Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , а також надати дозвіл для зняття з місця реєстрації малолітньої дитини [PERSON] , без письмової\~ згоди батька [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 03.09.2004 року, вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , дошлюбне прізвище вона мала « [PERSON] ». Від даного шлюбу у нас народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . В 2012 році, вона зареєструвала місце проживання відповідача у своєму будинку, який є приватною власністю з господарчими побудовами, розташований за адресою [ADDRESS] . Наразі, за даною адресою зареєстровані 3 особи: 1) \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] ; 2) \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] ; 3) [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними не розірваний, але сімейні відносини припиненні. Разом вони не проживають уже тривалий час. Але відповідач фактично не проживає у спірному будинку, не сплачує комунальні платежі, а комунальні послуги нараховуються на кожну зареєстровану особу і вони великі, вона не в змозі сама оплачувати комунальні послуги. Разом з цим, вона за рахунок своїх власних коштів сплачує за відповідача комунальні платежі. Внаслідок чого відбувається порушення її прав. Факт реєстрації відповідача перешкоджає їй вільно розпоряджатися вищезазначеним будинком. Крім того, після припинених відносин дочка залишився жити з позивачем, а відповідач не бере участі у житті дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до життя та самопочуття дочки. Дочка знаходиться на повному моєму забезпеченні, всі витрати на утримання дитини несу самостійно. На даний час, вона бажає змінити місце реєстрації їх спільної з відповідачем дитині, але зробити цього не може, так як на це потрібна письмова згода відповідача, але він долею доньки не цікавиться, його місцезнаходження невідоме, що унеможливлює отримання від нього згоди на зняття дитини з місця реєстрації. На даний час вона бажає зареєструвати нове місце проживання своєї малолітньої дитини за її фактичним перебуванням, оскільки вважаю, що це буде відповідати інтересам дитини. У судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином. Представник третьої особи Міхальцева В.А., надала в судове засідання заяву, у якій просила проводити розгляд справи у відсутність представника виконавчий комітет Центрально-Міської у місті Кривий Ріг ради. Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] ) є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування ВАР №254410 від 10.10.2003 року. Довідкою № 20 від 21.12.2021, яка видана Криворізькою об`єднаною міською довідково-інформаційною службою, встановлено, що у будинку [ADDRESS] зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . Разом із цим, із акту затвердженого головою квартального комітету № 60 виконавчого комітету\~Центрально-Міської\~районної у\~місті Кривому\~Розі радивбачається, що [PERSON] не проживає у будинку [ADDRESS] з 01.01.2016. З урахуванням викладеного [PERSON] звернулась з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] у судовому порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Зокрема, у позивача суд повинен з`ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). З`ясовується правильність об`єднання кількох однорідних вимог, наявність у позивача інших вимог до відповідача, які можуть бути пов`язаними між собою, для вирішення питання про їх об`єднання або роз`єднання (стаття 126 ЦПК). У відповідача суд з`ясовує суть заперечення проти позову та характер такого заперечення (процесуальний чи матеріально-правовий). З урахуванням вимог і заперечень сторін, обставин, на які посилаються інші особи, які беруть участь у справі, а також норм права, які підлягають застосуванню, суд визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору, і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню (предмет доказування; стаття 179 ЦПК). Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду»). Як слідує із змісту позовної заяви, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю в ньому понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п.33 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до абз. 2 п. 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР).У зв`язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Оскільки позивач [PERSON] є власником спірного домоволодіння, а відповідач [PERSON] будучи там зареєстрованим порушує право користування та розпорядження позивачем домоволодінням [ADDRESS] , тому суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Крім того, У відповідності до ч.ч.1,2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно вимог ч.ч.1,2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. У відповідності до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру від 02 березня 2016 року № 207, визначено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Пунктом 26 вказаних Правил визначено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). При цьому, відповідно до висновку виконавчого комітету Центрально-Міської у місті Кривий Ріг ради, як орган опіки та піклування не заперечує проти позовних вимог [PERSON] щодо зняття малолітньої [PERSON] , [INFO] з реєстрації місця проживання без згоди батька [PERSON] , у зв`язку із чим тому суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1816,00 грн, а також 5000 грн документально підтверджених витрат за отримання юридичних послуг.

Outcome: approved