Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

06.09.2021 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання договору оренди землі, та до Фермерського господарства «Сад-Ко» про розірвання договору суборенди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 25.122014 вона є власником земельної ділянки площею 6,719 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Городоцької міської ради. 05.01.2015 від її імені довірителем укладено договір оренди з відповідачем [PERSON] ніби то на 49 років на належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, [PERSON] без її згоди передав земельну ділянку в суборенду. Відповідачем [PERSON] систематично не сплачується орендна плата за користування землею, що є підставою для розірвання договорів оренди та суборенди. Крім того просила стягнути судовий збір в розмірі 2270 грн. та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 10000 грн. Згідно протоколу передачі справ, справа для розгляду передана судді Перетятько О.В. Ухвалою від 09.09.2021 суддею Перетятько О.В. відкрито провадження у справі, та ухвалою об`єднано позовні вимоги у справі №441/1957/21 (пр. №2/441/688/2021) в одне провадження з матеріалами позовної заяви адвоката Гриня М.І. в інтересах [PERSON] до [PERSON] , Фермерського господарства «Сад-Ко» про розірвання договору оренди та договору суборенди і передано в провадження судді Яворській Н.І., присвоївши об`єднаній справі номер 441/1886/21 ( 2/441/659/2021). 08.11.2021 [PERSON] подав відзив, який обґрунтовує тим, що 05.01.2015 між ним та [PERSON] ( [PERSON] ) було укладено договір оренди земельної ділянки площею 6.719 га. Строк дії договору 49 років. Орендну плату за 2018, 2019 та 2020 роки проводив адресним переказом, в позові просив відмовити в повному обсязі. В ході проведення підготовчого засідання, позивачка, позов в частині розірвання договору суборенди з Фермерським господарством «Сад-Ко», просила залишити без розгляду. Під час судового засідання представник позивача підтримав позовні вимоги та зазначив, що відповідач свій обов`язок щодо належного виконання умов договору щодо сплати орендної плати належним чином не виконує. За весь період дії договору орендар, жодного разу не виплатив орендну плату [PERSON] , що підтверджено довідкою з головного управління ДПС , що інформація про отримані доходи [PERSON] від [PERSON] за період з 2015 року по 11.10.2021 відсутня. Зазначені обставини є підставою для розірвання договору оренди. Відповідач позов не визнав з тих підстав, що умови договору виконувалися належними чином,визнав, що орендна плата не сплачувалася позивачці з 2015 по 2018 за спільною домовленістю про те, що він за свої кошти приведе земельну ділянку позивачки в належний стан. А за 2018,2019 та 2020 роки гроші перерахував в розмірі згідно договору оренди, надсилав їй кошти поштою. В державну податкову службу не звітував. Тому підстав для задоволення позову не має. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 05 січня 2015 року між [PERSON] (прізвище після одруження [PERSON] ) та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки №6. Термін дії договору становить 49 років (п. 5 Договору). (а.с.13) Відповідно до п. 9 Договору орендна плата виплачується один раз у рік в грошовій формі та становить 305 грн. 05 січня 2015 року договір оренди було зареєстровано державним реєстратором Городоцького районного управління юстиції Львівської області, номер запису про інше речове право: 8358972 здійсненого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18568076 від 12.01.2015 (а.с.20,21). Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до ст. 33 вказаного Закону договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що орендар [PERSON] на виконання договору орендну плату позивачці не сплачував. Відомостей щодо\~нарахування та сплати орендної плати за 2018, 2019 та 2020 роки суду не надано. Згідно інформації Головного управління ДПС у Львівській області інформація про суми доходів [PERSON] за період з 2015 по 11.10.2021 рік відсутня. (Матеріали об`єднаної справи номер 441/1886/21 (2/441/659/2021) (а.с.79). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Отже, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а саме те, що орендодавцем було порушено умови договору щодо систематичної несплати орендної плати. Відповідачем [PERSON] належних та допустимих доказів про взаємо домовленості з [PERSON] на які він вказує - не надано і в суді таких не здобуто. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка просила стягнути на її користь 2270 грн. понесених нею судових витрат, однак з огляду на те, що позовну вимогу до Фермерського господарства «Сад-Ко» залишила без розгляду, в цій частині судові витрати суд залишає за нею, а з відповідача [PERSON] на користь позивачки слід стягнути 1960 грн. судового збору в решті суми судового збору відмовити.

Outcome: partial