Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення строку навчання. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2006 року, відповідача [PERSON] визнано батьком дитини [PERSON] . Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.05.2006 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 200,00 грн щомісячно. На цей час дочка [PERSON] є повнолітньою, однак навчається на денній формі навчання в Закарпатському угорському інституті ім. Ференца Ракоці ІІ. Позивач на даний час не працює та ій самій важко забезпечити доньку всім необхідним, так як окрім проживання в гуртожитку, витрат на проїзд до місця навчання, дитину потрібно забезпечити одягом, продуктами харчування та іншими, необхідними для розвитку дитини, витратами. Відповідач є батьком дитини, здоровий та забезпечений, працює та має дохід, а тому взмозі сплачувати аліменти. Ухвалою судді від 18.07.2022 року постановлено позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 04.08.2022 року до суду надійшов відзив, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Вказує на те, що за станом здоров`я вже не може працювати так, як раніше (грижа, підвищений рівень цукру в крові). Стверджує, що мотоциклу він не купляв, як це вказала позивач. Крім того, у нього на утриманні є непрацездатна матір, [PERSON] , [INFO] . Таким чином, позивач просить стягувати з нього суму аліментів, яку він не в змозі буде сплачувати, враховуючи інші витрати та стан здоров`я. Також вказує на те, що він не був згідним з рішенням суду про визнання його батьком дитини та подавав заяву про перегляд судового рішення, проте йому було відмовлено. В подальшому, а саме 12.08.2022 року, від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2006 року [PERSON] визнано батьком дитини [PERSON] . У разі незгоди з таким рішенням відповідач мав право його оскаржити або заявляти клопотання про призначення судово-генетичної експертизи для встановлення батьківства. Однак, рішення набрало законної сили, а це означає, що відповідач є батьком. Що стосується того, що відповідач хворіє, то жодного доказу на підтвердження такого факту ним не додано. Відповідач не спростовує й інформацію про те, що він працює в СТОВ «АГРО-ЛУЧКИ» та має дохід, тому взмозі надавати кошти на утримання повнолітньої доньки, яка продовджує навчання. Чиним законодавством України встановлено, що діти рівні у своіх правах не залежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Таким чином, відповідач є батьком дитини, є здоровою та забезпеченою людиною, працює та має дохід, неповнолітніх дітей не має, а тому він взмозі сплачувати суму аліментів, яку вказала позивач у своїх вимогах. 17.08.2022 року від [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив в якому вказав на незадовільний стан його здоров`я, а тому просить у задоволенні позову відмовити. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з наведених в позові підстав. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили з аналогічних, зазначених у відзиві, підстав. При цьому відповідач визнав ту обставину, що дійсно працює та отримує заробітну плату в межах 7000,00-2000,00 грн. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. В судовому засідання встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 06.04.2006 року, та рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2006 року. Додатково встановлено, що на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 12.05.2006 року видано виконавчий лист, відповідно до якого з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі 200,00 грн. щомісячно. Відповідач аліменти сплачував, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів № 48157460/1 від 12.04.2022 року. Відповідно до довідок №№ 179, 217, виданих Великодобронською сільською радою 02.06.2021 року, до складу сім`ї позивача [PERSON] належить донька [PERSON] , зареєстроване місце проживання якої є [ADDRESS] , разом з матір`ю. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В ч. 2 ст. 200 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Тобто, для покладення обов`язку на батьків утримувати повнолітню дитину до досягнення нею двадцяти трьох років у зв`язку з продовженням нею навчання, необхідною є умова, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. За відсутності цієї умови такий обов`язок на батьків покладений бути не може. Крім того, необхідно пам`ятати, що за змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У зв`язку із зазначеними вище вимогами судом встановлено наступне. Відповідно до довідки Батівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області № 349 від 29.07.2022 року, до складу сім`ї [PERSON] належить, зокрема, його матір [PERSON] , [INFO] . Згідно з відповіді на запит № 140885997 від 27.06.2022 року до Державної фіскальної служби, [PERSON] отримує дохід у вигляді заробітної плати. Вказану обставину в ході судового розгляду підтвердив також відповідач, що отримує заробітну плату в межах 7000,00-20000,00 грн. Відповідно до відповіді на запит № 143110825 від 11.08.2022 року стосовно зареєстрованих транспортних засобів, відповідачу належить автомобіль марки «Volkswagen», 1999 року випуску. Відповідно до медичних висновків про стан здоров`я відповідача [PERSON] , судом встановлено, що такий з огляду на численні хвороби, має незадовільний стан здоров`я. В той же час, такий стан здоров`я не підтверджує непрацездатність відповідача. У своїй постанові від 29.01.2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням того, що утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання є обов`язком обох батьків, відповідач в свою чергу добровільно не надає матеріальну допомогу доньці [PERSON] , яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває виключно на повному утриманні своєї матері, а також враховуючи те, що відповідач отримує постійний дохід, має у власності майно, в той же час має на утриманні непрацездатну матір, незадовільний стан здоров`я, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1500,00\~грн. щомісячно, до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років. Саме такий розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial