлової кімнати № 1-2, площею 11, 60 кв.м., житлової кімнати № 1-3, площею 19,40 кв.м., житлової кімнати № 1-4, площею 9,70 кв.м., житлової кімнати № 1-5, площею 10,30 кв.м. Біля будинку знаходяться господарські будівлі і споруди, а саме: сарай «Б», 1980 року побудови, убиральня «В», 1986 року побудови, огорожа № 1. Однак, на даний час між сторонами, як співвласниками, виникла необхідність у виділенні своєї частки будинку, господарських будівель та споруд, в натурі, оскільки у разі виділення частини будинку спільна часткова власність між сторонами припиняється. На замовлення позивача судовим експертом Кизько О. І. було виготовлено висновок експерта № 02-ЕД/2021 від 17.08.2021, згідно якого було запропоновано два варіанти поділу житлового будинку, з господарськими будівлями, а також встановлення порядку користування земельною ділянкою. Враховуючи місце розташування господарських споруд, з метою як найкращого забезпечення інтересів сторін, позивач вважає за необхідне здійснити поділ житлового будинку, а також встановити порядок користування земельною ділянкою за 2 варіантом експертизи. Вказаний варіант обґрунтований тим, що позивач постійно проживає у вищевказаному будинку. Відповідачка має у власності інше житло, де й постійно проживає. Вказаний варіант дає можливість здійснити сторонам добудови, оскільки поруч з приміщенням кухні проходить газова труба, яка виключає можливість будівництва на ній. Відтак за другим варіантом розподілу інтереси сторін є збалансованими. Крім того, згідно записів земельно-кадастрової книги за № 8 за № 2529 за адресою: [ADDRESS] облікується земельна ділянка площею 0,10 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Враховуючи вищевикладене просила поділити житловий будинок [ADDRESS] , припинити спільну часткову власність на даний будинок та встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,10 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, та стягнути з відповідача судові витрати та витрати на проведення будівельно- технічної експертизи. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду представник позивача направив заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримали. В судове засідання відповідачка повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, заяв та клопотань не надходило. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ У\~відповідності до\~статті 4\~ЦПК України,\~кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутись до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів.Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до роз`яснень п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Так, в судовому засіданні встановлено, що з копії паспорта та ідентифікаційного намера та посвідчення (а.с.9-11) [PERSON] народився [INFO] в м. Яготин та відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а. с.12) від 06 лютого 2019 року йому належить 2/3 частини житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Решта 1/3 частина вищевказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд, належить відповідачу по справі [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухомк майно про реєстрацію права власності від 06.02.2019 року будинок, який перебуває у власності сторін, є одноповерховим, загальною площею 67, 70 кв.м. та складається з наступних кімнат: кухні №1-1, площею 16,70 кв.м., житлової кімнати № 1-2, площею 11, 60 кв.м., житлової кімнати № 1-3, площею 19,40 кв.м., житлової кімнати № 1-4, площею 9,70 кв.м., житлової кімнати № 1-5, площею 10,30 кв.м. Біля будинку знаходяться господарські будівлі і споруди, а саме: сарай «Б», 1980 року побудови, убиральня «В», 1986 року побудови, огорожа № 1 (а.с.13). Згідно з технічним паспортом садибний житловий будинок [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] (а.с.14-15). Відповідно до акту обстеження від 08.07.2021 року (а.с.16) та каталогу координат (а.с.17-18) вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] та проживає там від народження. З довідки виданої Яготинською міською радою від 19.08.2021 року (а.с. 19) вбачається, що [PERSON] користується земельною ділянкою, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до акту здачі виконаних робіт, копії квитанції про сплату, висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 17.08.2021 року № 02-ЕД/2021 (а.с.20-75) згідно якого було запропоновано два варіанти поділу житлового будинку, з господарськими будівлями, а також встановлення порядку користування земельною ділянкою. Згідно частини першої статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності . У відповідності до частини першої статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Разом з тим, статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ спільного майна та/або виділ у натурі частки із спільного майна, що призвело до не можливості вчинити укладення відповідного правочину в порядку передбаченому статей 364, 367 ЦК України, Позивач має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наведених в пункті 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», об`єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі. У відповідності до пункту 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2). Виходячи з положень статей 183, 367 ЦК України та роз`яснень, викладених в пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» зазначено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. В пункті 8 Постанови № 7 визначено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 03 квітня 2013 року по справі № 6-12цс13, аналізуючи зміст норм статей 183, 358, 364 Цивільного кодексу України зробила висновок, що виділ часток (поділ) майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину майна із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання такого майна в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). Позивач має право на виділ у натурі його частки із спільного майна та обираючи варіант поділу будинку в натурі за варіантом № 2 відповідно до Висновку експерта за результатами проведення будівельно - технічної експертизи від 17.08.2021 року № 02-ЕД/2021, суд виходить з того, що такий варіант поділу найбільш наближений до фактичного порядку користування будинком сторонами на даний час. Сторони в добровільному порядку не дійшли згоди щодо запропонованих варіантів та вказаний варіант № 2 розподілу житлового будинку передбачає відступ від ідеальних часток, проте враховує можливість виділити кожному співвласнику відокремлену частину будинку із самостійним виходом, а також технічну можливість переобладнати приміщення в ізольовані квартири та враховує фактичне користування співвласників. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки вищезазначеним виділом частки з майна будуть реалізовані відповідні права співвласника. Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Тому вважаю за необхідне встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,10 га за адресою [ADDRESS] , що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, відповідно до варіанту поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем додано квитанцію про оплату ним витрат на проведення експертизи, а саме: - проведення судової будівельної технічної експертизи в розмірі - 9000.00 гривень, які на підставі пункту 2 частини другої статті 133 ЦПК України відносяться до витрат пов`язаних із проведенням експертизи та підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі на користь позивача. Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,\~учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, слід стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1553,68 грн.

Outcome: approved