Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

29.07.2022р. заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що за станом свого здоров`я не може самостійно виносити та народити дитину, у зв`язку з чим скористалася процедурою сурогатного материнства. Клінікою репродуктивної медицини ім..Академіка В.І. Грищенка було проведено процедуру екстракорпорального запліднення із використанням її яйцеклітини та сперми невідомого донора. В подальшому кріоконсеровані ембріони було передано до ТОВ «Аврора ДРТ», з яким вона 22.09.2021р. уклала договори про надання послуг розморожування та перенесення ембріонів та надання послуг з підбору сурогатної матері. За результатами підбору кандидата вона 22.09.2021р. уклала нотаріально посвідчений договір з [PERSON] зі згоди її чоловіка [PERSON] на виношування вагітності, яка настане після імплантації ембріонів, отриманих в результаті проведення процедури екстракорпорального запліднення з використання яйцеклітин замовника. [PERSON] також надала нотаріально посвідчену письмову згоду на запис її - [PERSON] матір`ю народженої дитини. 11.10.2021р. ТОВ «Аврора ДРТ» в межах програми ДРТ проведено перенесення одного кріоконсервованого ембріона у порожнину матки сурогатної матері [PERSON] , за наслідками чого настала вагітність та [INFO] в м.Дніпрі народилась дитина жіночої статі. Листом від 28.07.2022р. Шевченківський відділ ДРАЦС у м.Дніпрі відмовив заявниці в державній реєстрації народження дитини з посиланням на ст.123 СК України, яка, на думку цього відділу визначає суб`єктом отримання послуги із застосуванням репродуктивних технологій, а й відтак батьками народженої від цього дитини, виключно подружжя, у зв`язку з чим державна реєстрація народження суперечить діючому законодавству. У зв`язку з цим вона позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини в органах ДРАЦС і вимушена звернутися до суду з цією заявою. Також зазначає, що відповідно до Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України №787 від 09.09.2013р., необхідними умовами для участі в програмі сурогатного материнства є, зокрема, наявність генетичного зв`язку подружжя або одного з майбутніх батьків, в інтересах якого здійснюється СМ. Отже, законодавчо передбачена можливість не тільки подружжя, а й одного з майбутніх батьків, приймати участь в програмі сурогатного материнства. Жодним законодавчим актом не встановлена заборона використання ДРТ із застосування сурогатного материнства жінкою, яка не перебуває у шлюбі, оскільки в іншому випадку це б свідчило про дискримінацію жінки за сімейним станом, що є протиправним. Крім того, Сімейний кодекс України та Правила державної реєстрації актів цивільного стану визначають можливість визначення походження дитини та реєстрації її народження жінкою, яка не перебуває у шлюбі, в т.ч. за відсутності спільної заяви батьків. В такому випадку згідно з ч.1 ст.135 СК України запис про батька проводиться за вказівкою матері. Визначивши порядок визначення походження дитини, зачатою подружжям в результаті застосування ДРТ, законодавець залишив поза увагою питання визначення походження дитини, зачатою за допомого ДРТ жінкою, яка не перебуває у шлюбі. Відсутність відповідних правових норм не є перешкодою для здійснення державної реєстрації народження її дитини, під час якої вона повинна бути записана матір`ю дитини, а відомості про батька внесені за її вказівкою. Просить встановити факт народження дитини жіночої статі [PERSON] , дата народження - [INFO] , місце народження - м.Дніпро, мати дитини - громадянка України [PERSON] , [INFO] , яка у зареєстрованому шлюбі не перебуває. Здійснити державну реєстрацію народження дитини і визначення її походження у відповідності до ч.1 ст.135 СК України, зазначивши в графі «Відомості про батька» - [PERSON] , громадянин України», в графі «Для відміток» зазначити, що матір`ю дитини, яка ідентифікована електронною системою охорони здоровья за даними заяви на згоду на запис матір`ю дитини, є громадянка України [PERSON] . Допустити негайне виконання рішення суду. Ухвалою суду від 29.07.2022р. відкрито окреме провадження у цивільній справі за цією заявою та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні за участю заявника та представника заінтересованої особи. 12.08.2022р. від представника заінтересованої особи - Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) до суду надійшли письмові пояснення на заяву [PERSON] , в яких зазначено, що 08.07.2022р. до відділу звернулась [PERSON] з заявою про державну реєстрацію народження дитини, до якої додані певні документи. З цих документів встановлено, що станом на день укладання договору про сурогатне материнство та виношування дитини і на день народження дитини у сурогатної матері [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з чоловіком не перебувала та не перебуває на цей час, що нажаль суперечить ст.48 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», якою передбачена можливість застосування штучного запліднення та імплантації ембріона за медичними показаннями повнолітньої жінки, з якою проводиться така дія, за умови наявності письмової згоди подружжя. Юридична процедура реалізації сурогатного материнства, яка передбачена Порядком застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України №787 від 09.09.2013р., також вказує на можливість участі в програмі сурогатного материнства тільки подружжя за умови наявності свідоцтва про шлюб. Ст.123 СК України визначає, що у разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, державна реєстрація народження проводиться за заявою подружжя, яке дало згоду на таке перенесення. Одночасно з такою заявою подається нотаріально посвідчена заява про згоду жінки на запис подружжя батьками дитини та довідка про генетичну спорідненість батьків з плодом. Таким чином, законодавець чітко визначив суб`єкта отримання послуги із застосуванням ДРТ, яким є подружжя. Зважаючи на це, відділ відмовив в проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, яка народилась [INFO] у [PERSON] в результаті застосування ДРТ та записі [PERSON] матір`ю цієї дитини. Також просив провести судовий розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи. Суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи. Представник заявниці - адвокат Єрмоленко В.А. в судовому засіданні заяву підтримала повністю з підстав, викладених у ній, просить її задовольнити. Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках. Згідно з п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. При цьому, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У зв`язку з цим, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Відповідно до ч.1,2,4 ст.13 цього Закону державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Відповідні положення містяться в розділі ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. №52/5. Перелік документів, які є підставою для проведення державної реєстрації народження визначений п.2 розділу ІІІ Правил. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Згідно з п.11 вказаного розділу у разі народження дитини жінкою, якій в організм було перенесено ембріон людини, зачатий подружжям у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, державна реєстрація народження проводиться за заявою подружжя, яке дало згоду на таке перенесення. У цьому разі одночасно з документом, що підтверджує факт народження дитини цією жінкою, подається заява про її згоду на запис подружжя батьками дитини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідченою, а також довідка про генетичну спорідненість батьків /матері чи батька/ з плодом. При цьому в графі "Для відміток" актового запису про народження робиться один з таких записів: "Матір`ю дитини, яка ідентифікована електронною системою охорони здоров`я за даними заяви про згоду на запис подружжя батьками дитини, є громадянка (прізвище, власне ім`я, по батькові)" або " Матір`ю дитини згідно з медичним свідоцтвом про народження є громадянка (прізвище, власне ім`я, по батькові)", а також зазначаються найменування закладу (установи), що видав(ла) довідку, дата її видачі та номер, дані нотаріуса (прізвище та ініціали, нотаріальний округ чи державна нотаріальна контора), дата та за яким реєстровим номером засвідчено справжність підпису жінки на заяві про її згоду на запис подружжя батьками дитини. Згідно з п.14-16 розділу ІІІ Правил якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини за заявою будь-кого з них. Якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі одного із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, а походження дитини від батька визначається за спільною заявою батьків про державну реєстрацію народження. Якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем та громадянством матері, а власне ім`я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження. Аналогічні правила визначення походження дитини встановлені ст.122-126 Сімейного кодексу Укараїни. Так, відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. У разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям (чоловіком та жінкою) в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя (ч.2 ст.123 СК України) Згідно з ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини, від батька - 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя. Учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Суд встановив, що [INFO] в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ДОР» в м. Дніпрі [PERSON] на 40 тижні вагітності народила живу дитину жіночої статі вагою 3150г, зростом 52см, що підтверджується копією обмінної картки породілля та копією медичного висновку № СР2В-СВ7Т-38М4-54ЗР про народження за результатами огляду пологів (арк..46,73). [PERSON] народила дитину за програмою сурогатного материнства в результаті застосування ДРТ із перенесенням в її організм ембріона людини, зачатого шляхом екстракорпорального запліднення яйцеклітини [PERSON] та сперми невідомого донора у зв`язку з неможливістю [PERSON] за станом здоров`я самостійно виносити та народити дитину, що підтверджується випискою з амбулаторної картки [PERSON] № 10167 , договором б/н від 28.11.2020р. про надання медичної допомоги методами ДРТ, укладеним між ТОВ «Клініка репродуктивної медицини ім..академіка В.І. Грищенка» та [PERSON] , протоколом культивування ембріонів від 13.12.2020р., заявою [PERSON] на кріоконсервацію ембріонів від 14.12.2020р., висновком за результатами секвенування ДНК №643 від 06.01.2021р., договором №21-35 від 22.09.2021р. про надання послуг з розморожування та перенесення ембріонів, укладеним між ТОВ «АВРОРА ДРТ» та [PERSON] , заявою [PERSON] від 22.09.2021р. на розморожування та перенесення ембріонів, договором про надання послуг з підбору сурогатної матері №1-21ПСМ від 22.09.2021р., укладеним між ТОВ «АВРОРА ДРТ» та [PERSON] , актом про передачу кріоконсерованих ембріонів пацієнтки [PERSON] , нотаріально посвідченим договором від 22.09.2021р. між [PERSON] та [PERSON] на виношування вагітності в рамках програми сурогатного материнства, нотаріально посвідченою заявою [PERSON] від 22.09.2021р. про згоду на участь його дружини [PERSON] в програмі сурогатного материнства (арк..15-45). Згідно з заявою, посвідченою 22.09.2021р. приватним нотаріусом ДМНО Цірейкіним М.С., реєстровий № 978, [PERSON] , [INFO] , надала згоду на запис [PERSON] матір`ю народженої дитини (арк.44). Згідно з довідкою ТОВ «АВРОРА ДРТ» б/н від 25.05.2022р. встановлена генетична спорідненість матері [PERSON] із плодом, який виношує сурогатна матір [PERSON] (арк..47). [PERSON] , [INFO] , на момент запліднення та народження дитини яка у зареєстрованому шлюбі не перебувала. 08.07.2022р. [PERSON] звернулась до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявою про державну реєстрацію народження дитини жіночої статі, яка народилась [INFO] у [PERSON] за програмою сурогатного материнства із застосуванням ДРТ та заплідненням її яйцеклітини (арк..65). Листом від 28.07.2022р. Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відмовив [PERSON] у державній реєстрації народження дитини та видачі свідоцтва про народження, оскільки діюче законодавство передбачає правила визначення походження дитини, зачатої в результаті застосування ДРТ та перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого лише подружжям, яке відповідно і є батьками дитини. Діюче законодавство не передбачає правил державної реєстрації народження дитини, зачатої за допомогою ДРТ за заявою жінкою, яка не перебуває у шлюбі. Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним факт народження [INFO] дитини жіночої статі - [PERSON] , яка народилась в результаті застосування ДРТ шляхом запліднення яйцеклітини [PERSON] та сперми невідомого донора та перенесення ембріона в організм [PERSON] за програмою сурогатного материнства. Цей факт підтверджується вищевказаними письмовими документами, які надані заявницею та безпосередньо досліджені судом. Підстав сумніватися в їх достовірності у суду немає, вказані документи суд вважає належними, допустимими та достатніми доказами у цій справі. При цьому, матір`ю дитини є заявниця [PERSON] , генетична спорідненість якої з дитиною підтверджена відповідним медичним висновком і жодним чином, в т.ч. заінтересованою особою, не заперечується. Отже, спору про право суд не вбачає. Разом з тим, заявниці відділом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено в проведенні державної реєстрації народження її дитини з посиланням на відсутність в законодавстві, що регулює відповідні правовідносини, правил визначення походження та державної реєстрації народження дитини, яка народилась в результаті застосування ДРТ та перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого шляхом запліднення яйцеклітини жінки, яка не перебуває у шлюбі. Таким чином, зареєструвати народження дитини у відповідності до вимог діючого законодавства, а отже підтвердити відповідний факт в позасудовому порядку заявниця не має можливості. Однак факт, про встановлення якого вона просить, має для неї юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх прав та свобод громадянина України. Також суд вважає необхідним зазначити, що відсутність в діючому законодавстві чітких норм щодо визначення походження та державної реєстрації народження дитини, яка народилась в результаті застосування ДРТ та перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого шляхом запліднення яйцеклітини жінки, яка не перебуває у шлюбі, не є перешкодою для реалізації такою жінкою права на материнство, яке гарантується Конституцію та законодавством України, в т.ч. шляхом застосування ДРТ за програмою сурогатного материнства, відповідно до якої вона може бути реалізована не тільки подружжям, а й одним із майбутніх батьків (в даному випадку однією жінкою) за умови наявності генетичного зв`язку з дитиною. Право на материнство має будь-яка жінка і це право не залежить від перебування її у шлюбі. При цьому, визначення походження дитини, яка народилась у жінки, яка не перебуває у шлюбі, чітко врегульовано ст.125,135 СК України, і саме ці норми підлягають застосуванню в цій справі. Отже, в даному випадку матір`ю дитини є заявниця [PERSON] , батьком (у зв`язку з відсутністю спільної заяви батьків особа за вказівкою матері) - громадянин України [PERSON] . На підставі вищевикладеного, заяву [PERSON] слід задовольнити. Враховуючи, що на даний час на території України введено воєнний стан, суд на підставі ст.317,430 ЦПК України вважає необхідним допустити негайне виконання вказаного рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved