Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 12 серпня 2010 року Виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 197 та залишення проживання дитини [PERSON] разом з позивачем. Від спільного життя у позивача та відповідача є неповнолітня дочка: [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. Тому позивач просила шлюб між нею та відповідачем - розірвати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.02.2022 року (суддя Янченко А.В.) відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 04.07.2022 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини роз`єднано, виділено в самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Позивач у судове засідання 25.08.2022 року не з`явилася, про дату та час судового розгляду повідомлялася належним чином. Відповідач у судове засідання 25.08.2022 року не з`явився, про дату та час судового розгляду справи повідомлявся належним чином, свого відзиву на позов не подав. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 серпня 2010 року Виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області між позивачем та відповідачем укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 197 Позивач та відповідач сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Від спільного життя у позивача та відповідача є неповнолітня дочка: [PERSON] . За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved