Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 25.11.2003 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Позивач зазначив, що протягом останніх років стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння, тривалий час вони живуть окремим життям та власними інтересами. Вказав, що сім`я фактично припинила своє існування. Також повідомив, що більше двох років подружжя проживає окремо, в різних регіонах країни, тому сімейного життя не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків. Від шлюбу подружжя має двох дітей. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 22.06.2022 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. У строк, визначений ухвалою суду від 22.06.2022, від відповідача відзив на позов не надійшов. Натомість, після початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання нею позовних вимог і відсутність заперечень щодо задоволення позову. В заяві відповідач також повідомила, що матеріали позовної заяви з додатками отримала 04.08.2022, та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідача на адресу суду не надійшли. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Заява про\~визнання позовних\~вимог відповідачем\~від 03.06.2022,\~подана позивачем\~разом із\~позовною заявою,\~судом до\~розгляду не\~приймається,\~оскільки така\~заява може\~бути подана\~відповідачем суду\~особисто або\~через свого\~представника.\~Подання заяви\~у такій\~спосіб позбавляє\~можливості встановити\~факт того,\~що дана\~заява є\~волевиявленням саме\~відповідача,\~не дозволяє\~однозначно ідентифікувати\~особу,\~яка склала\~такий документ,\~та не\~може свідчити\~про відповідальність\~такої особи\~за його\~зміст.\~Тому,\~дані обставини обґрунтовано викликають сумніви у суду щодо написання заяви про визнання відповідачкою позовних вимог особисто нею. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 та ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом, з метою з`ясування чи не суперечить визнання відповідачем позовних вимог закону та чи не порушує таке визнання прав, свобод чи інтересів інших осіб, встановлено наступне. Згідно із свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим повторно 04.08.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 25.11.2003 виконкомом Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 65. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . (а.с. 4) Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. (а.с. 39) Також подружжя має повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , до актового запису про народження якої було внесено зміни на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства, що підтверджується свідоцтвом про її народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень. (а.с. 18-21) Також судом встановлено, що наразі подружжя спільне господарство не веде і разом не проживає. Судом, у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене та безумовне визнання відповідачем позовних вимог, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином,\~суд вважає\~за можливе\~розірвати шлюб\~між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно з ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 992, 40 гривень, що підтверджується квитанцією № 0.0.2563831867.1 від 01.06.2022. (а.с. 3) Доказів понесення інших судових витрат ні позивачем, ні відповідачем не надано. Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992, 40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved