Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, в порядку спадкування за [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на: домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , що складається із А-1 - житлового будинку, загальною площею - 37,6 кв.м., житловою площею - 2.9,7 кв.м., та господарських будівель і споруд, аі - ґанок, Б - сарай, В-літня кухня, Впг-погріб, а' - ґанок, Г - сарай, Д - вбиральня, 1 - ворота, 2 - хвіртка, 3 - огорожа, 4 - хвіртка, 5 - хвіртка, 6 - хвіртка; земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2097 га, розташовану в [ADDRESS], що належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ЛВ від 11.12.1995 року; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1792 га, розташовану в [ADDRESS], що належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ЛВ від 11.12.1995 року. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що [INFO] помер дід позивачки. На випадок смерті [PERSON] своїм майном розпорядився, заповівши його своїй онуці, [PERSON] . До складу спадкової маси після смерті діда позивачки увійшло право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , що складається із А-1 - житлового будинку, загальною площею - 37,6 кв.м., житловою площею - 2.9,7 кв.м., та господарських будівель і споруд, аі - ґанок, Б - сарай, В-літня кухня, Впг-погріб, а' - ґанок, Г - сарай, Д - вбиральня, 1 - ворота, 2 - хвіртка, 3 - огорожа, 4 - хвіртка, 5 - хвіртка, 6 - хвіртка; земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2097 га, розташовану в [ADDRESS], що належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ЛВ від 11.12.1995 року; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1792 га, розташовану в [ADDRESS], що належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ЛВ від 11.12.1995 року. На момент смерті спадкодавця його спадкоємиця, позивачка у справі проживала разом із ним без реєстрації, а тому відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається такою що спадщину прийняла. Однак на даний час визнання права власності на спадкове майно неможливе, оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що в свою чергу унеможливлює забезпечення права на спадкове майно в позасудовому порядку, та змушує позивачку звернутись в суд задля захисту своїх законних прав та інтересів. 06.12.2021 року провадження у справі відкрито. 28.01.2022 року задоволено клопотання про витребування доказів. 05.05.2022 року справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача, Давидівської сільської ради, у судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності. Суд, з`ясувавши думку позивача та представника відповідача, висловлену у поданих ними заявах, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Право на справедливий суд та доступ до правосуддя визначено також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50). Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспрюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер дід позивачки [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2005 року, копіями свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 06.02.1962 року, свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 08.02.1962 року, свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 11.09.1965 року, свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 23.07.1968 року. Згідно відповіді Пустомитівської державної нотаріальної контори від 18.02.2022 року № 106/02-14 вбачається, що спадкова справа на [PERSON] , який помер [INFO] , станом на 18.02.2022 року не заводилась. Позивачка покликається на те, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті її діда [PERSON] увійшло право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , що складається із А-1 - житлового будинку, загальною площею - 37,6 кв.м., житловою площею - 2.9,7 кв.м., та господарських будівель і споруд, аі - ґанок, Б - сарай, В-літня кухня, Впг-погріб, а' - ґанок, Г - сарай, Д - вбиральня, 1 - ворота, 2 - хвіртка, 3 - огорожа, 4 - хвіртка, 5 - хвіртка, 6 - хвіртка; земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2097 га, розташовану в [ADDRESS], що належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ЛВ від 11.12.1995 року; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1792 га, розташовану в [ADDRESS], що належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ЛВ від 11.12.1995 року. Позивач звертається до суду із позовом з підстав у ньому наведених про визнання права власності на спадкове майно, однак в матеріалах справи відсутні відомості про усіх спадкоємців за законом чи за заповітом, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця, [PERSON] . Зокрема, в матеріалах справи відсутні відомості про наявність чи відсутність спадкоємців [PERSON] , які на момент смерті спадкодавця разом із ним проживали, а тому фактично прийняли спадщину, клопотань про витребування таких доказів суду не заявлялось. Окрім того стороною позивача не доведено відсутність спадкоємців які б мали обов`язкову частку у спадщині, яка відкрилась після смерті спадкодавця. Разом з тим, наявність у матеріалах справи довідки, яка ствердила що позивачка на момент смерті спадкодавця проживала з останнім без реєстрації, не може бути доказом відсутності інших спадкоємців які прийняли спадщину після смерті [PERSON] чи мали у ній обов`язкову частку. Не представлено суду доказів втрати правовстановлюючого документа та належне спадкодавцю майно. Таким чином, стороною позивача не надано суду доказів відсутності інших спадкоємців [PERSON] , який померла [INFO] , та чи прийнята після його смерті спадщина ними. Відсутність відомостей про прийняття спадщини після смерті спадкодавця унеможливлює суд належним чином визначити коло спадкоємців [PERSON] за законом чи за заповітом та встановити можливість визнання за позивачкою права власності на спадкове майно. Окрім того з наданої суду копії заповіту, за відсутності витягу із Реєстру заповітів, на момент звернення до суду із позовом та розгляду справи судом, неможливо встановити чи такий не скасовано або не змінено спадкодавцем. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, позивач на підтвердження своїх вимог про визнання права власності в порядку спадкування не представив суду належних доказів відсутності інших спадкоємців, права яких можуть бути порушені у випадку задоволення судом позову. Клопотань про витребування таких доказів, стороною позивача суду не заявлялося. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що позивачем не представлено суду доказів наявності визначеного кола спадкоємців до майна спадкодавці, таким чином, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у представлених суду доказах, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed