Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

КП «Водоканал» звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 14 792,85 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають відповідачі, які користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за спожиту воду та послуги водовідведення вносять не в повному обсязі, тому у них виникла заборгованість за період з 01.05.2012 по 30.09.2021 в розмірі 14 792,85 грн, що позивач КП «Водоканал»просить стягнути з відповідачів на їх користь, а також судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. 07.02.2022 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що з 20.09.2014 в будинку було припинено надання водо- та теплопостачання оскільки проводився капітальний ремонт будинку, мешканці звільнили будинок, станом на 05.02.2019 ремонтні роботи тривали, а тому в зазначений період нарахування з боку позивача були безпідставними. 13.06.2022 від представника позивача КП «Водоканал» - Панаріної А., надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з тих підстав, що відповідач не звертався до КП «Водоканал» із заявами та підтверджуючими документами щодо не проживання його та його родини у квартирі в період проведення ремонтних робіт. Відселення мешканців з будинку міською владою не здійснювалось. 09.08.2022 від представника відповідача - адвоката Литвинця Ю.В., надійшли пояснення, в яких він просить застосувати строки позовної давності за період до листопада 2018 року в тому разі, якщо позовні вимоги КП «Водоканал» будуть доведеними. Від представника позивача - Панаріної А., надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Від відповідача [PERSON] у відзиві міститься клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явилась, причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з відповідями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 14.01.2022 відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-12). Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу УРСР, та визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язанням з договору найму житлового приміщення. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 546 від 28.10.1999 «Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення», збір абонентної плати з населення за водокористування і водовідведення проводиться окремо від інших комунальних платежів та передано функції по збору платежів від населення комунальному підприємству «Водоканал». Не погоджуючись з позовними вимогами, відповідач [PERSON] надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що з 20.09.2014 в будинку було припинено надання водо- та теплопостачання оскільки проводився капітальний ремонт будинку, мешканці звільнили будинок, станом на 05.02.2019 ремонтні роботи тривали, а тому в зазначений період нарахування з боку позивача були безпідставними. У відповіді на відзив представник КП «Водоканал» - Панаріна А., зазначає, що КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради листом від 03.12.2018 № 4646/01-05 повідомило КП «Водоканал» про те, що згідно титульних списків об`єктів капітального ремонту житлового фонду Запорізької міської ради 2017-2018 років на житловому будинку по [ADDRESS] заплановано: заміна внутрішніх та зовнішніх інженерних мереж каналізації, електромереж, ремонт вимощення, приміщень 1-го поверху, 11 квартир - № № 1, [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS]. Крім того, у вказаному листі КП «Запоріжремсервіс» повідомило також про те, що протягом 2017 року по теперішній час підрядними підприємствами виконуються ремонтні роботи у квартирах [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Орієнтовний термін виконання робіт - березень 2019 року. За інформацією КП «Запоріжремсервіс», відселення мешканців міською владою не здійснювалось, але, враховуючи ремонтні роботи в квартирах, мешканцями самостійно було вирішено питання тимчасового проживання в інших місцях, про які КП «Запоріжремсервіс» невідомо. 09.08.2022 від представника відповідача - адвоката Литвинця Ю.В., надійшли пояснення, в яких він просить застосувати строки позовної давності за період до листопада 2018 року в тому разі, якщо позовні вимоги КП «Водоканал» будуть доведеними. У відповідності до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості та довідки по особовому рахунку [NUMBER] , відповідачі отримували послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з 01.05.2012 по 30.09.2021, однак сплачували їх не в повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість, яка складає 14 792,85 грн, з якої: заборгованість за холодне водопостачання у розмірі 6 578,15 грн, за холодне водовідведення - 4 282,24 грн, за гаряче водопостачання - 1 490,81 грн, за гаряче водовідведення - 2 441,65 грн (а.с. 3-6). Зазначена заборгованість до теперішнього часу відповідачами не сплачена, в добровільному порядку спір не вирішено. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку та не надано даних щодо погашення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обов`язків по оплаті за надані послуги та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення зазначеної заборгованості. Належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень щодо фактичного не проживання, а відтак і не користування послугами, що надавались КП «Водоканал», відповідачами надано не було. Адже, відповідно до письмових доказів, долучених до відзиву, вбачається лише той факт, що дійсно за адресою: [ADDRESS] , з 20.09.2014 проводились ремонтні роботи, що станом на 05.02.2019 тривали та орієнтовний термін їх закінчення - грудень 2019 року. Початок демонтажу радіаторів центрального опалення та каналізації житлового будинку за вищевказаною адресою розпочато 20.09.2014, а 28.12.2019 змонтовані радіатори встановлені та поновлено центральне опалення. Згідно акту № 104 від 14.03.2016 вбачається не проживання відповідачів за адресою: [ADDRESS] з 01.10.2014 по день складання акту. Однак, суд критично ставиться до цього акту, адже з боку відповідачів не було заявлено клопотання про виклик до суду в якості свідків осіб, якими складено даний акт задля того, щоб вони, попереджаючись про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань, а також приведені до присяги, змогли особисто підтвердити факти, викладені в цих актах. В свою чергу позивач зазначає, що КП «Запоріжремсервіс» ставило до відома КП «Водоканал» листом № 4646/01-05 від 03.12.2018 про капітальні ремонтні роботи в будинку за адресою проживання відповідачів, однак відселення мешканців міською владою не здійснювалось (а.с. 56 - зворотний бік). Разом із тим, відповідачами заявлено про застосування при вирішені спору вимог закону щодо спливу позовної давності. За нормами ст. 256 ЦК України позовна давність - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Отже, оскільки вказаними Правилами встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок оплати послуг щомісячно, то право вважається порушеним з моменту недотримання споживачем строку оплати кожного чергового рахунку, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його оплати. Таким чином, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання споживачем кожного з цих зобов`язань. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідачі у період з 01.05.2012 по 30.09.2021 здійснили наступні платежі: у вересні 2012 року - 782,68 грн при нарахуванні 273,57 грн; у жовтні 2012 року - 273,57 грн при нарахуванні 281,98 грн; у листопаді 2012 року - 282,03 грн при нарахуванні 272,61 грн; у серпні 2013 року - 367,59 грн при нарахуванні 282,67 грн (а.с. 3). В подальшому, в період з вересня 2013 року по вересень 2021 року, відповідачами не було здійснено жодної сплати в рахунок погашення заборгованості за отримані послуги, а отже вони не виконувала свої зобов`язання з оплати комунальних послуг. Таким чином, суд приходить до переконання, що вже починаючи з вересня 2013 року позивач мав можливість довідатися про порушення свого права і саме з цього часу для нього розпочався перебіг позовної давності. Проте, до суду із даним позовом позивач звернувся тільки в листопаді 2021 року, у зв`язку із чим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, заявлених за період часу до листопада 2018 року та вважає за необхідне стягнути з відповідачів з урахуванням строку позовної давності заборгованість в межах позовних вимог за період часу з листопада 2018 року по 30.09.2021 в розмірі 1 815,17 грн, в іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку із пропуском строку позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам від заявлених, в сумі 278,53 грн.

Outcome: partial