Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк Україна» в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду\~з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 18.05.2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , було укладено договір про споживчий кредит № 06-20-056 від 18.05.2020 року, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 86200 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 56% річних, строком на 60 місяців. В рамках укладеного кредитного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок IBAN № [NUMBER] . Відповідачем порушуються умови кредитного договору, а саме допущена прострочена заборгованість зі сплати основного боргу та нарахованих відсотків. Станом на 09.03.2022 року за відповідачем рахується наступна заборгованість: заборгованість за основним боргом (кредитом) 51247,61 грн.; проценти за користування кредитом 8913,62 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 484,03 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 131,88 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1136,71 грн.;втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 235,56 грн. Загальна сума заборгованості відповідача становить 62149,41 гривень. Просять стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит № 06-20-056 від 18 травня 2020 року в сумі 62149,41 грн. та суму сплаченого судового збору. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 червня 2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, скерував до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, із заявами чи клопотаннями до суду не зверталася. У передбачений законодавством термін відповідач відзиву до суду не надала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 18.05.2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , було укладено договір про споживчий кредит № 06-20-056 від 18.05.2020 року, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 86200 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 56% річних, строком на 60 місяців. В рамках укладеного кредитного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок IBAN № [NUMBER] . Відповідно до п. 2.4.2. Кредитного договору проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту визначеного Кредитним договором. Відповідно до п.3.2.1. Кредитного договору Банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору всі платежі за цим договором здійснюються шляхом списання Банком коштів у договірному порядку з поточного рахунку. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку визначеному цим договором, але в будь - якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим договором (п.3.3.2. Кредитного договору. Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1436,67 грн. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом до 31 числа місяця наступного за звітним, починаючи з червня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк використовуючи право договірного-списання коштів наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної Кредитним договором (п.3.3.3. Кредитного договору). Якщо сума платежу, що надійшла на рахунок в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п.п. 3.3.3. цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів необхідну для погашення простроченого платежу та сплати пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 8.2. Кредитного договору (п. 3.3.4. Кредитного договору). Відповідно до п. 8.3. Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на період який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % простроченого платежу. Відповідачем порушуються умови кредитного договору, а саме допущена прострочена заборгованість зі сплати основного боргу та нарахованих відсотків. Станом на 09.03.2022 року за відповідачем рахується наступна заборгованість: заборгованість за основним боргом (кредитом) 51247,61 грн.; проценти за користування кредитом 8913,62 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 484,03 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 131,88 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1136,71 грн.;втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 235,56 грн. Загальна сума заборгованості відповідача становить 62149,41 гривень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, відповідно до ст. 549 ЦК України. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, відповідно до ст. 550 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та відсотки встановлені договором, відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є загальнообов`язковим до виконання сторонами. Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» створений із закріпленням у власності держави 100 відсотків акцій, що випускаються на розмір його статутного фонду. Держава формує і використовує власні кредитні ресурси, які складаються з коштів банку, залишків коштів на банківських рахунках підприємств, установ і організацій, вкладів громадян, коштів на міжбанківських рахунках, інших ресурсах, а тому порушення майнових інтересів банку безпосереднім чином впливає на майнові інтереси держави, оскільки держава не доотримує виплати по акціях, якими володіє, що у свою чергу призводить до недостатнього поповнення доходної частини державного бюджету України. Оскільки судом установлено, що позивач виконав свої обов`язки по договору від 18.05.2020 року перед відповідачем, надав відповідачу кредит відповідно до умов договору, а відповідач взяті по договору обов`язки не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем на загальну суму 62149,41 гривень, суд робить висновок про задоволення позову у заявленому банком розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 2481 грн.

Outcome: approved