Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно починаючи із дати подання позову і довічно. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є непрацюючим пенсіонером похилого віку, інвалідом І групи, має ряд захворювань. Її дохід складає лише пенсія, яка не дозволяє забезпечити її гідне існування, коштів на достаній рівень життя не вистачає. Відповідач є її сином, може надавати їй допомогу, але ухиляється від свого обов`язку. Враховуючи всі свої витрати та доходи сина, вважає що син в змозі платити аліменти в розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно, для підтримки її матеріального стану та життя. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 липня 2022 року залучено третю особу. 28 квітня 2022 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, згідно якого [PERSON] позов про стягнення аліментів визнає частково та просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з нього аліменти на користь позивача в розмірі 800 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 17 грудня 2021 року (дати подання позову) і довічно. Зазначений розмір аліментів відповідач обгрунтовує тими обставинами, що у позивача крім нього є ще один повнолітній та працездатний син, який має можливість надавати матері матеріальну допомогу. Крім того, відповідач зазначає, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітнх дітей та непрацююча на даний час дружина. З урахуванням вказаних обставин, відповідач вважає необхідним та достатнім стягувати з нього на користь позивача аліменти у розмірі 800 грн. 00 коп. щомісячно. 05 серпня 2022 року до суду надійшли пояснення третьої особи на позовну заяву. В наданих поясненнях [PERSON] зазначив, що він є рідним сином позивачки та проживає поруч зі своєю матір`ю та систематично надає їй допомогу як в побутовому плані, так і в матеріальному, зокрема: купує їй ліки, здійснює оплату комунальних послуг та додатково надає матері матеріальну допомогу щомісяця в розмірі 2 000 грн. 00 коп. Натомість його рідний брат не турбується про їхню матір, не цікавиться її станом здоров`я, жодної допомоги, зокрема і грошової, не надає. Третя особа вважає, що такою бездіяльністю відповідач ставить матір у скрутне матеріальне становище та перекладає обов`язок по утриманню матері виключно на нього. За викладених обставин, [PERSON] просить позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача в розмірі 2 000 грн. 00 коп. задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] в судовому засіданні частково заперечував проти позовних вимог щодо заявленого розміру стягуваних аліментів на утримання позивача, вважаючи його завищеним, оскільки на утриманні відповідача перебуває двоє неповнолітніх дітей та непрацююча дружина, а також з тих підстав, що позивач [PERSON] має ще одного повнолітнього та працездатного сина, який має можливість надавати матері матеріальну допомогу. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої, третьої статті 172 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи встановлено, що позивач по справі [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження №285 від 24 квітня 1979 року. Позивачка має статус пенсіонера та отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою №8052660076041325 від 13 жовтня 2021 року наданою Кременчуцьким об`єднаним управлінням ПФУ в Полтавській області. Згідно довідки до акту МСЕК серії 12 ААБ №706301, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом І групи з 19 лютого 2020 року, причина інвалідності - загальне захворювання. Інвалідність встановлена безтерміново. Відповідно до вказаної довідки позивач потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до висновку ЛКК №440 від 20 квітня 2022 року, виданого ЛЛК КП «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни» ПОР м. Кременчука, [PERSON] , 22 липня 1956 року, неспроможна до самообслуговування та пересування, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та використання медичних засобів на постійній основі. Також встановлено, що позивач має ряд захворювань. Суд вважає доведеним факт, що позивач у зв`язку з пенсійним віком, інвалідністю та наявністю захворювань, відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги. Як встановлено в судовому засіданні та заперечувалося сторонами по справі, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання непрацездатної матері не надає. Разом з тим, суд вважає необґрунтованим розмір аліментів заявлений позивачем, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 17 жовтня 2008 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Дружина [PERSON] - [PERSON] , з 23 листопада 2021 року по теперішній час перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітна, про що свідчить довідка №592 від 20 квітня 2022 року, видана Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості. [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 березня 2010 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Відповідно до статті 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Так, в судовому засіданні встановлено, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина та дружина, яка на даний час не працює та має статус безробітної. Позивачка обґрунтовувала позовні вимоги посиланням на те, що вона є непрацездатною, отримує пенсію, більшу частину з якої витрачає на придбання продуктів харчування та ліків. Коштів, необхідних для забезпечення її життєдіяльності не вистачає, а тому зважаючи на скрутне матеріальне становище вона потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати її повнолітній син. На сьогоднішній день її син, не допомагає їй матеріально, не забезпечує її всім необхідним для нормального проживання. Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року № № 1928-IX установлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2022 році зокрема осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні. Із наданої позивачем довідки про розмір пенсії вбачається, що розмір пенсії [PERSON] є не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. На момент розгляду цієї справи позивачка отримує пенсією у розмірі, що забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, однак, з урахуванням похилого віку позивачки та того, що вона мешкає сама, суд допускає витрати позивача на ліки та речі, вартість яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Разом з тим, позивачка не надала доказів на підтвердження розміру витрат на лікування. Відповідно до статті 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене, а також враховуючи наявність у відповідача інших осіб, що перебувають на його утриманні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1 250 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 17 грудня 2021 року і довічно. Відповідно до статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. Розподіляючи судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку з тим, що позивачка в силу пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судових витрат, а саме за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання матері, то в силу статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 620 грн. 25 коп. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial