Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

11.07.2022 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що він з 11.06.2003 року по 15.08.2005 року та з 02.02.2012 року по 03.02.2021 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював за професією електрозварника ручного зварювання. 03.02.2021 року позивач звільнений через стан здоров`я (п.2 ст.40 КЗпП України). Згідно до п. 14 акту розслідування хронічного професійного захворювання від 11.11.2021 року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: (J 68.4) ХОЗЛ II стадії токсичної етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність II ступеню - захворювання професійне, встановлено вперше, ЛЕК 29.09.2021 року в клініці НДІГП та ПЗ ХНМУ. (Н 90.3) Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху (четвертий ступінь) - за класифікацією [PERSON] та [PERSON] -захворювання професійне, від тривалого впливу шуму на виробництві, встановлено вперше, ЛЕК 29.09.2021 року в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ.(Основний діагноз). (Н 52.4) Гіпертонічна хвороба І ст. СН 0. (М 42.1) Розповсюджений остеохондроз хребта, з переважним ураженням шийного та поперекового відділів, протрузії МХД на рівні С4-С5, з помірним полірадикулярним синдромом та сенсорними порушеннями. Двобічний гонартоз II ст., комбінована контрактура правого колінного суглобу, ПФС II ст. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт в фазі нестійкої ремісії. (Супутній діагноз). Відповідно до довідки виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 11.01.2022 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 50 % та встановлено третю групу інвалідності - первинно. Отримані професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь 100000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, надав письмовий відзив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Суд, дослідивши докази справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 11.06.2003 року по 15.08.2005 року та з 02.02.2012 року по 03.02.2021 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копію трудової книжки. Відповідно до п. 14 акту розслідування хронічного професійного захворювання від 11.11.2021 року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: (J 68.4) ХОЗЛ II стадії токсичної етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність II ступеню - захворювання професійне, встановлено вперше, ЛЕК 29.09.2021 року в клініці НДІГП та ПЗ ХНМУ. (Н 90.3) Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху (четвертий ступінь) - за класифікацією [PERSON] та [PERSON] -захворювання професійне, від тривалого впливу шуму на виробництві, встановлено вперше, ЛЕК 29.09.2021 року в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ.(Основний діагноз). (Н 52.4) Гіпертонічна хвороба І ст. СН 0. (М 42.1) Розповсюджений остеохондроз хребта, з переважним ураженням шийного та поперекового відділів, протрузії МХД на рівні С4-С5, з помірним полірадикулярним синдромом та сенсорними порушеннями. Двобічний гонартоз II ст., комбінована контрактура правого колінного суглобу, ПФС II ст. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт в фазі нестійкої ремісії. (Супутній діагноз). У п. 17 акту зазначено, що хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло через неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в умовах шкідливих факторів. Відповідно до довідки виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 11.01.2022 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 50 % та встановлено третю групу інвалідності - первинно. Таким чином зібраними у справі доказами підтверджується, що позивач у період перебування у трудових відносинах з відповідачем отримав професійне захворювання, яке в свою чергу потягло за собою спричинення фізичних та моральних страждань. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Таким чином, обов`язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Враховуючи, що професійне захворювання позивач отримав внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних і нешкідливих умов праці, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи характер та обсяг страждань позивача тривалість вимушених змін в його житті та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 40000,00 грн. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 992 грн 40 коп.

Outcome: partial