Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів державної допомоги, виплаченої надміру. Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі заяви від 30.07.2019 року [PERSON] , позивачем призначалась тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату на період з 28.07.2019 року до 31.10.2019 року. В результаті перевірки було встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо не вказав у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги наявність у нього двох житлових приміщень, а саме: квартири за адресою: [ADDRESS] площею 76,3 кв.м. та будинку за адресою: [ADDRESS] загальною площею 94,1 кв. м. що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.10.2019 року №186018018. Відтак, відповідач не мав права на отримання тимчасової допомоги, а відповідно незаконно отримав вищезазначену допомогу за вказані періоди, оскільки загальна площа двох житлових приміщень перевищувала норму власності чи володіння на 138,9 кв. м. (76,3+ 94,1) (21+ 10,5) = 138,9 кв. м. Отже, неподання інформації відповідачем про те, що у власності відповідача є дві житлові приміщення вплинуло на розмір допомоги тимчасової допомоги, підстав для виплати йому вищезазначеної допомоги немає. Таким чином, тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату призначалась незаконно по вині відповідача, який подав недостовірну інформацію, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у вигляді тимчасової допомоги на суму 4893,81 гривень. 30.10.2019 року, 16.03.2020 року, 24.06.2020 року відповідачу скеровано повідомлення про стягнення суми соціальної допомоги, виплаченої надміру, та запропоновано повернути її добровільно. Оскільки відповідач добровільно не повернув кошти у розмірі 4893,81 гривень, а тому змушені звернутись до суду за захистом свого права та інтересу. Просить позов задоволити. Ухвалою судді від 15.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати за участю учасників справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладених у позові. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що через неправильності занесення у трудовій книжці його по батькові він не отримав пенсію за віком. Внаслідок чого він був змушений 30.07.2019 року звернутись за даною допомогою до позивач. Тому вважає, що через скрутне його матеріальне становище, позивач не має права вимагати дану суму коштів, а тому просить у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 30.07.2019 року, позивачем прийнято рішенням №3766 про призначення допомоги від 05.08.2019 року, а саме призначена тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату на період з 28.07.2019 року до 31.10.2019 року/а.с.3.7/. Одночасно із заявою [PERSON] надавав декларації продоходи\~та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, де в розділі ІІІ «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо(дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» задекларував лише квартиру за адресою: [ADDRESS] площею 75 кв.м, власником якої є він сам/а.с.4/. Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098\~(далі - Порядок), визначається механізм призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного частиною першою\~статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті, за наявності в неї менш як 15 років страхового стажу, та її виплати, кожні шість місяців з урахуванням змін майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату. Зі змісту пункту 5 Порядку встановлено, що для призначення тимчасової допомоги особа подає органу соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання такі документи, зокрема, заяву та декларацію про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням тимчасової допомоги. Інформація про склад сім`ї особи, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги, зазначається в декларації про доходи та майновий стан. Відповідальність за достовірність наданої інформації покладається на особу, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги. Пунктом 12 Порядку встановлено, що тимчасова допомога не призначається у разі коли у власності особи або членів її сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв.м, на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв.м. на сім`ю, чи більш як один автомобіль, інший транспортний засіб (механізм). Згідно пункту 15 Порядку тимчасова допомога виплачується у грошовій формі щомісяця за поточний місяць за зареєстрованим місцем проживання (місцем фактичного проживання) особи відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках. Згідно з пунктом 16 Порядку виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, що настає затим, у якому виявлено зазначені факти. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.10.2019 року за №186018018 відповідач є власником двох житлових приміщень, а саме: квартири за адресою: [ADDRESS] площею 76,3 кв.м. та будинку за адресою: [ADDRESS] загальною площею 94,1 кв. м./а.с.11/ Таким чином відповідач не зазначив у декларації, що йому на момент надання йому тимчасової допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, володіла об`єктом нерухомості, зокрема будинком за адресою: [ADDRESS] загальною площею 94,1 кв. м. Відповідно загальна площа двох житлових приміщень відповідача перевищувала норму власності чи володіння на 138,9 кв. м. (76,3+ 94,1) (21+ 10,5) = 138,9 кв. м. Відтак, відповідач приховав від позивача відомості, які суттєво впливають на призначення йому тимчасової допомоги, а тому він не мав права на отримання тимчасової допомоги, а відповідно незаконно отримав вищезазначену допомогу за вказані періоди. Відповідно до п. 23 Порядку контроль за правильністю призначення і виплати тимчасової допомоги здійснює орган соціального захисту населення, у тому числі через соціальних інспекторів. Згідно з пунктом 24 Порядку, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів і строк їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів під час виплати тимчасової допомоги в наступні періоди на підставі своїх рішень проводять щомісячні відрахування у розмірі, який не перевищує 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. 25.10.2019 року в результаті перевірки було виявлено факт подання документів з недостовірними відомостями, що підтверджується актом від 25.10.2019 року №89/а.с.12/, позивачем відповідачу направлено повідомлення про відмову у наданні державної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам від 25.10.2019 року/а.с.13/. Таким чином, тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату призначалась незаконно по вині відповідача, який подав недостовірну інформацію, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у вигляді тимчасової допомоги на суму 4893,81 гривень. На підтвердження досудового врегулювання спору позивач надав суду докази про те, що він звертався до відповідача з повідомленням про повернення коштів добровільно в сумі 4\~893,81 гривень, проте такі залишились без задоволення/а.с.15-16/ Проте у повідомленні визначений позивачем строк надмірно виплачена тимчасова допомога відповідачем не повернута, що і стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Із змісту статті 22 Закону України\~«Про державну\~соціальну допомогу\~малозабезпеченим сім`ям» вбачається, що одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги, тощо), стягуються згідно із законом. Згідно з положеннями ч.ч.1, 2\~ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 1\~ст.1213 ЦК України\~визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до\~ст.1215 ЦК України\~слідує, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата, стипендії, пенсії, допомоги, інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно із\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до приписів\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. За таких обставин, виходячи із встановлених судом обставин та відповідних їм правовідносин, суд знаходить, що позовні вимоги являються обґрунтованими, доказаними і такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кошти, надміру виплачені за призначеною тимчасовою державною соціальною допомогою непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату в сумі 4\~893,81 гривень. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~всі судові витрати: судовий збір в розмірі 2 481 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved