Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Позивач звернуся до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що з 28.04.2017 перебував із відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18.07.2022. За час перебування у шлюбі ними набуто спільне майно, яке, посилаючись на норми сімейного законодавства, просив поділити наступним чином: --- визнати за ним право власності на грошові кошти, що знаходяться в AT «Альфа Банк» на рахунках відкритих на ім?я відповідачки на загальну суму 46\~744,85 грн. та нараховані на них відсотки; --- визнати за відповідачкою право власності на автомобіль марки SKODA OCTAVIA А8, державний номер [NUMBER] . Ухвалою суду від 09 серпня 2022 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с. 24-25). 11 серпня 2022 року до суду надійшла заява, в якій відповідачка висловила позицію про визнання позову (а.с. 31). Представник позивача адвокат Субота М. І. подав клопотання з проханням розглядати справу без його участі та участі його довірителя. Висловив позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог (а.с. 39). Представник відповідача адвокат Кривка М. В. подав клопотання, в якому підтримавши попередньо подану заяву про визнання позовних вимог, просив розглядати справу без його участі та участі його довірительки (а.с. 37). Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачка позов визнала, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. З 28.04.2017 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18.07.2022 (а.с. 12-15). За час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] набуто у власність транспортний засіб марки SKODA OCTAVIA, державний номер [NUMBER] (а.с. 16). Як вбачається з копії довідки №33460-39.1 від 28.07.2022, на ім?я [PERSON] в АТ «АЛЬФА-БАНК» станом на 28.07.2022 діють наступні рахунки: - № [NUMBER] від 10.09.2021 у валюті гривня залишок коштів по рахунку станом на 28.07.2022 складає 150,60 грн.; - №UА463003460000026209902323523 від 10.09.2021 у валюті гривня залишок коштів по рахунку станом на 28.07.2022 складає 25 932,10 грн.; - №UА903003460000026301100371424 від 21.09.2021 у валюті гривня залишок коштів по рахунку станом на 28.07.2022 складає 20 662,15 грн. (а.с. 18). Відповідно до частин першої та другої статті 60 Сімейного кодексу\~України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60\~СК України свідчить про запровадження презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який заперечує її застосування. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України). Відповідно до частини першої статті 69\~СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною першою статті 70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, врахувавши встановлені судом обставини, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог. Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, позивачу з державного бюджету підлягають поверненню 2648,22 грн., що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви (5296,45 х 0,5 = 2648,22).

Outcome: approved