Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] звернулись з позовом [PERSON] , просили визначити, що їх ідеальна частка у спільній сумісній власності - квартирі [ADDRESS] , становить по 1/3 ідеальній частині, за кожним. Вимоги мотивували тим, що квартира належить їм на праві спільної сумісної власності, що відповідач обмежує їх у розпорядженні квартирою, чим обмежує їхні права, інше, тому вони змушені звернутись із означеним позовом до суду. 18.04.2022 відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у визначені законодавством строки відзиву на позов, або ж заяви про заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суду не подав. З огляду на наведене та враховуючи існування умов передбачених ст. 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення у справі. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із копії ордера № 19 від 16.10.2001, свідоцтва про право власності серія [NUMBER] від 19.02.2004, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.11.2021, технічного паспорта від 26.11.2021 та рішення Городоцького районного суду Львівської обл. від 02.08.2017 (а.с.4-10, 12-13) убачається, що квартира [ADDRESS] загальною площею 49,1 кв.м складається з двох кімнат площею 15,0 кв.м і 11,2 кв.м, кухні, коридору, ванної кімнати, вбиральні та балкону, що вона на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . З копії рішення Городоцького районного суду Львівської обл. від 28.12.2018 (а.с.11) видно, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Позивачі просять визначити, що ідеальна частка у спільній сумісній власності - квартирі [ADDRESS] , становить по 1/3 частини, за кожним із співвласників, мотивуючи тим, що обмежені можливістю розпоряджатися майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, добровільної згоди на визначення ідеальних часток у праві власності на спірну квартиру відповідач не дає. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб(співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України). Згідно положень ч. 1 і 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» роз`яснено, що при відсутності доказів про те, що у когось із учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. З огляду на вищенаведене, що сторони набули право власності на квартиру за однакових правових підстав і частки співвласників спільної сумісної власності є рівними, суд приходить до висновку, що за [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] слід визначити по 1/3 ідеальній частці, за кожним, у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Позивачами [PERSON] і [PERSON] при зверненні із позовом до суду сплачено по 908 грн. судового збору, кожним (а.с. 1), а тому на підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України такий слід стягнути в їх користь з відповідача.

Outcome: approved