Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 30 вересня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №507. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, вони не могли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань, хоча з початку їхнього спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини. Зазначає, що втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільно з чоловіком як подружжя не проживають більше як півроку, сімейні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними неможливе, оскільки шлюб носить формальний характер. Просить суд шлюб розірвати, неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, позивачем. Позивач та її представник, адвокат Дикун І.В. в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, не заперечив щодо задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши подані заяви сторін, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 30.09.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 507 (а. с. 3). Відповідно до даних свідоцтв про народження сторони є батьками дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5). Згідно з ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України\~). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння, сімейних відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились стосунки, спільне життя у них не склалося, сторони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер. Увалою суду від 13.04.2022 року подружжю [PERSON] та [PERSON] було призначено строк для примирення, однак сторони не примирилися. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до\~статті 113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище " [PERSON] ", як вона цього просить. Згідно з правилами частин 1 та 2\~ст.160 Сімейного кодексу України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1\~ст.161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд доходить висновку, що сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , суд вважає за доцільне залишити на проживання при матері, позивачці по справі. На підставі наведеного та ст.ст.109,\~110,\~112,\~113 СК України та\~

Outcome: approved