Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

15 червня 2022 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Щербатюк В.А., звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , у якому просить суд визнати за нею право власності на 1/5 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири [ADDRESS] . Співвласниками зазначеної квартири є позивач, дочки [PERSON] , [PERSON] та онук [PERSON] , [INFO]. Право власності набуто на підставі свідоцтва про право власності № Ж-44 від 22.01.2009. При оформленні спадкових прав з`ясувалося, що вказане свідоцтво про право власності не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим 04.02.2016 на підставі Рішення про державну реєстрацію було проведено державну реєстрацію нерухомого майна, при цьому реєстрацію права власності 1/5 частини за [PERSON] не було проведено у зв`язку з його смертю. Таким чином, нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину квартири після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з відсутність державної реєстрації права власності на спадкове майно. Ухвалою судді від 21 червня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, роз`яснено сторонами їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи, витребувано докази за клопотанням позивача. Ухвалою суду від 19 липня 2022 року за клопотанням позивача витребувано докази, підготовче засідання відкладено на 01 вересня 2022 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримали. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , кожна окремо, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідачами позовні вимоги визнано, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Судом встановлено, що 22 січня 2009 року органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради на підставі розпорядження № Ж1435 від 19.12.2008, видано Свідоцтвошг № Ж-44 на право власності на житло, яким посвідчено, що квартира за адресою: мкрн. [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної часткової власності в рівних долях: [PERSON] 1/5 частина, [PERSON] 1/5 частина, [PERSON] 1/5 частина, [PERSON] 1/5 частина, [PERSON] 1/5 частина (а.с. 6). [PERSON] у зв`язку із укладенням шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). 04 лютого 2016 року було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] та зареєстровано належність зазначеного нерухомого майна на праві приватної спільної часткової власності по 1/5 частині квартири за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 10-11). Підставою виникнення права власності зазначено свідоцтво на право власності на житло, серія та номер: Ж-44, виданий 22.01.20009, видавник: Орган приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради, розпорядження № Ж1435 від 19.12.2008. Державна реєстрація права власності на 1/5 частину за [PERSON] не була проведена, оскільки на час реєстрації [PERSON] помер. Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна, відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.6 постанови від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. При цьому, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем [PERSON] на підставі закону, являється позивач [PERSON] , оскільки відповідачами [PERSON] та [PERSON] подано заяви про відмову від прийняття спадщини, однак реалізація права позивача на спадкування у нотаріальному порядку неможлива, так як постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Борисенка С.М. від 02 березня 2016 року, позивачу відмовлено в оформленні спадщини на вказане майно у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове майно та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 12). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , права власності на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , підлягають задоволенню. Оскільки [PERSON] , [PERSON] у даній справі є належними відповідачами, однак права позивача за цим позовом не порушували, не заперечували та не оспорювали, повністю визнали позовні вимоги, позивач просила не стягувати з відповідачів судові витрати, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при подачі позову розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved