Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Деснянського районного суд міста Києва із заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , яка померла [INFO] (Луганська область, м. Рубіжне). Заявлені вимоги вмотивовані тим, що місцем проживання заявника є м. Рубіжне. Проте у зв`язку з тимчасовою окупацією цієї території незаконними формуваннями та Збройними силами Російської Федерації, заявник була змушена переміститися на іншу територію України, про що отримала відповідну довідку. Разом з тим, у зв`язку з початком 24.02.2022 збройної агресії Російської Федерації проти України, з метою забезпечення власного життя і здоров`я заявник вибула з м. Рубіжного до м. Києва. [PERSON] є донькою загиблої [PERSON] . [PERSON] проживала та була зареєстрована на території України за адресою: [ADDRESS] . 25 квітня 2022 року [PERSON] знаходилась за адресою проживання, приблизно о 08.00 год. вона вийшла з приміщення на вулицю, в той же час потрапивши під обстріл (імовірно - мінометний або ракетний) цієї території невідомими особами і отримала смертельні поранення, від яких загинула на місці. Враховуючи постійні обстріли та ракетні удари, ведення інтенсивних бойових дій, отримати підтвердження факту смерті від закладів охорони здоров`я або отримати медичні документи про причину смерті [PERSON] не було можливим. Факт смерті [PERSON] підтверджується актом про захоронення від [INFO], складеного свідками: - чоловіком померлої [PERSON] та дочкою померлої [PERSON] . В документі зазначено: що [PERSON] , [INFO] , місце народження - с.Макіївка, Кремінського району Луганської області, загинула [INFO] у місті Рубіжному у віці 74 років. Була похована [PERSON] та [PERSON] [INFO] у місті Рубіжному на відстані 100 м від будинку [ADDRESS] з південної сторони. З огляду на те, що органи державної влади у м. Рубіжному тимчасово не здійснюють свої повноваження, родичі [PERSON] не мають змоги отримати документ про державну реєстрацію її смерті за зразком та в порядку, передбаченому чинним законодавством України. У зв`язку з чим потребують встановлення факту смерті [PERSON] в судовому порядку, з метою забезпечення належної державної реєстрації її смерті. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року відкрито провадження в даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження, призначено судове засідання. В судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила суд винести рішення про її задоволення. Представник заінтересованої особи: Деснянського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи, про що не заперечував заявник та ухвалити рішення за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до матеріалів справи, заявник [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 09.08.2022 року Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №497. На підтвердження факту смерті матері, заявником долучена копія акту про захоронення від [INFO], складеного свідками: - чоловіком померлої [PERSON] та дочкою померлої [PERSON] . В документі зазначено: що [PERSON] , [INFO] , місце народження - с.Макіївка, Кремінського району Луганської області, загинула [INFO] у місті Рубіжному у віці 74 років. Була похована [PERSON] та [PERSON] [INFO] у місті Рубіжному на відстані 100 м від будинку [ADDRESS] з південної сторони. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (зі змінами від 07.05.2022), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами від 07.05.2022) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів. Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова прийнята 17 березня 2015 року. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Указом Президента України Зеленського В.О. №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено: ввести в Україні воєнний стан, який Указами Президента України № 133/2022 та №341/2022 його було продовжено. За положеннями ст. 19 Конституції України та ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть [PERSON] , у зв`язку з чим є перешкоди в здійсненні реєстрації смерті та отриманні заявником свідоцтва про смерть її матері, вбачаються перешкоди реалізації заявником права на проведення державної реєстрації смерті в установленому законом порядку. Виходячи з наявних у справі доказів убачається, що реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати смерть у заявника немає, тому відновлення порушених прав заявника не можливо в інший спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення факту смерті заявнику необхідне для проведення реєстрації смерті [PERSON] у встановленому законом порядку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved