Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , площею 2,02 га. умовних кадастрових гектарів, земельна ділянка розташована на території с.В'язова Жовківської (колишньої Туринківської) сільської ради, які належали [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі сертифікату серії ЛВ №0167437 виданого Головою Туринківської сільської ради народних депутатів 07.02.2002 року. [PERSON] позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті його батька відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на земельну частку (пай) площею 2,02 га., яка знаходиться на території Жовківської (колишньої Туринківської) сільської ради, на підставі сертифікату серії ЛВ №0167437 виданого Головою Туринківської сільської ради народних депутатів 07.02.2002 року, яка належала його батьку. Позивач зазначає, що так як заповіт від імені батька [PERSON] не посвідчувався, спадкування після його смерті відбувається за законом. Позивач стверджує, що внаслідок його звернення у Жовківську державну нотаріальну контору Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) як спадкоємця за законом першої черги було зареєстровано спадкову справу № 444/2014, однак Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом № 1444/01-16 від 14.12.2020 року йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну частку (пай), оскільки ним як спадкоємцем не подано сертифікат на право на земельну частку (пай) згідно з формою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Позивач стверджує, що був зареєстрований та проживав разом із батьком на час смерті, а тому є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 03.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, та призначено підготовче судове засідання у справі. Крім того, дляз`ясування обставин справи, які мають істотне значення, з метою своєчасного розгляду справи, повноти дослідження обставин витребувано від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківської державної нотаріальної контори Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) належним чином завірену (прошиті та пронумеровані всі аркуші, скріплені гербовою печаткою) копію спадкової справи №444/2014, яка заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 13.07.2022 року повторно витребувано в Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача - Жовківської міської ради Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак від Жовківської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, та зазначено, що відповідач проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого нотаріальна контора була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору по суті покладається на думку суду. На адресу суду надійшла із Жовківської державної нотаріальної контори належним чином завірена копія спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечив проти задоволення позову, фактично визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. З урахуванням наведеного, судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та на підставі наявних у справі доказів. Оскільки учасники справи в підготовче судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування даного судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (арк. спр.5). Батьком позивача є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (арк.спр.5). Батькові позивача [PERSON] на підставі рішення вісімнадцятої сесії ради народних депутатів від 12.07.2001 року №26 було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 2,02 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території с.В'язова Жовківської (колишньої Туринківської) сільської ради. Землю було передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Наведене підтверджується копією сертифіката на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №167437 виданого Головою Туринківської сільської ради народних депутатів 07.02.2002 року та який зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 1506 (арк.спр.8). Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З копії довідки № 2053, яка видана 23.10.2014 року виконкомом Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області, встановлено, що заповіт від імені гр. [PERSON] у виконавчому комітеті сільської ради не посвідчувався (спадкова справа арк.спр.5). Оскільки заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, суд дійшов висновку, що спадкування після його смерті відбувається за законом. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. А тому, позивач, як син померлого [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Внаслідок звернення позивача у Жовківську державну нотаріальну контору як спадкоємця за законом першої черги було зареєстровано спадкову справу № 444/2014, номер у Спадковому реєстрі 38950393, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, який виданий Жовківською державною нотаріальною конторою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 20.11.2014 року (арк.спр. 12). Однак, Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом № 1444/01-16 від 14.12.2020 року позивачу відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну частку (пай), оскільки ним як спадкоємцем не подано сертифікат на право на земельну частку (пай) згідно з формою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Також, роз`яснено, що дана справа не може бути вирішена у нотаріальному порядку (арк.спр.9). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 09.01.2013 року, встановлено, що гр. [PERSON] зареєстрований у житловому будинку [ADDRESS] (спадкова справа арк.спр.4). Із копії довідки № 2052, яка видана 23.10.2014 року виконкомом Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області, встановлено, що гр. [PERSON] був зареєстрований і проживав до дня смерті в с.В'язова у житловому будинку [ADDRESS] (спадкова справа арк.спр.5). У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що на час смерті батька, позивач [PERSON] був зареєстрований та проживав разом із ним. Як наслідок позивач прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] . Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. На виконання вимог пункту 8 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми належить подавати до нотаріальної контори. Однак, як встановлено судом, у позивача відсутній правовстановлюючий документ нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я її батька. Згідно з ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. Отже позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв після його смерті спадщину, оскільки проживав разом із ним на час смерті та не відмовився протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, від прийняття спадщини. Суд враховує, що спадщини на право на земельну частку (пай) в розмірі 2,02 га умовних кадастрових гектара, яке належало померлому [PERSON] згідно з сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №167437 виданого Головою Туринківської сільської ради народних депутатів 07.02.2002 року, старого зразка, позивач не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого, оскільки [PERSON] втратив цивільну правоздатність та дієздатність. Суд також враховує те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, інші спадкоємці з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, не звертались, дане право позивача ніким не оспорюється. Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є достатні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved