Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги, просив суд: - скасувати рішення державного реєстратора Дніпропетровського міського управління юстиції Лісоволенка Романа Михайловича (індексний номер 5056563 від 16.08.2013 року) про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2008 року б/н; - скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно запис про право власності № 2140222 щодо реєстрації за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2008 року б/н. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що прокуратурою Красногвардійського району м. Дніпропетровська під час здійснення функції представництва інтересів дітей та держави в суді щодо захисту житлових та майнових прав дітей встановлено наступне. Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції 16.08.2013 року зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі рішення суду б/н, виданого 18.06.2008 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська. Відповідно до інформації Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно ДМУЮ ГУЮ у Дніпропетровській області, наданої на запит прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська, підставою для реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] є рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2008 року. До відповіді реєстраційною службою надано копію рішення від 18.06.2008 року у справі № 2-1244/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, відповідно до якого за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] . При цьому, [PERSON] надано до реєстраційної служби нотаріально завірену копію рішення суду без відбитку «мокрої» гербової печатки суду. Згідно з листом Красногвардійського районного суду від 02.09.2013 року в 2008 році цивільна справа за позовом [PERSON] про право власності на житло не значиться. Відповідно до листа Красногвардійського районного суду від 11.09.2012 і року, цивільні справи за позовами [PERSON] про визнання права власності на майно в будинку [ADDRESS] в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська не перебували. Крім того, прокуратурою Красногвардійського району м. Дніпропетровська здійснено ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 2-1244/2008, що знаходилась в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, під час якого встановлено наступне. Провадження у цивільній справі № 2-1244/2008 порушено Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Дніпропетровський тепловозоремонтний завод, Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання частки у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] . За результатами розгляду цивільної справи №2-1244/2008 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 25.06.2008 року ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 2-1244/2008, [PERSON] та [PERSON] не були учасниками вказаної цивільної справи та рішення у справі щодо їх прав чи інтересів судом не ухвалювалось. Прокуратурою Красногвардійського району м. Дніпропетровська 19.06.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №42014040680000020 за фактом підробки копії судового рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2008 року у справі № 2-1244/2008, а також використання завідомо підробленого документа з метою реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.І ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №42014040680000020 встановлено, що [PERSON] у серпні 2013 року, маючи умисел на підробку офіційного документу, який видається державною установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його подальшого використання, а саме рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2008 року про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , зустрілась з невстановленою досудовим розслідуванням особою - відносно якої виділені матеріали в окреме провадження та, надавши йому поради та вказівки, які виразились у наданні відомостей про адресу нерухомого майна, особисті дані (ІПН) та інші необхідні дані, для реалізації спільних злочинних намірів, спрямовані на виготовлення завідомо підробленого рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2008 року, виступивши при цьому пособником підробці офіційного документу, який видається державною установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання підробленого рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2008 року б/н для власних цілей. Після виготовлення вказаного завідомо підробленого документу, він був переданий невстановленою у ході досудового розслідування особою - відносно якої виділені матеріали в окреме провадження, [PERSON] , який остання 16.08.2013 року з метою оформлення права власності на не рухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , прибула до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 56, де реалізуючи свої злочинні наміри достовірно знаючи, що не є власником квартири [ADDRESS] , надала провідному спеціалісту Реєстраційної служби Дніпропетровською міського управління юстиції Дніпропетровської області завідомо підроблене рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2008 року б/н. Після чого, [PERSON] використовуючи завідомо підроблений документ, шляхом обману (шахрайства), заволоділа правом на майно, та фактично чужим майном, а саме квартирою [ADDRESS] , завдавши при цьому потерпілому [PERSON] значної шкоди. 30.10.2014 року кримінальне провадження № 42014040680000020 направлено до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. З наведеного є очевидним, що [PERSON] зареєструвала право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі неіснуючого судового рішення. Підстави (матеріальні чи процесуальні факти) для виникнення у [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] не існують. Жодні фактичні обставини (дії чи події), які б призвели до виникнення у [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] не мали місця у дійсності. [PERSON] надано до реєстраційної служби копію рішення суду Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2018 року у справі № 2-1244/2008, яка засвідчена нотаріально з копії рішення. У поданій [PERSON] до реєстраційної служби копії судового рішення була відсутня відмітка про те, що оригінал рішення міститься в справах суду, який видав документ.Таким чином, [PERSON] надано до реєстраційної служби копію документу, що не засвідчена в установленому порядку. Держаний реєстратор мав відмовити [PERSON] у реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з поданням нею документів, що не відповідають встановленим вимогам. У тексті поданого [PERSON] до реєстраційної служби копії неіснуючого судового рішення зазначено, що, начебто, між нею та [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір купівлі - продажу 07.12.2003 року, належної [PERSON] частки у розмірі 13/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] . Водночас, відповідно до наявного в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» акту ідеальних часток від 16.02.2001 року за [PERSON] визначено частку у розмірі 13/100 часток домоволодіння по [ADDRESS] ), зазначено, що [PERSON] станом на момент складання акту помер. Тобто, з наявних документів у КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», на підставі яких [PERSON] належала частина домоволодіння, чітко вбачалось, що станом на [INFO] він помер, а отже не міг укласти з [PERSON] договір купівлі - продажу від 07.12.2003 року, як зазначено у поданій [PERSON] копії рішення до реєстраційної служби. Таким чином, у державного реєстратора Дніпропетровського міського управління юстиції Лісоволенка Романа Михайловича були відсутні законні підстави для прийняття рішення (індексний номер: 5056563 від 16.08.2013) про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2008 року б/н та внесення відповідного запису про право власності №2140222. Право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] підлягає захисту від порушень зі сторони [PERSON] , яка зареєструвала за собою право власності на квартиру, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою. В судовому засіданні прокурори Козакевич Ю.О., Шустова В.А., кожна окремо, позовну заяву підтримали в повному обсязі, просили суд її задовольнити, посилаючись на обставини, які в ній зазначені. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позовної заяви заперечувала в повному обсязі. Зокрема відповідач [PERSON] пояснила, що у 2008 році рішення суду вона отримала від адвоката Сафрожкіної Г.М. Після 2015 року їй стало відомо, що такого рішення не існує. Договір купівлі- продажу укладала. Рішення суду відносила до державного реєстратора самостійно. Чи укладала договір з Свиридовим, не пам`ятає. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Ревкова І.В. в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечувала в повному обсязі, зазначивши, що позовна заява не може бути задоволена, так як прокурор не достатньо освітив свої вимоги відповідно до діючого законодавства. В матеріалах справи не достатньо документів на підтвердження позовних вимог. З державним реєстратором відповідач не бачилась. Вона звернулася до державного реєстратора про реєстрацію права власності у 2018 році, при цьому здала до канцелярії всі завірені копії документів. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] у задоволенні позовної заяви просила відмовити в повному обсязі, відзив на позовну заяву підтримала. Представник Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. 30 червня 2020 року через канцелярію суду [PERSON] подано заяву, відповідно до якої останній підтримав вимоги прокурора, які заявлені в його інтересах, в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. У зв`язку з тим, що він навчається і проживає в м. Тернівка Дніпропетровської області, зазначив про неможливість бути присутнім в судовому засіданні. Суд, вислухавши пояснення прокурорів, пояснення відповідача [PERSON] її представника, представника відповідача Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна за №8069841 від 16.08.2013 року, 16.08.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Лісоволенко Р.М. на підставі рішення суду, серія та номер: б/н, виданий 18.06.2008, видавник: Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, зареєстровано право власності, форма власності: приватна, частка власності: 1/1, на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] (т.1, арк.с.11-12). Відповідно до копії рішення про державну реєстрацію прав т їх обтяжень №5056563 від 16.08.2013 року, яке винесено державним реєстратором прав на нерухоме майно Лісоволенко Р.М., Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, на підставі заяви [PERSON] , вирішено провести державну реєстрацію права власності форма власності: приватна на квартиру, що розташована [ADDRESS] , за [PERSON] (т.2, арк.с.157). Відповідно до повідомлення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2013 року, в 2008 році цивільна справа за позовом [PERSON] про право власності на житло не значиться (т.1 арк.с.16). Відповідно до інформації Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2013 року, згідно електронних баз даних суду цивільні справи за позовами [PERSON] про визнання права власності на майно в будинку [ADDRESS] в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська не перебували (т.1 арк.с.17). Відповідно до інформації КП «Дніпропетрвоське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР від 08.10.2012 року, станом на 04.10.2012, право власності на домоволодіння по [ADDRESS] , зареєстровано на: 27/100 ч. за [PERSON] ; 60/100 ч. за [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 09.10.2001; 8/27 ч. домоволодіння по [ADDRESS] на підставі рішення народного суду Красногвардійського району м. Дніпропетровська від 04.09.79. Згідно рішення виконкому Красногвардійської райради № 193/від 20.07.01 змінено ідеальні частки, за [PERSON] затверджено 13/100 ч., але перереєстрація права власності не проводилась (т.1, арк.с.50). Відповідно до інформації КП «Дніпропетрвоське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР від 21.01.2014 року за № 477, станом на 31.12.12 в інвентаризаційній справі містяться відомості про право власності за адресою: [ADDRESS] на 8/27 домоволодіння за гр. [PERSON] на підставі рішення народного суду Красногвардійського району м. Дніпропетровська від 04.09.79, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 230 за реєстровим № 113. Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної ради № 193/3 від 20.07.01 за гр. [PERSON] затверджено 13/100 ч., але перереєстрація права власності не проводилася (т.1, арк.с.101, 104). 19 червня 2014 року прокуратурою Красногвардійського району м. Дніпропетровська Дніпропетровської області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42014040680000020 за фактом підробки рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська про визнання за [PERSON] права власності на кв. [ADDRESS] , в результаті чого порушено права дитини-сироти [PERSON] , 2000 року народження, за яким це житло зберігається (т.1, арк.с.51). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2021 року позовні вимоги прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 в інтересах [PERSON] до [PERSON] , Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання права власності та виселення - задоволено повністю. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом, після померлої [INFO] [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] , що складається з коридору, загальною площею 4,7 м2, кухні, загальною площею 5,0 м2 , житлової кімнати, загальною площею 7,2 м2, коридору, загальною площею 5,2 м2 , а всього загальною площею 22,1 м2 , та становить 13/100 частин домоволодіння. Виселено [PERSON] , [INFO] , з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення (т.2, арк.с.190-196). Зазначеним рішенням суду, зокрема встановлено, що в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська не перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] про визнання права власності на квартиру в будинку [ADDRESS] та відповідне рішення судом не ухвалювалося, а відповідно відомості щодо реєстрації за відповідачем [PERSON] права власності на спірне майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені неправомірно. Обставини свідчать про незаконність набуття відповідачем [PERSON] права власності на спірне нерухоме майно. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.07.2021 року апеляційну скаргу [PERSON] - залишено без задоволення. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2021 року - залишено без змін (т.2, арк.с.197-201). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовано ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (при цьому суд керується Законом в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає обов`язковій державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 16 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться, зокрема на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор відмовляє у державній реєстрації, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. При розгляді даної цивільної справи, а також судом під час розгляду цивільної справи № 204/2585/15-ц встановлено, що рішення державного реєстратора про реєстрацію за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , реєстрацію права власності за [PERSON] на зазначену квартиру було проведено на підставі підробленого документа рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2008 року. При цьому, судом встановлено, що цивільна справа № 2-1244/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська не розглядалась, рішення у справі не ухвалювалось, отже підстави для виникнення у [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] не існують. Сама ж [PERSON] у судовому засіданні не змогла пояснити будь-яких обставин, щодо реєстрації за нею права власності на підставі зазначеного рішення суду, розгляду цивільної справи за її позовною заявою, а також факт придбання у [PERSON] квартири. Будь - яких доказів, або посилань на докази, які б підтверджували правомірність реєстрації за нею права власності на спірну квартиру не надала, про їх витребування не клопотала, а ні відповідач, а ні її представник. Отже, єдиним документом, який був наданий реєстратору для проведення державної реєстрації права власності за [PERSON] було не існуюче рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2008 року у справі № 2-1244/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, що свідчить про неправомірність прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, та необхідність скасування такої державної реєстрації. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18) (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження №12-187гс18) (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц (провадження №14-338цс18), від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц (провадження 14-364цс19) (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц (провадження №14-499цс19)(пункт 7.23)). Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6,6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19 (провадження №12-80гс20), на яку як на підставу касаційного оскарження посилається заявник. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії) (правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 квітня2021 року у справі №910/10011/19, провадження №12-84гс20). Позивачем доведено порушення прав [PERSON] реєстрацією за відповідачем [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , та доводи наведені відповідачем, представниками відповідачів, в ході судового розгляду цього не спростовують. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи, викладені обставини справи, зазначені норми права, наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у даній справі судом розглянуто дві позовні вимоги немайнового характеру, тому, судові витрати, за дві вимоги немайнового характеру слід стягнути з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, [PERSON] на користь держави по 243 грн. 60 коп., з кожного. На підставі ст.ст.202,203,215, 234, 715 ЦК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.2,4,5,10,11,12,13,76-81,137, 141,211,223,247,258,259,263-268, 352,354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved