Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

28.06.2022 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 08.09.2006 р. між сторонами було укладено шлюб. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . За доводами позивача, з початку 2021 р. сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті в травні 2021 р. призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач забрала особисті речі та залишила місце спільного проживання. Відповідач залишила сина, [PERSON] , проживати з позивачем. Всі спроби налагодити стосунки не були успішними. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Справу передано судді-доповідачу 28.06.2022 р. 01.07.2022 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Щорського районного суд Чернігівської області від 04.07.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 01.08.2022 р. Ухвалою Щорського районного суд Чернігівської області від 01.08.2022 р., постановленої без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено на 18.08.2022 р. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлялися про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони 08.09.2006 р. зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 6), та є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 7). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 110 Сімейного кодексу України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та не має підстав вважати, що внаслідок розірвання шлюбу будуть порушені права сторін та дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, позивач просив не надавати строк на примирення, від відповідача таке клопотання теж не надходило. Тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved