Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в обґрунтування якого зазначає, що разом з відповідачем має спільну дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на повному утриманні. Позивач просить на підставі\~ст. 199-200 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання аліменти у розмірі 5\~000,00 грн. щомісячно, на період навчання, до досягнення дитиною 23 років. 01.07.2021 у відповідь на запит Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області надійшло підтвердження про реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] . 24.09.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 18.11.2021 від представника позивача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату. 18.11.2021 від відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату. 30.11.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 03.12.2021 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 11.02.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 22.02.2022 до суду надійшов відзив відповідача, у якому останній частково визнав позовні вимоги, а саме відповідач може сплачувати щомісячно аліменти у розмірі 500,00 грн. до досягнення донькою 23 річного віку. 22.02.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про залучення у справі в якості третьої особи [PERSON] , [INFO] . 22.02.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 04.03.2022 ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] , [INFO] . 23.05.2022 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача. 26.08.2022 від представника позивача надійшли заперечення проти долучення доказів відповідача. Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 08.06.2002 між сторонами укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 03.09.2003 (а.с. 9). [INFO] у шлюбі народилась дитини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 03.09.2003 (а.с. 8). 16.01.2004 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 28.09.2005 (а.с. 10). Згідно довідки №245 від 26.05.2021 виданої Морозівським старостинським округом Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 13). Згідно довідки №244 від 26.05.2021 виданої Морозівським старостинським округом Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, [PERSON] перебуває на повному у триманні своєї матері [PERSON] (а.с. 14). Згідно довідки №33/20951 від 04.01.2021 Київського національного торговельно-економічного університету [PERSON] є студентом першого курсу факультету ресторанно-готельного та туристичного бізнесу, термін закінчення навчання червень 2024 року (а.с. 15). Згідно пп. 4.2. п. 4 Договору №2345 д/6к 2020 від 14.09.2020 вартість навчання за 3 роки і 10 місяців складає 101\~800 грн. 00 коп. (а.с. 16). Відповідно до пп. 4.3. п. 4 вищевказаного Договору замовник вносить плату готівкою або в безготівковій формі поетапно, а саме: 1 курс (з 01.09.2020 по 31.08.2021) 21\~930, 00 грн.; 2 курс (з 01.09.2021 по 31.08.2022) 24\~130, 00 грн.; 3 курс (з 01.09.2022 по 31.08.2023) 26\~540, 00 грн.; 4 курс (з 01.09.2023 по 30.06.2024) 29\~200, 00 грн. Відповідно до умов Попереднього договору №2261здб-2020 від 28.08.2020 позивачем було внесено завдаток за навчання у розмірі 10\~965 грн. 00 коп. У своєму відзиві відповідач зазначає, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 07 листопада 2003 року було стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частин усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян і до повноліття дитини, починаючи з 28 жовтня 2003 року. У [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 32 689 грн. 81 коп., що підтверджується постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15 березня 2021 (а.с. 68 69). Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 07 листопада 2003 року стягнута з [PERSON] пеня за несвоєчасну сплату аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 12 281 грн. 81 коп. Так, на даний час у [PERSON] є сума несплаченої пені за несвоєчасну сплату аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 6 781 грн. 81 коп., що підтверджується постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15 березня 2021 року (а.с. 71-72). Судовим наказом Баришівського районного суду Київської області віл 22.01.2020 року стягнуті з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частин усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 17 грудня 2019 року. Згідно довідки про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням вих. № 07/01/22 від 06 січня 2022 року [PERSON] нарахована заробітна плата за період з березня 2021 року по грудень 2021 року становить: 58 774,35 грн. із них: за березень 2021 року 3 840,91 грн., за квітень 2021 року 3 250,00 грн., за травень 2021 року 6 500,00 гри.; за червень 2021 року 6\~500,00 грн., за липень 2021 року 6 138,44 грн., за серпень 2021 року 6 500,00 грн., за вересень 2021 року 6 500,00 грн., за жовтень 2021 року 6 500,00 грн., за листопад 2021 року 6 500,00 грн., за грудень 2021 року 6 500,00 грн., із цих сум всього сплачено аліментів на користь [PERSON] , та [PERSON] у сумі 30 348,66 грн. (а.с. 111). Відповідач просить суд врахувати надані ним докази, майновий стан відповідача, враховуючи, що він отримує заробітну плату, розмір якої є мінімальним, врахувати, що у відповідача вже є зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття (копія судового наказу Баришівського районного суду Київської області від 22.01.2020 справа №355/1831/19, а.с. 79), а також щодо сплати заборгованості по аліментам на утримання [PERSON] , [INFO] , та пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини, врахувати розмір виниклої заборгованості відповідача щодо сплати стягнутих аліментів. Відповідач визнає позовні вимоги частково та вважає розумним і справедливим стягнути з нього на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно в період її навчання у навчальному закладі Київський національний торгівельно-економічний університет до її закінчення, але не довше ніж досягненням донькою 23 річного віку. Так, до матеріалів справи відповідачем було долучено свідоцтво про\~народження серія\~ [NUMBER] \~від 03.09.2003 [PERSON] (а.с.\~95),\~свідоцтво про\~народження серія\~ [NUMBER] \~від 11.05.2016\~ [PERSON] (а.с.\~96),\~свідоцтво про\~народження серія\~ [NUMBER] \~від 14.09.2011\~ [PERSON] (а.с.\~64). Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.1 1.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу наведених правових норм, можна дійти висновку, що позивач зобов`язаний утримувати спільних з відповідачем дітей і створювати необхідні передумови для їх розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Також, суд враховує положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. В судовому засіданні встановлено, що донька сторін навчається на платній основі на денній формі навчання, не працює, а тому вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Також судом досліджено письмові докази, надані відповідачем. Таким чином, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, що регулює сімейні правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище сторін, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який, у свою чергу, збільшується щокварталу, ті обставини, що відповідач працездатний, працює, має постійний дохід у вигляді заробітної плати, з урахуванням закріплених ч. 9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, а також враховуючи, що розмір аліментів у сумі 5\~000,00 гривень, які представник позивача просить призначити є необґрунтованим, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, встановлені обставини справи, оцінює надані докази в їх сукупності та дійшов висновку щодо можливості стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі, який є справедливим і не буде накладати непропорційний фінансовий тягар на відповідача, зокрема, і з врахуванням того, що донька є повнолітньою і працездатною, в силу чого має можливість забезпечувати своє життя також самостійно, в сумі 1 500 гривень щомісячно. При цьому, суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Крім того, на думку суду, вказаний розмір суми аліментів з врахуванням рівного обов`язку обох батьків на утримання та виховання дитини буде відповідати інтересам та потребам останньої. При цьому суд зазначає, що відповідач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану позивача, а позивач, в разі наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, інші особи, які б понесли судові витрати відсутні, стягнення судового збору підлягає з відповідача в користь держави.

Outcome: partial