Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик», ТОВ «НВП «Магістр», ПАТ «Національний депозитарій України», про визнання недійсними правочинів та зобов`язання вчинення певних дій. В обґрунтування позову зазначає, що з 25.08.1973 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , який рішенням Оболонського районного суду міста Києві від 25.04.2019 року розірваний. Під час перебування у шлюбі за спільні кошти подружжя [PERSON] було придбано акції ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик», а саме акцій простих бездокументарних іменних кількістю 129 800 шт., що становило 80 % статутного капіталу цього акціонерного товариства. Крім того, 2019 року вона звернулася до Дарницького районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] про поділ майна серед якого просила суд розподілити між ними акції ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик», однак відповідач без її згоди відчужив [PERSON] акції цього товариства у кількості 64 900 шт., а [PERSON] - у кількості 14 750 шт. Оскільки [PERSON] розпорядився акціями ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» без її згоди, а [PERSON] та [PERSON] набуваючи ці акції не могли не знати про те, що ці акції набуті відповідачем під час перебування у шлюбі з нею, оскільки перебували з ним у довірливих відносинах, [PERSON] просить суд визнати недійсними правочини з відчуження [PERSON] на користь [PERSON] 64 900 простих бездокументарних акцій, що становить 44 % статутного капіталу ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» загальною вартістю 64 900 грн. 00 коп.; визнати недійсними з відчуження [PERSON] на користь [PERSON] 14 750 простих бездокументарних акцій, що становить 10 % статутного капіталу ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» загальною вартістю 14 750 грн. 00 коп.; зобов`язати ТОВ «НВП «Магістр» як депозитарну установу здійснити списання з рахунку в цінних паперах [PERSON] 64 900 простих іменних акцій ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик», що обліковуються на рахунку [NUMBER] з метою зарахування на рахунок в цінних паперах [PERSON] , відкритого в системі реєстру власників іменних цінних паперів ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» 64 900 простих іменних акцій цього акціонерного товариства; зобов`язати ТОВ «НВП «Магістр» як депозитарну установу здійснити списання з рахунку в цінних паперах [PERSON] 14 750 простих іменних акцій ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик», що обліковуються на рахунку [NUMBER] з метою зарахування на рахунок в цінних паперах [PERSON] , відкритого в системі реєстру власників іменних цінних паперів ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» 14 750 простих іменних акцій цього акціонерного товариства. У поданих відзивах на позовну заяву представник ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» - [PERSON]., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просили відмовити у позові повністю, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позов підтримала, позовні вимоги просила задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. У судовому засіданні [PERSON] , його представник - [PERSON] , [PERSON] діючи також, як представник ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик», просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. У судові засідання [PERSON] та представник ТОВ «НВП «Магістр» не з`являлися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомляли, а тому суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності. У судове засідання 02.08.2022 року [PERSON] не прибув, подав клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану, яке судом залишено без задоволення з огляду на стадію судового процесу, надання сторонами пояснень по справі та обсягу поданих ними доказів, а також з огляду на те, що позивач не був позбавлений можливості взяти участь у цьому судовому засіданні за допомогою відеоконференції чи участі його представника. Представник [PERSON] - [PERSON] брала участь у цьому судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідно до ухвали суду від 27.07.2022 року. Решта учасників справи у судове засідання 02.08.2022 року не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про зміну місця проживання чи перебування не подавали, а тому їх неявка не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних в ній матеріалів. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України установлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до змісту ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обставини, встановленірішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом установлено, що 25.08.1973 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 12). Рішенням Виконавчого комітету Печерської районної ради народних депутатів від 26.11.1990 року № 864 зареєстроване мале підприємство «Економіко-правову фірму «Аналітик» (т. 1 а.с. 178). Відповідно до засновницького договору від 19.10.1990 року, укладеного між Київським юридичним клубом в особі головуючого [PERSON]. та Акціонерним економічним банком розвитку «Економбанк» (засновники) створено МП «Економіко-правову фірму «Аналітик» (т. 1 а.с. 179-182). Згідно Статуту Аудиторської фірми у формі ТОВ «Аналітик», затвердженого зборами учасників, протокол № 1 від 01.10.1993 року, частка в статутному фонді фізичних осіб становить: [PERSON] 50 000 карбованців (50 %), [PERSON] 250 000 карбованців (25 %), [PERSON] 150 000 карбованців (15 %), [PERSON] 100 000 карбованців (10 %) (т. 1 а.с. 187-188). З матеріалів реєстраційної справи ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик», що зберігається у Печерській районній в м. Києві державні адміністрації вбачається, що 31.07.1996 року [PERSON] звернувся до АФ «Аналітик» із заявою про передання його частки в статутному фонді [PERSON] , в зв`язку із призначенням на посаду заступника Міністра юстиції України (т. 3 а.с. 26). Протоколом загальних зборів ТОВ АФ «Аналітик» від 31.07.1996 року частку [PERSON] в статутному фонді фірми передано в розпорядження [PERSON] (т. 3 а.с. 21). Згідно протоколу учасників аудиторської фірми у формі ТОВ «Аналітик» від 16.03.2001 року вирішено реорганізувати товариство у закрите акціонерне товариство та прийнято нового учасника [PERSON] , в зв`язку з чим перерозподілити частки у статутному фонді, частка [PERSON] - 75 255 простих іменних акцій, або 51 % статутного фонду (т. 3 а.с. 101). 09.10.2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу акцій, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Куликовською Т.В., відповідно до умов якого [PERSON] придбано прості іменні акції емітента Аудиторської фірми у формі закритого акціонерного товариства «Аналітик» номінальною вартістю 1 грн. за 1 шт., у кількості 54 575 шт., що складає 37 % статутного фонду товариства, загальною вартістю 54 575 грн. 00 коп. (т.3 а.с. 222). За інформацією про випуски ЦП емітента які перебувають в обігу АФ «Аналітік» [PERSON] належить 129 800 простих іменних акцій цього товариства номінальною вартістю 129 800 грн. 00 коп., що становить 88 % акцій статутного капіталу (т. 3 а.с. 219). Як вбачається зі змісту протоколу загальних зборів акціонерів Аудиторської фірми у формі закритого акціонерного товариства «Аналітик» від 22.01.2013 року змінено найменування товариства на Приватне акціонерне товариство «Аудиторська фірма «Аналітик» (т. ІV а.с. 112-114). Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 25.04.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (т. 1 а.с. 13). 15.05.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу цінних паперів за яким [PERSON] продав [PERSON] 64 900 шт. простих іменних акцій ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» (т. 1 а.с. 139). Розпорядженням ТОВ «НВП «Магістр» від 15.05.2019 року списано з рахунку в цінних паперах[PERSON] на рахунок в цінних паперах [PERSON] 64 900 шт. простих іменних акцій ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів від 15.05.2019 року (т. 1 а.с. 135, 136). Крім того, 15.05.2019 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір купівлі-продажу цінних паперів за яким [PERSON] продав [PERSON] 14 750 шт. простих іменних акцій ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» (т. 1 а.с. 140). Розпорядженням ТОВ «НВП «Магістр» від 15.05.2019 року списано з рахунку в цінних паперах [PERSON] на рахунок в цінних паперах [PERSON] 14 750 шт. простих іменних акцій ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів від 15.05.2019 року (т. 1 а.с. 137, 138). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ч. 3 ст. 3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», в редакції Закону станом на день укладення спірних договорів, цінні папери за формою існування поділяються на бездокументарні цінні папери та документарні цінні папери. Бездокументарним цінним папером є обліковий запис на рахунку в цінних паперах у системі депозитарного обліку цінних паперів Відповідно до змісту ч. 4 ст. 3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», в редакції Закону станом на день укладення спірних договорів, цінні папери за формою випуску можуть бути на пред`явника, іменні або ордерні. Права на цінний папір та права за цінним папером, що існують в бездокументарній формі, належать власникові рахунка в цінних паперах, відкритого в депозитарній установ. За ч. 1 ст. 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», в редакції Закону станом на день укладення спірних договорів, акція - це іменний цінний папір, що посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України, цим Законом та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств. Акція є неподільною. Порядок реалізації прав співвласників акції (акцій) визначається Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств. За ч. 2 ст. 20 Закону України «Про акціонерні товариства», в редакції Закону станом на день укладення спірних договорів, всі акції товариства є іменними. Акції товариств існують виключно в бездокументарній формі. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом здійснити відчуження частки (її частини) у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом. Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», в редакції Закону станом на день укладення спірних договорів, передбачено, що акції акціонерного товариства можуть купуватися та продаватися на організованому ринку капіталу. Правочини щодо акцій вчиняються в письмовій формі (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про акціонерні товариства», в редакції Закону станом на день укладення спірних договорів). Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частина 1 ст. 60 СК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України). Згідно ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 177 ЦК України визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші та цінні папери. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). За ч. 3 ст. 368 ЦКУкраїни майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ч.ч. 1 та 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. За ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Частиною 4 ст. 369 ЦК України установлено, що правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Системний аналіз указаних норм свідчить про те, що розірвання шлюбу не тягне за собою зміну правового статусу майна подружжя. Таке майно залишається їх спільною сумісною власністю. Тобто лише після вирішення питання про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, виділення конкретних часток кожному зі співвласників, таке майно набуває статусу спільної часткової власності чи особистої приватної власності. Відсутність згоди одного із співвласників - колишнього подружжя - на розпорядження цінним майном, до якого в тому числі слід відносити цінні папери, є підставою визнання правочину, укладеного іншим співвласником щодо розпорядження спільним майном, недійсним. Таке тлумачення в цілому узгоджується із правовим висновком застосування норм права, які поширюються на спірні правовідносини, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 372/504/17 (провадження №14-325цс18). Частинною 1 ст. 216 ЦК України установлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи, що у судовому засіданні установлено те, що [PERSON] набув право власності на прості іменні акції ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» під час перебування у шлюбі з [PERSON] , розпорядився ними на власний розсуд після розірвання шлюбу шляхом продажу за договорами купівлі-продажу цінних паперів без письмової згоди позивачки, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання спірних правочинів недійсними із застосуванням, в межах позовних вимог, наслідків їх недійсності шляхом зобов`язання депозитної установи здійснити списання акцій з рахунків [PERSON] і [PERSON] із зарахуванням їх на рахунок [PERSON] . При цьому, встановлюючи фактичних обставини справи суд враховує лише документи, які зберігаються в реєстраційній справі ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик», а тому не бере до уваги копії документів, наданих відповідачами. Також суд вважає безпідставними доводи [PERSON] про використання для придбання спірного майна особистих грошових коштів одержаних, зокрема, від продажу 01.09.2003 року належно йому земельної ділянки, оскільки доказів того, для придбання акцій були використані саме ці грошові кошти суду не надано. Інші доводи відповідачів не спростовують встановлених у справі фактичних обставин та зроблених на підставі них висновків. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved