Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції. 03 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт належності заявнику свідоцтва про її одруження з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , виданого 23.06.1988 р. виконкомом Голінської с/ради Бахмацького району Чернігівської області, серії [NUMBER] . 04 серпня 2022 року від заявника [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог, а саме просить встановити факт, що вона є дружиною [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Конотоп, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 23.06.1988 р. виконкомом Голінської с/ради Бахмацького району Чернігівської області, серії [NUMBER] , актовий запис №14. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] . Після смерті останнього звернулася до Головного УПФ України в Сумській області про призначення одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців. Проте отримала відмову, в зв`язку з тим, що родинні відносини між нею та її чоловіком документально не підтверджуються. Оскільки в паспорті прізвище зазначено « [PERSON] », у свідоцтві про смерть чоловіка « [PERSON] », а у свідоцтві про одруження російською мовою зазначено « [PERSON] (а)». Встановлення юридичного факту необхідно для реалізації права на набуття одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців, а також інших пільг. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. [PERSON] в судове засідання не з`явилася надала заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги заяви підтримує і просить їх задовольнити з підстав, викладених нею у заяві. Заінтересована особа Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській надіслала на електронну адресу суду письмові пояснення у яких просить розгляд справи провести без участі представника управління, справу вирішити на розсуд суду. При цьому посилається на вимоги п.5 ч.2 ст. 293, ч.2 ст. 315 ЦПК України, а також п.12 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно копії паспорта, заявник [PERSON] , народилася [INFO] в м. Конотоп, Сумської області. На десятій сторінці паспорта «Сімейний стан» зазначена інформація, про те, що 09 листопада 1985 року Виконкомом Голенської с/р Бахмацького району Чернігівської області, зареєстровано шлюб із [PERSON] , 1934 року народження. (а.с.2). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , записи в якому виконано російською мовою, 09 листопада 1985 року у виконкомі Голінської с/ради Бахмацького району Чернігівської області, « [PERSON] », [INFO] , та « [PERSON] », [INFO] , уклали шлюб, актовий запис № 14. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку « [PERSON] », дружині « [PERSON] » (а.с.5). У пенсійному посвідченні № [NUMBER] , записи в якому виконано російською мовою зазначено, що « [PERSON] », 1949 року народження, з 22.03.1993 року отримує пенсію по інвалідності (а.с.6) З пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 20.05.2021 року вбачається, що [PERSON] , є особою з інвалідністю І групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 31 березня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Конотоп у віці 87 років (а.с.7). З листа ГУПФ України в Сумській області від 12.07.2022 року, адресованого [PERSON] , вбачається, що головним управлінням відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із невідповідністю прізвищ, зазначених у паспортних даних « [PERSON] », в свідоцтві про смерть « [PERSON] », з аналогічними даними у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] «Гурин (а)» (а.с. 3). V. Норми права. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3). У ч. 7 ст. 294 ЦПК України зазначено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. VІ. Оцінка суду. Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог. Установлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Той факт, що [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , підтверджено дослідженими у справі доказами. Розумних сумнівів щодо достовірності даної обставини у суду немає. Встановлення зазначеного факту породжує для заявника юридичні наслідки, а саме реалізацію права на одноразову грошову допомогу члену сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців. Встановлення заявленого факту в позасудовому порядку є неможливим. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Outcome: approved