Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в його інтересах звернувся до суду з позовом до ФГ «Олена», в якому просив скасувати державну реєстрацію від 26.01.2021 року за № 56342694 Додаткової угоди від 15.01.2021 року про викладення в новій редакції Договору оренди земельної ділянки № 19 від 06.01.2012 року, проведеної державним реєстратором Гайворонської РДА Кіровоградської області Лисобоковим Максимом Геннадійовичем. В обгрунтування позову покликався на те, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер 3521110100:02:000:0019, площею 3,2014 га, яка розташована на території Гайворонської міської ради. У відповідності до договору оренди земельної ділянки від 06.01.2012 року дана земельна ділянка перебуває в оренді у ФГ «Олена», строк дії такого договору визначено до 06.01.2022 року. 26.02.2021 року [PERSON] було виявлено незаконне внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказану земельну ділянку, а саме такий запис внесено до ДРРПНМ 26.01.2021 року на підставі додаткової угоди від 15.01.2021 року про викладення в новій редакції Договору оренди земельної ділянки № 019 від 06.01.2012 року. Вказану додаткову угоду було зареєстровано за заявою голови ФГ «Олена» Сироти Ю.В. Зазначав, що [PERSON] дану додаткову угоду не підписував, а його підпис у такій йому не належить, адже він тривалий час (більше п`яти років) важко хворів та перебуває на обліку в лікаря-невропатолога у зв`язку з захворюванням на хворобу Паркінсона і за своїми фізичними можливостями не міг на час підписання оспорюваної додаткової угоди 15.01.2021 року підписати таку. Крім того, такий у січні 2021 року не міг покидати свій будинок за місцем свого проживання, а представники відповідача з приводу підписання додаткової угоди до нього не зверталися. З огляду на те, що [PERSON] додаткову угоду не підписував, у нього було відсутнє волевиявлення на укладення оспорюваного правочину, істотні умови додаткової угоди з ним не було погоджено, тому вважає такий договір неукладеним, а державна реєстрація такого правочу підлягає скасуванню. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача у користь позивача судові витрати у справі, які складаються з судового збору та з витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.10.2021 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та витребувано у відповідача ФГ «Олена» оригінал додаткової угоди від 15.01.2021 року про викладення в новій редакції договору оренди земельної ділянки № 019 від 06.01.2012 року та оригінал договору оренди земельної ділянки № 019 від 06.01.2012 року. 30.11.2021 року представник позивача - [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про виклик свідків в судове засідання. 30.11.2021 року представник відповідача - адвокат Мелєзгінов Ю.В. подав до суду письмові докази у справі. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 13.12.2021 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку зі смертію позивача [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництвом. Ухвалою суду від 17.12.2021 року задоволено клопотання представника позивача та зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника. 20.06.2022 року до суду надійшла заява про поновлення провадження у справі та залучення правонаступника позивача. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2022 року поновлено провадження у справі та залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача [PERSON] , який помер [INFO] , - [PERSON] 24.06.2022 року до суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] - адвоката Остащенко О.М. про проведення судових засідань у справі в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 27.06.2022 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Остащенко О.М. та постановлено проводити судові засідання у справі в режимі відеоконференції. 04.07.2022 року представник позивача звернулася до суду з заявами про ознайомлення з матеріалами справи та про видачу копії технічного запису судових засідань у справі. 07.07.2022 року представник позивача звернулася до суду із заявою про виклик та допит в судовому засіданні свідків. 07.07.2022 року представник позивача подала до суду письмові пояснення у справі разом із письмовими доказами. У своїх письмових поясненнях представник позивача зазначає, що предметом спору у справі є Додаткова угода від 15.01.2021 року про викладення в новій редакції Договору оренди земельної ділянки № 019 від 06.01.2012 року з підстав непідписання її стороною - орендодавцем [PERSON] . Вважає, що оспорювана Додаткова угода є неукладеною, оскільки померлий [PERSON] не міг її підписати через хворобу, а тому з урахуванням того, що оригіналу Додаткової угоди відповідач не надав, пославшись на її втрату, провести почеркознавчу експертизу у справі неможливо. Крім того, вказала на грубе порушення державним реєстратором вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», оскільки останній, отримавши від відповідача Додаткову угоду, згідно якої в оренду передається земельна ділянка кадастровий номер 3521110100:02:000:019, проте рішення про державну реєстрацію прийняв відносно іншої земельної ділянки кадастровий номер 3521110100:02:000:0019. Просить скасувати державну реєстрацію Додаткової угоди від 15.01.2021 року про викладення в новій редакції Договору оренди земельної ділянки № 019 від 06.01.2012 року (номер запису речового права 40295966), проведену 26.01.2021 року державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Лособиковим М.Г. відносно земельної ділянки кадастровий номер 3521110100:02:000:0019, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2278182435211; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 16 608 грн., з яких: судовий збір в сумі 908 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 15 700 грн. Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Остащенко О.М. заявлені позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідача та його представник в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання відповідач був завчасно повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе проводити судове засідання у відсутності відповідача. Представник відповідача - адвокат Мелєзгінов Ю.В. перед початком судового засідання, призначеного на 08.08.2022 року, звернувся до суду із телефонограмою, в якій просив судове засідання у справі відкласти з огляду на те, що він не має можливості з`явитися в судове засідання через технічні проблеми (несправність транспортного засобу), разом з тим суд, ураховуючи, що представник позивача повторно не з`явився в судове засідання, думку позивача та її представника, які наполягали на проведенні судового засідання, розумність строків розгляду справи, вимоги ст. 223 ЦПК України, визнав неявки в судове засідання представника відповідача без поважних причин та дійшов висновку про можливість проводення судового засідання у відсутності представника відповідача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Голованівська районна державна адміністрація Кіровоградської області належнич чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання, проте її представник повторно в судове засідання не з`явився, тому суд вважає за можливе проводити судове засідання у відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянки площею 3,20 гектарів, кадастровий номер 3521110100:02:000:0019, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області, що підтверджується даними Державного акта на право приватної власності на землю (а.с. 9-10). З копії Додаткової угоди про викладення в новій редакції Договору оренди земельної ділянки № 019 від 06.01.2012 року вбачається, що орендодавець [PERSON] передав, а орендав ФГ «Олена» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 3,20 гектарів, кадастровий номер 3521110100:02:000:019, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області. Договір оренди укладено строком на 20 років з дати укладення цього Договору та діє до 06.01.2032 року (а.с. 13-17). З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 28.01.2021 року вбачається, що вищевказана Додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 15.01.2021 року була зареєстрована 26.01.2021 року державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області Лособиковим М.Г., номер запису про інше речове право 40295966 (а.с. 11-12). Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.01.2021 року № 56342694 державний реєстратор прав на нерухоме майно Лособиков М.Г. вирішив провести реєстрацію виникнення права власності та іншого речового права, права оренди земельної ділянки на земельну ділянку кадастровий номер 3521110100:02:000:0019 (а.с. 118). 28.02.2021 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області з заявою про внесення до ДРРПНМ недостовірної інформації за підробленим документом (а.с. 18). З наказу голови ФГ «Олена» Сироти Ю.В. від 04.01.2019 року № 7 вбачається, що головного бухгалтера [PERSON] призначено відповідальною за подачу на реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, ведення обліку та зберігання архіву договорів оренди земельних ділянок (а.с. 50). З наказу голови ФГ «Олена» Сироти Ю.В. від 10.11.2021 року № 199 вбачається, що вирішено провести службове розслідування щодо виконання головним бухгалтером [PERSON] своїх трудових обов`язків у період з 01.01.2019 року по 05.11.2021 рік, покладених на неї наказом голови ФГ «Олена» від 04.01.2019 року № 31 «Про покладення обов`язків на головного бухгалтера «ФГ «Олена» щодо подачі на реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, ведення обліку та зберігання архіву договір оренди земельних ділянок» (а.с. 51). З пояснювальної записки головного бухгалтера ФГ «Олена» [PERSON] від 09.11.2021 року вбачається, що нею було втрачено ряд договорів оренди земельних ділянок, зокрема і договір, укладений з [PERSON] (а.с. 53). Наказом голови ФГ «Олена» від 10.11.2021 року № 217 головного бухгалтера [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне ведення впорядкування та зберігання договорів оренди земельних ділянок, що призвело до втрати низки договорів оренди земельних ділянок, укладених між ФГ «Олена» та орендодавцями в період з 01.01.2020 року по 05.11.2021 року, а саме договору оренди земельної ділянки, укладеного з [PERSON] (а.с. 52). [PERSON] помер [INFO] , про що 01.12.2021 року Гайворонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області зроблено відповідний актовий запис № 655 (а.с. 60). З свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2022 року, виданого державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ковбасюк Н.Ю., вбачається, що спадкоємцем на зазначене у свідоцтві майно [PERSON] , померлого [INFO] , є його донька [PERSON] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки кадастровий номер 3521110100:02:000:0019, розміром 3,2014 га, яка розташована на території Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровградської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 91). Згідно довідки № 137 від 22.05.2021 року, виданої лікарсько-консультативною комісією КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради, [PERSON] хворів на хворобу Паркінсона, за станом здоров`я потребував постійного стороннього догляду та допомоги у зв`язку з хворобою, мав виражене порушення функції правої кінцівки у вигляді вираженого парезу та тремору, що унеможливлює функцію письма, пересувався лише із сторонньою допомогою в межах кімнати (а.с. 19). Згідно даних огляду невропатолога КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради від 12.03.2021 року № 5 [PERSON] хворів на хворобу Паркінсона, тремтлива форма, виражений церебрастенічний синдром, виражене порушення рухової функції правої верхньої кінцівки, порушення функції ходьби. Хворий пересувався за допомогою палиці, яку тримав в лівій руці, рухова функція правої верхньої кінцівки різко порушена, хворий їв за допомогою лівої руки, функція письма різко порушена зправа. Хворів на протязі останніх 5 років (а.с. 20). З виписки із медичної карти амбулаторного хворого, виданої КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради, [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні з 03.01.2021 року по 21.01.2021 рік з двобічною нижньодольовою пневмонією, хворів на гіпертонічну хворобу, атеросклеротичний кардіосклероз, синдром Паркінсона, тремтлива форма, виражений тремор правої верхньої кінцівки (а.с. 21). Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює сімейним лікарем Медичного центру «МИРРА», у січні 2021 року вона разом із лікарем невропатологом здійснювали виїзд до [PERSON] , підтвердила, що з 01.01.2021 року по 21.01.2021 рік [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні із діагнозом двобічна пневмонія, а також через хворобу Паркінсона, тремтлива форма, виражений тремор правої руки. Свідок [PERSON] , яка доводилася сусідом [PERSON] , суду пояснила, що неодноразово відвідувала місце проживання останнього, зокрема і у січні місці 2021 року. У [PERSON] було захворювання Паркінсона, тремор правої руки, такий не міг самостійно пересуватися. З його слів їй стало відомо, що він скаржився на обставини підміни його підпису у Додатковій угоді від 15.01.2021 року Свідок [PERSON] суду повідомила, що в січні місяці 2021 року вона щодня відвідувала [PERSON] , який хворів на хворобу Паркінсона, та у січні 2021 року захворів на двобічну пневмонію, з метою здійснення йому ін`єкцій. Ствердила, що він не міг пересуватися, не міг себе обслужити, у такого був тремор правої руки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з вересня місяця 2021 року вона щодня здійснювала особистий догляд за [PERSON] , який перебував у важкому хворобливому стані, у лежачому становищі та майже не рухався, він не міг себе самостійно обслуговувати. Згідно нотаріально засвідчених письмових пояснень свідка [PERSON] від 27.08.2021 року, яка доводилася дружиною померлого [PERSON] , така повідомила, що [PERSON] не підписував оспорюваної Додткової угоди, оскільки на протязі останніх семи років хворів та перебував на обліку лікаря невропатолога з приводу хвороби Паркінсона, права рука у нього частково була паралізована. Крім того з 01 по 28 січня 2021 року він хворів пневмонією та нікуди з будинку не виходив, у січні 2021 року жоден представник відповідача до них додому з приводу підписання угоди не звертався та не приходив (а.с. 153). Представником позивача - адвокатом Остащенко О.М. вживалися заходи щодо отримання Додаткової угоди від 15.01.2021 року про викладення в новій редакції Договору оренди земельної ділянки № 019 від 06.01.2012 року шляхом звернення з відповідними адвокатськими запитами 21.06.2022 року до Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області та Гайворонської міської ради Кіровоградської області (а.с. 119-122, 124-127). З листа Голованівської районної військової адміністрації Кіровоградської області від 24.06.2022 року № 01-34/51/2 вбачається, що у Голованівській районній військовій адміністрації відсутній паперовий оригінал запитуваної Додаткової угоди від 15.01.2021 року (а.с.123). Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права. Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. У частині 1 cт. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За правилами ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Разом з тим, визначення, процедура укладення, вимоги та припинення договору оренди землі врегульовано у спеціальному законі, яким є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. У статті 6 зазначеного Закону визначено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно з вимогами ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на дату укладення спірного договору) договір оренди землі укладається в письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно з ч.1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі», строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін. Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (ч. 1 ст. 407 ЦК України). Істотні умови договору оренди землі визначені у статті 15 Закону України «Про оренду землі», відповідно до частини першої якої істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Водночас, позивач заперечує факт підписання [PERSON] . Додаткової угоди від 15.01.2021 року про викладення в новій редакції Договору оренди земельної ділянки № 19 від 06.01.2012 року, номер запису про інше речове право 40295966. В судовому засіданні встановлено, що у позивача [PERSON] , а також у його правонаступника - [PERSON] відсутній примірник Додаткової угоди від 15.01.2021 року, за якою строком на 20 років до 06.01.2032 року орендарем належної [PERSON] земельної ділянки стало ФГ «Олена». Також судом встановлено, що вжиті стороною позивача заходи щодо встановлення місцязнаходження та отримання оригіналу Додаткової угоди від 15.01.2021 року були безуспішними. Також за клопотанням сторони позивача судом вживались заходи щодо витребування від відповідача зазначеної Додаткової угоди, однак відповідачем такі докази суду не надано. Суд вважає, що оскільки позивач стверджує про неукладення спірної Додаткової угоди та відсутність у нього оригіналу примірника такої угодии, то саме на відповідача покладається обов`язок представити докази на підтвердження укладення цієї угоди. При цьому, суд виходить з того, що згідно з ч. 4 cт. 81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події, а у разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Водночас, при вирішенні спору, суд керується положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України, якою визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках та положеннями ч.10 ст. 84 ЦПК України, якою визначено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин доказів, витребуваних судом, суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи в суді, з метою встановлення належності [PERSON] підпису на оригіналі оспорюваної угоди, стороною позивача заявлялося клопотання про витребування доказів, яке задоволено судом та прийнято відповідну ухвалу від 01.10.2021 року про витребування у відповідача оригіналу оспорюваної Додаткової угоди, однак відповідач не надав суду цих документів, зазначивши, що в архіві ПСП «Нива» вони відсутні, покликаючись на втрату та притягнення до дисциплінарної відповідальності винної особи. Також представником позивача вживалися заходи щодо отримання Додаткової угоди від 15.01.2021 року шляхом звернення з відповідними адвокатськими запитами 21.06.2022 року зокрема до Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, проте така повідомила про те, що у них відсутній паперовий оригінал запитуваної Додаткової угоди від 15.01.2021 року. Слід зауважити, що в ухвалі від 01.10.2021 року відповідачу було роз`яснено обов`язок подати витребувані докази та те, що у разі неподання учасником справ з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ або відмовити у його визнанні, або здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. За змістом положень статей 102, 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу. У зв`язку з ненаданням відповідачем оригіналу Додаткової угоди та відсутністю такої у позивача, сторона позивача в подальшому не порушувала питання про призначення у справі почеркознавчої експертизи. При цьому суд звертає увагу на положення абзацу 3 п. 1.1 Розділу 1 «Почеркознавча експертиза» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, в якому категорично вказано, що для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. Тобто суд констатує, що на виконання ухвали суду про витребування доказів відповідачем не було надано оригінал оскаржуваної Додаткової угоди, що унеможливлювало призначення судом, а також і проведення в подальшому судової почеркознавчої експертизи. Відповідно до положення частини десятої статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 130/1503/18 (провадження № 61-6084св19), від 22 травня 2019 року у справі № 130/1508/18 (провадження № 61-6086св19), від 23 жовтня 2019 року у справі № 130/1510/18 (провадження № 61-6004св19), від 24 червня 2020 року у справі № 130/1509/18 (провадження № 61-6087св19), від 20.10.2021 року у справі № 581/39/20 (провадження № 61-1313св21). Статтею 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. На думку суду, твердження позивача про те, що [PERSON] не укладав Додаткової угоди від 15.01.2021 року про викладення в новій редакції Договору оренди земельної ділянки № 019 від 06.01.2012 року та не підписував її, залишились неспростованими відповідачем. Факт реєстрації речового права оренди спірної земельної ділянки не може заміняти договір про таке право, так як згідно положення ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. І лише після виникнення речового права оренди таке підлягає державній реєстрації. Зважаючи на таке, суд вважає за можливим визнати, що підпис виконаний від імені [PERSON] в Додатковій угоді від 15.01.2021 року про викладення в новій редакції Договору оренди земельної ділянки № 019 від 06.01.2012 року, зареєстрованої 26.01.2021 року, виконаний не ним. Аналогічного висновку за подібних обставин дійшов ВС в постанові від 20 жовтня 2021 року в справі № 581/39/20. Щодо обраного позивачем способу захисту про скасування державної реєстрації Додаткової угоди від 15.01.2021 року про викладення в новій редакції Договору оренди земельної ділянки № 019 від 06.01.2012 року (номер запису речового права 40295966), проведеної 26.01.2021 року державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Лособиковим М.Г. відносно земельної ділянки кадастровий номер 3521110100:02:000:0019, то суд вважає вірним зазначити таке. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (стаття 19 ЦПК України). Виникнення спірних правовідносин обумовлено наявністю між сторонами спору про право оренди на вказану вище земельну ділянку, оскільки, на думку позивача, державна реєстрація Додаткової угоди від 15.01.2021 року про викладення в новій редакції Договору оренди земельної ділянки № 019 від 06.01.2012 року порушує її права на користування та розпорядження зазначеною власністю. Вказана вимога свідчить про приватноправовий характер спірних правовідносин, тому ця позовна вимога правильно заявлена в порядку цивільного судочинства та підлягає розгляду судом загальної юрисдикції. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Як встановлено судом, Додаткова угода від 15.01.2021 року про викладення в новій редакції Договору оренди земельної ділянки № 019 від 06.01.2012 року зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Лособиковим М.Г. 26.01.2021 року, номер запису 40295966. Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Власником спірної земельної ділянки кадастровий номер 3521110100:02:000:0019 на момент реєстрації Додаткової угоди був [PERSON] , померлий [INFO] , позивач у справі [PERSON] набула право власності на вказану земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Разом з тим, реєстрація неукладеної між сторонами угоди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою. Отже, реєстрація Додаткової угоди від 15.01.2021 року до договору оренди ФГ «Олена» на вищевказану земельну ділянку, коли угода, як правочин, є неукладеним, не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права. На підставі викладеного, обґрунтованими є доводи позовної заяви про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації Додаткової угоди від 15.01.2021 року про викладення в новій редакції Договору оренди земельної ділянки № 019 від 06.01.2012 року (номер запису речового права 40295966), проведеної 26.01.2021 року державним реєстратором Гайворонської районної державної адміністрації Лособиковим М.Г. відносно земельної ділянки кадастровий номер 3521110100:02:000:0019. Щодо судових витрат. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 та ч.1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За подання позовної заяви стороною позивача було сплачено судовий збір в розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією № N1D584132M від 21.09.2021 року. Оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати із сплати судового збору в розмірі 908 грн. Що стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Процесуальний алгоритм доведення розміру витрат на професійну правничу допомогу передбачає подання стороною судового процесу: попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат - разом із першою заявою по суті спору відповідно до статей 134 ЦПК України та доказів понесення судових витрат - до закінчення судових дебатів або, за попередньою заявою, протягом 5 днів після ухвалення судового рішення (у порядку, передбаченому ч.8 ст. 141 ЦПК України). Зокрема, згідно з положеннями статті 137 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами за результатом розгляду справи, визначається відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та встановлюється на підставі наступних доказів: детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по певній справі; доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката; доказів здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі № 821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі № 199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. У постанові Верховного Суду у справі № 922/2604/20 від 20.07.2021 року зазначено, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. На підтвердження понесення позивачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, яка надана адвокатом Остащенко О.М., суду надано, зокрема договір про надання правової допомоги № 59 від 13.06.2022, додаткову угоду № 1 до Договору № 59 про надання правової допомоги від 13.06.2022 року, згідно якої сторони угоди визначили розмір гонорару (а.с. 128-131); ордер про надання правничої (правової) допомоги від 17.06.2022 року (а.с. 92); акт виконаних робіт до Договору № 59 від 06.07.2022 про надання правової допомоги від 13.06.2022 року, згідно якого сторони узгодили, що вартість наданих послуг становить 12 100 грн., крім того сторони погодили оплату за участь адвоката в трьох судових засіданнях в розмірі 3600 грн. (по 1200 грн. за одне судове засідання), гонорар сплачено клієнтом в сумі 12 100 грн. (а.с. 132); квитанцію до прибуткового касового ордера № 102 від 06.07.2022 року, згідно якої АБ «Остащенко» прийнято від [PERSON] 12 100 грн. (підстава Договір № 59 про надання правової допомоги від 13.06.2022 року) (а.с. 133). При цьому, в позовній заяві вказано, що попередній розрахунок суми судових витрат, які поніс і очікує понести позивач у зв`язку з розглядом справи, складає 11 000 грн. Таким чином, визначаючи розмір таких витрат суд виходить з наступного. З огляду на те, що остаточний розрахунок судових витрат значно перевищує вартість таких витрат, яка зазначена в попередньому (орієнтованому) розрахунку суми судових витрат, які сторона позивача очікувала понести у зв`язку із розглядом справи, а також ураховуючи дані акту виконаних робіт від 06.07.2022 року до Договору № 59 про надання правової допомоги від 13.06.2022 року про вартість наданих послуг, та те, що гонорар сплачено клієнтом в сумі 12 100 грн., що стверджується даними квитанції до прибуткового касового ордера № 102 від 06.07.2022 року, тому суд дійшов висновку про часткове стягнення судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді, саме у сумі документально підтверджених таких витрат у розмірі 12 100 грн. При цьому, суд також враховує критерії розумності розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва його інтересів.

Outcome: approved