Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , яка настала [INFO] . Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що її батькам належав на праві власності будинок по [ADDRESS] , яким вони користувалися, здійснювали за ним догляд. У 2015 році померла мама - [PERSON] . Оскільки, батько через свій поважний вік та стан здоров`я не міг сам поратися по господарству, доглядати за будинком, обслуговувати себе, тому позивач практично весь час перебувала з ним перейшовши до нього проживати. [INFO] [PERSON] (батько) помер. У встановлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини, так як не знала, що має право на спадщину, оскільки, ще за життя батько віддав їй домоволодіння і вона ним користувалася, а тому вважала, що це вже її майно. Однак, батько віддав будинок тільки на словах, не виготовивши при цьому правовстановлюючих документів на її ім`я. Нещодавно переглядаючи документи, які залишилися після смерті батька, виявила заповіт від 13 вересня 2013 року, яким він заповів їй все майно. Про існування вказаного заповіту до цього часу вона не знала, оскільки батько про нього нічого не говорив. Крім того, після смерті батька, особа уповноважена на вчинення нотаріальних дій - нотаріус, яка посвідчувала заповіт, не сповістила згідно ст. 63 ЗУ «Про нотаріат» її про наявність вказаного заповіту, а тому у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Виявивши заповіт, вона звернулася до нотаріусаз питанням про прийняття спадщини за заповітом, але отримала відмову у зв'язку з пропуском встановленого строку (6 місяців). Вважає, що нею з поважних причин пропущено строк прийняття спадщини після смерті батька, оскільки вона була необізнаною про наявність заповіта, складеного на її користь і не були здійснені повідомлення та виклик її як спадкоємця за заповітом. Ухвалою суду від 12 травня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25 травня 2022 року підготовче судове засідання закрито та призначено судовий розгляд справи, витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 15 червня 2022 року поновлено строк подання позивачем клопотання про заміну неналежного відповідача. Замінено неналежного відповідача по справі Болехівську міську раду на належного відповідача [PERSON] . Будь - яких інших процесуальних дій не проводилося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать оголошення на сайті Судової влади. Причину своєї неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк відзиву на позов не подала. Оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності, неявка до суду, незалежно від причин, вказує на те, що відповідач фактично відмовилася надавати докази на захист своїх прав у суді. В зв`язку із чим, суд розглядає справу за наявних у справі доказів у її відсутності, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, батькові позивачки [PERSON] належало на праві власності домоволодіння по [ADDRESS] . За життя 30 вересня 2013 року останній склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. [INFO] [PERSON] помер, внаслідок чого відкрилась спадщина на все належне йому майно. Позивач є дочкою [PERSON] і змінила прізвище після одруження з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження та про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Отже, позивач являється спадкоємцем як за заповітом так і за законом. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] (батько) до дня смерті позивача був зареєстрованим та проживав у будинку по [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , який [INFO] помер. З оглянутої судом копії спадкової справи після померлого [PERSON] вбачається, що завідувачем державної нотаріальної контори Т.О. Ігнатовою 11 серпня 2021 року за заявою відповідача [PERSON] заведено спадкову справу, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 11.08.2021 року вбачається, що заповіт від 13.09.2013 року чинний і занесений до спадкового реєстру. В матеріалах спадкової справи, заведеної нотаріусом після померлого [PERSON] наявний запит нотаріуса Т.О. Ігнатової до іншого нотаріуса про витребування копії заповіту складеного [PERSON] , проте відсутня інформація про розшук спадкоємця за заповітом та законом та про її повідомлення про порядок і строки прийняття спадщини. Позивачка до нотаріальної контори звернулася 05 травня 2022 року, а спадщина відкрилася [INFO] , строк для подачі заяви про прийняття спадщини сплив 27 вересня 2021 року. Згідно листа від 05 травня 2022 року за № 148/01-16 завідувачем державної нотаріальної контори Т.О. Ігнатовою відмовлено позивачу у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України, встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України, визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша, друга статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви або ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення. Відповідно до пунктів 2.3 та 3.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, на нотаріуса при заведенні спадкової справи покладається обов`язок перевірити за даними спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. У справі, яка переглядається, суд встановив, що нотаріусом не вчинено усіх необхідних дій для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, не здійснено виклик позивача як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Неповідомлення нотаріусом спадкоємця про відкриття спадщини, невчинення дій щодо його виклику, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, на що посилається сторона у справі, є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини у випадку спадкування за заповітом, з огляду на можливу необізнаність спадкоємця заповіту про його наявність (Постанова КЦС ВС від 26.11.2021 у справі № 371/1142/19). А тому, встановивши, що [PERSON] , була необізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, враховуючи виявлення волі заповідача, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved