Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

15 червня 2022 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки укладеного 12 грудня 2013 року з підстав не виконання його умов, а саме з підстав систематичної не сплати орендної плати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, 12 грудня 2013 року між [PERSON] , як орендодавцем, та Фермерським господарством «Орбіта», як орендарем, договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5325483000:00:001:0043 площею 3,7000 га, яка розташована: Полтавська область Чутівський район Скибівська сільська рада (за межами населеного пункту), з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пунктами 9 - 11 вказаного договору сторонами було передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі З % (три) від вартості паю (послуги, натуроплата або грошима) протягом року, не пізніше 31 грудня поточного року. При цьому обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Відповідно до умов пункту 14 вказаного договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені вказаним договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідач не виконав своїх обов`язків орендаря, передбачених вказаним договором, а саме тих, що передбачені пунктами 9,10,11,14 вказаного договору, тобто: не вносив оренду у формі та розмірі 3 % від вартості паю, не обчислював розмір орендної плати з урахуванням індексів інфляції; не вносив орендну плату протягом кожного року, не пізніше 31 грудня поточного року; не справляв пеню у розмірі 0,2 % від своєчасно несплаченої суми за кожен день прострочення. На підставі вище викладеного позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки укладений 12 грудня 2013 року. Ухвалою суду від 20 червня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.5 ст.279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено. 06 липня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі обґрунтовуючи тим, що позовні вимоги є безпідставними необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Спірний Договір укладено 12 грудня 2013 року між [PERSON] та Фермерським господарством «Орбіта» щодо земельної ділянки для сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться: Полтавська область Чутівський район, Скибівська сільська рада, площею 3,7000 га, з кадастровим номером 5325483000:00:001:0043, строком на 15 років з орендною платою у розмірі 3 % від вартості паю, яка передбачена договором у розмірі 66507,73 грн. (далі по тексту - Договір). 17.05.2014 року Договір пройшов державну реєстрацію, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права серія ЕАУ № 650625, номер запису про інше речове право: 5685764 (копія витягу додається). Відповідно до пункту 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від вартості паю (послуги, натуроплата або грошима). Нормативно грошова оцінка земельної ділянки, згідно п. 5 Договору становить - 66507,73 грн., отже 66507,73 х 3 % = 1995,23 грн - така сума орендної плати за пай згідно Договору. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (абзац 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі"). Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так й індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, однак індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати. Водночас з урахуванням положень статті 21 Закону України "Про оренду землі" та принципу свободи договору сторони договору оренди землі можуть передбачити саме автоматичну щорічну індексацію нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати за договором оренди землі. Проте в такому разі, зважаючи на природу індексації, одночасна подвійна індексація орендної плати та індексація нормативної грошової оцінки не повинні застосовуватися. Відповідні положення містяться у постанові КХС Верховного Суду від 16 березня 2020 року у справі № 922/1658/19. Зміна нормативної грошової оцінки внаслідок індексації є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичної зміни умов договорів щодо розміру орендної плати. Аналогічну правову позицію Верховного Суду викладено у постановах від 30.03.2018 у справі № 916/3236/16, від 01.10.2018 у справі № 916/3233/16, від 19.12.2019 у справі № 922/1137/19. Отже, за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку. Якщо обов`язкова індексація нормативної грошової оцінки не визначена у договорі, то обчислення орендної плати відбувається відповідно до (абзац З статті 21 Закону України "Про оренду землі" (індексується лише орендна плата). Відповідно до п. 10 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Індекс інфляції публікується за попередні періоди (щомісяця та за календарний рік), та на час виплати орендної плати точний індекс інфляції за поточний рік ще не відомий. Таким чином, при сплаті орендної плати використовується індекс інфляції за попередній рік. Враховуючи зазначене за період з 2013 р. по 2021 роки відповідно до якого орендар розраховувався в повному обсязі, навіть переплатою, з метою заохочення орендодавця, що також свідчить про відсутність заборгованості перед позивачем. Відповідно до п. 11 орендна плата вноситься протягом року, не пізніше 31 грудня поточного року. Пунктом 14 передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, справляється пеня у розмірі 2% несплаченої суми за кожний день прострочення. В обґрунтування своїх заперечень, Відповідач надає інформацію про виконання умов Договору зі сплати орендної плати, у строки передбачені договором з посиланням на документи що додаються до відзиву, які підтверджують факт оплати орендної плати у визначений договором строк, та підтверджують відсутність підстав для нарахування пені за прострочення орендної плати. 28.10.2013 року сплачено 850,00 грн., видатковий касовий ордер від 28.10.2013 року; 03.09.2013 року сплачено за 2013 рік у розмірі 2549,15 грн., форма оплати готівкова, прибутковий касовий ордер № 28 від 28.10.2013 року Видатковий касовий ордер від 03.09.2013 року; 22.09.2014 року сплачено за 2014 рік у розмірі 3400,00 грн., форма оплати готівкова, прибутковий касовий ордер № 30 від 22.09.2014 року відомість на виплату грошей № 10 за вересень 2014 р. Табельний номер 00000000000000000118; 22.12.2015 року сплачено за 2015 рік у розмірі 2087,00грн., форма оплати готівкова, прибутковий касовий ордер № 34 від 22.12.2015 року Відомість на виплату грошей № 7 за грудень 2015 р. Табельний номер 00000000000000000118; 16.09.2016 року сплачено за 2016 рік у розмірі 2415,00 грн., форма оплати готівкова, прибутковий касовий ордер № 22 від 16.09.2016 року Відомість на виплату грошей № 2 за 2016 рік від 16.09.2016 Табельний номер 00000000000000000118; 14.12.2017 року сплачено за 2017 рік у розмірі 2415,00 грн., форма оплати готівкова, прибутковий касовий ордер № 4 від 14.07.2017 року Табельний номер 00000000000000000118 Касова книга на 2017 рік; 05.12.2018 року сплачено за 2018 рік у розмірі 14000,00 грн., форма оплати безготівкова, переказ коштів згідно виписки; 19.11.2019 року сплачено за 2019 рік у розмірі 18700,00 грн., форма оплати безготівкова, переказ коштів згідно виписки; 27.10.2020 року сплачено за 2020 рік у розмірі 18700,00 грн., форма оплати безготівкова, переказ коштів згідно виписки; 25.12.2021 року сплачено за 2021 рік у розмірі 18700,00 грн., форма оплати безготівкова, переказ коштів згідно виписки; Таким чином, строки, визначені Договором для орендної плати до 31 грудня поточного року, відповідачем не порушувалися, орендна плата вносилась протягом року, не пізніше 31 грудня, так як це передбачено пунктом 11 Договору, у зв`язку з чим у відповідача відсутні підстави сплачувати пеню у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожний день прострочення, як це визначення пунктом 14 Договору. Щодо змін умов Договору чинним законодавством передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін (ст. 23 ЗУ «Про оренду землі»). В ч. 1 ст. 651 Цивільного Кодексу України та ст. 30 Закону України "Про оренду землі" йдеться про те, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, у письмовій формі, шляхом укладення додаткової угоди, якщо інше не встановлено договором або законом. Серед підстав для внесення змін до договору можуть бути, зокрема: волевиявлення сторін щодо уточнення певних умов договору; зміна строку дії оренди; зміна умови про розмір та розрахунок орендної плати. Ініціювати внесення змін може будь-яка сторона в будь-який момент. Пунктом 34 Договору визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Звертаємо увагу суду, що протягом дії договору оренди земельної ділянки від 12 грудня 2013 року зміни до договору не вносилися, додаткові угоди не укладалися. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Добросовісність (пункт 6 статті З ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18). В даному випадку позовна заява містить лише твердження про невиконання умов орендарем, які не підтверджені доказами. За ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Натомість позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідачем порушені його права. На підставі викладеного, аналізуючи подані позивачем докази, відповідач вважає позовні вимоги [PERSON] не обґрунтованими та безпідставними, а тому вони не підлягають задоволенню. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 12 грудня 2013 року між [PERSON] , як орендодавцем, та Фермерським господарством «Орбіта», як орендарем, договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5325483000:00:001:0043 площею 3,7000 га, яка розташована: Полтавська область Чутівський район Скибівська сільська рада (за межами населеного пункту), з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,7000 га, кадастровий номер 5325483000:00:001:0043. 17.05.2014 року Договір пройшов державну реєстрацію, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права серія ЕАУ № 650625, номер запису про інше речове право: 5685764. Відповідно до пункту 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від вартості паю (послуги, натуроплата або грошима). Нормативно грошова оцінка земельної ділянки, згідно п. 5 Договору становить - 66507,73 грн., отже 66507,73 х 3 % = 1995,23 грн. З наданих відповідачем даних вбачається, що позивачу 28.10.2013 сплачено 850,00 грн., видатковий касовий ордер від 28.10.2013 року; 03.09.2013 року сплачено за 2013 рік у розмірі 2549,15 грн., форма оплати готівкова, прибутковий касовий ордер № 28 від 28.10.2013 року Видатковий касовий ордер від 03.09.2013 року; 22.09.2014 року сплачено за 2014 рік у розмірі 3400,00 грн., форма оплати готівкова, прибутковий касовий ордер № 30 від 22.09.2014 року відомість на виплату грошей № 10 за вересень 2014 р. Табельний номер 0000000000000000018; 22.12.2015 року сплачено за 2015 рік у розмірі 2087,00 грн., форма оплати готівкова, прибутковий касовий ордер № 34 від 22.12.2015 року Відомість на виплату грошей № 7 за грудень 2015 р. Табельний номер 00000000000000000118; 16.09.2016 року сплачено за 2016 рік у розмірі 2415,00 грн., форма оплати готівкова, прибутковий касовий ордер № 22 від 16.09.2016 року Відомість на виплату грошей № 2 за 2016 рік від 16.09.2016 Табельний номер 00000000000000000118; 16.09.2016 року сплачено за 2016 рік у розмірі 2415,00 грн., форма оплати готівкова, прибутковий касовий ордер № 22 від 16.09.2016 року Відомість на виплату грошей № 2 за 2016 рік від 16.09.2016 Табельний номер 00000000000000000118; 14.12.2017 року сплачено за 2017 рік у розмірі 2415,00 грн., форма оплати готівкова, прибутковий касовий ордер № 4 від 14.07.2017 року Табельний номер 00000000000000000118 Касова книга на 2017 рік; 05.12.2018 року сплачено за 2018 рік у розмірі 14000,00 грн., форма оплати безготівкова, переказ коштів згідно виписки; 19.11.2019 року сплачено за 2019 рік у розмірі 18700,00 грн., форма оплати безготівкова, переказ коштів згідно виписки; 27.10.2020 року сплачено за 2020 рік у розмірі 18700,00 грн., форма оплати безготівкова, переказ коштів згідно виписки; 25.12.2021 року сплачено за 2021 рік у розмірі 18700,00 грн., форма оплати безготівкова, переказ коштів згідно виписки. Розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Так, позивач прохає розірвати договори оренди земельної ділянки через систематичну несплату йому орендної плати за користування земельною ділянкою, відповідно до умов договору. Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Частиною 1 статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч.1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Як вбачається з матеріалів справи орендна плата товариством була сплачена позивачу за 2013- 2021 роки строки та розмірі, визначені договорами оренди. Таким чином, товариство виконало свої зобов`язання за договором та нормами чинного законодавства, будь -якого умислу в порушенні права на отримання орендної плати судом не встановлено. Крім цього суд звертає увагу і на наступні обставини. Статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином судом не встановлено порушення відповідачем договірних зобов`язань, які б свідчили про умисну систематичну несплату орендної плати, тому суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення позову. Крім того, судом враховуються долучені позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків про сплачені податки з нарахованого розміру орендної плати (а.с. 40-42). Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів особи. При цьому особа, яка вважає, що її право порушено, може скористатися не будь -яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який обирає самостійно. Судом не встановлено порушення законних прав позивача, які б свідчили про систематичну несплату товариством орендної плати, тому суд вважає, що [PERSON] не надано доказів про порушення свого права, в зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що інші судові витрати (витрати на професійну допомогу) пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, виходячи з наявністю підстав для відмови у задоволенні позовних вимог документально підтверджені судові витрати (витрати на професійну допомогу) слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed