Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

І. Вимоги позову та стислий виклад позицій учасників справи. У липні 2021 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивачка) звернулася до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича (далі також - приватний виконавець Пишний А. В., виконавець, відповідач-1), державного підприємства «Сетам» (далі також - ДП «Сетам», відповідач-2), [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідачка-3), у якому просила: визнати недійсними електронні торги з продажу належної їй квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (далі також - спірна квартира, спірне майно, предмет іпотеки); скасувати протокол проведення електронних торгів від 07.05.2021 № 537588; скасувати акт про реалізацію предмета іпотеки від 21.05.2021, складений приватним виконавцем Пишним А. В. в рамках виконавчого провадження № 63421159; скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставного майна від 04.06.2021 № 1407, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Людмилою Вікторівною (далі також - приватний виконавець Кондра Л. В., третя особа); скасувати рішення про державну реєстрацію прав від 04.06.2021 за індексним номером 5856071 про реєстрацію права власності на продане майно за [PERSON] . Позов обґрунтований такими обставинами. 08.08.2006 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-банк» (далі також - АТ «Альфа-Банк», банк, третя особа-1) був укладений договір кредиту № 10-29/2318, за умовами якого банк прийняв на себе зобов`язання надати позичальнику [PERSON] кредитні кошти в сумі 55 000 грн зі строком повернення до 07.08.2021. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вищевказаним кредитним договором між позивачкою та банком був укладений іпотечний договір від 08.08.2006 за № 02-10/2174, відповідно до умов якого позивачка передала в іпотеку банку належну їй на праві власності однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 08.10.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко С. М. вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки. Постановою приватного виконавця Пишного А. В. від 26.10.2020 було відкрите виконавче провадження № 63421159 щодо примусового виконання виконавчого напису. У рамках цього виконавчого провадження ДП «Сетам» провело електронні торги з реалізації предмета іпотеки, переможцем яких визнано [PERSON] . Вимоги позову мотивовані тим, що при вчиненні виконавчого напису, у процесі виконавчого провадження та при проведенні електронних торгів були допущені порушення, які полягають у наступному: виконавчий напис вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», адже вимоги за ним не були безспірними та з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років; позивачка не була повідомлена про відкриття виконавчого провадження, результати оцінки майна та про проведення торгів; зміст заявки виконавця на реалізацію арештованого майна не відповідає вимогам Порядку реалізації арештованого майна та всупереч цього Порядку її було відправлено не через особистий кабінет виконавця; у друкованих ЗМІ не було повідомлення про оспорювані торги; кошти за придбане на торгах майно були сплачені не переможцем торгів, а іншими особами. За міркуванням позивачки наведені порушення спричинили її необізнаність щодо реалізації квартири і тим самим позбавили можливості прийняти участь в електронних торгах та захистити своє право власності в інший спосіб, спотворили вірогідні результати торгів, що є підставою для визнання їх недійсними, скасування документів, складених за результатами цих торгів, та рішення про державну реєстрацію права власності переможця торгів на спірне майно. Приватний виконавець Пишний А. В. в особі представника [PERSON] позов не визнав та мотивував свої заперечення тим, що доводи позову не відповідають фактичним обставинам і не мають під собою належного правового обґрунтування. До того ж за чинною судовою практикою дії виконавця, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними. Вказав, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження та інші документи виконавчого провадження, у тому числі і повідомлення про результати визначення вартості арештованого майна, направлялись позивачці на її адресу, зазначену в іпотечному договорі та у заяві про відкриття виконавчого провадження, а ризики, пов`язані зі зміною адреси та неповідомлення про такі зміни іпотекодержателя, має нести сама позивачка. Окрім того позивачка належним чином не обґрунтувала, яким чином неотримання нею повідомлення про результати визначення вартості арештованого майна та відсутність у заявці відомостей про зареєстрованих осіб у спірній квартирі порушило її права та вплинуло на результати торгів з урахуванням того, що оскарження оцінки в судовому порядку не зупиняє передачу майна на реалізацію, а у спірній квартирі вона не зареєстрована (т. 1 а. 130-142). ДП «Сетам» заперечувало проти задоволення вимог позову посилаючись, зокрема, на те, що реалізація належного позивачці предмета іпотеки відбулася з дотриманням Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016, та Законів України «Про виконавче провадженні» і «Про іпотеку». Згідно відомостей, що містяться на офіційному веб-сайті ДП «Сетам», у центральній базі даних системи електронних торгів 07.04.2021 було розміщено лот № 474626 з продажу спірної нерухомості, інформацію про реалізацію лоту було розміщено у двох друкованих засобах масової інформації - газетах «Метро» та «Вести», також повідомлення про реалізацію лоту було направлено усім сторонам виконавчого провадження, у тому числі позивачці, а перевірка змісту заявки виконавця на відповідність її вимогам законодавства організатором торгів не здійснюється. Відповідачка [PERSON] в особі представника [PERSON] вимоги позову не визнала з наведених вище підстав вказуючи, що доводи позивачки про неповідомлення її про виконавче провадження, оцінку майна та про проведення торгів є неспроможними, дії виконавця, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, відсутність у заявці відомостей про зареєстрованих у квартирі осіб може порушити лише права потенційного покупця на торгах або їх переможця, а кошти за придбане на торгах майно були сплачені іншими особами за її дорученням, що відповідає вимогам статті 1000 ЦК України (т. 1 а.с. 100-115). Треті особи правом на подання пояснень щодо позову та/або щодо відзивів не скористались, від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондри Л. В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (т. 1 а.с. 214). ІІ. Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду. 27.07.2021 від позивачки надійшла заява про забезпечення позову (т. 1 а.с. 59-62). 02.08.2021 від позивачки надійшло клопотання про витребування доказів (т. 1 а.с. 68-69). Ухвалою суду від 03.08.2021 частково задоволено заяву позивачки про забезпечення позову - накладено арешт на спірну квартиру із застосуванням зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання позивачки внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у м. Києві грошові кошти в сумі 148 556,14 грн (т. 1 а.с. 70-72). Ухвалою суду від 03.08.2021 позовну заяву залишено без руху з підстав несплати судового збору у встановленому розмірі (т. 1 а.с. 73-74). 27.08.2021 від позивачки надійшов документ про сплату судового збору (т. 1 а.с. 78-80). Ухвалою суду від 01.09.2021 відкрито провадження у справі, та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання (т. 1 а. с. 83-84). 07.10.2021 від відповідача-3 надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову (т. 1. а. с. 96-99). 11.10.2021 від відповідача-3 надійшов відзив на позовну заяву (т. 1. а. с. 100-103). 28.10.2021 від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву (т. 1. а. с. 130-132). 03.11.2021 від приватного нотаріуса Кондри Л. В. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі (т. 1 а.с. 141). 05.11.2021 від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву (т. 1 а. с. 143-147). 05.11.2021 від позивачки надійшла відповідь на відзив відповідача-1 (т. 1 а. с. 159-161). Ухвалою суду від 23.11.2021 скасовано ухвалу про забезпечення позову та про застосування зустрічного забезпечення з підстав ненадання позивачкою документів, які підтверджують надання зустрічного забезпечення (т. 1 а.с. 177). 29.11.2021 від представника позивачки надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, яке суд задовольнив та відклав підготовче засідання на 01.02.2022 з одночасним встановленням строків для подання заяв по суті справи (т. 1 а. с. 204. 207). 01.02.2022 від приватного нотаріуса Кондри Л. В. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі (т. 1 а.с. 217). В підготовчому засіданні 01.02.2022 суд відмовив у задоволенні усних клопотань представника позивачки про витребування доказів та про відкладення підготовчого засідання, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду справи по суті на 21.03.2022 (т. 1 а.с. 219). 08.02.2022 від відповідача-3 надійшло клопотання про приєднання доказів витрат на правничу допомогу (т. 1 а.с. 224-228). 21.03.2022 у зв`язку з воєнним станом та неявкою учасників справи суд відклав розгляд справи на 31.05.2022 (т. 2 а.с. 7). 31.05.2022 від представника відповідача-3 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (т. 2, а. с. 25). В судовому засіданні 31.05.2022 представник позивачки заявив клопотання про відкладення розгляду справи, у задоволенні якого суд відмовив, також суд прийняв до розгляду докази витрат відповідача-3 на правничу допомогу, заслухав вступні промови учасників справи, оголосив короткий зміст відзивів відповідачів, представники яких до суду не з`явилися, дослідив письмові докази та оголосив перерву до 11.08.2022 (том 2 а.с. 26). 31.05.2022 від представника позивачки надійшло клопотання про зупинення провадження в справі до набрання законної сили рішення суду у цивільній справі № 752/18156/21, що перебуває в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва, за позовом [PERSON] до АТ «Альфа-Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (т. 2 а.с. 30). В судовому засіданні 11.08.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження в справі, заслухав додаткові пояснення учасників справи і їх виступи у судових дебатах, після чого видалився до нарадчої кімнати, по виходу з якої оголосив вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 08.08.2006 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (банком, кредитором),правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та [PERSON] (позичальником) укладено договір кредиту № 10-29/2318, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 55 000 грн зі сплатою за користування кредитними коштами 18% річних та з кінцевим терміном повернення кредиту до 07.08.2021 (т. 1 а.с. 13-18). В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором банком була прийнята порука [PERSON] відповідно до укладеного між ними договору поруки. Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечувалось також іпотекою згідно з укладеним між банком (іпотекодержателем) та [PERSON] (іпотекодавцем) нотаріально посвідченим іпотечним договором № 02-10/2174 від 08.08.2006 (т. 1 а.с. 19-22). Відповідно до умов іпотечного договору позивачка передала банку в іпотеку належну їй на праві власності однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань за кредитним договором у 2018 р. банк звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором (цивільна справа № 753/5222/18). 19.10.2018 суд ухвалив заочне рішення про часткове задоволення позову АТ «Альфа-Банк». Цим рішенням було стягнуто з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку борг за кредитним договором в розмірі 148 556,14 грн та судовий в розмірі 1 114,17 грн з кожного. Постановою Київського апеляційного суду від 22.09.2020 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.10.2018 змінено - стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 148 556,14 грн та судовий в розмірі 2 228,34 грн, а у задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовлено з підстав припинення поруки (т. 1 а.с. 30-36). 08.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С. А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 2320, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , для задоволення вимог АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором в загальному розмірі 157 902,34 грн та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 1 400 грн (т. 1 а.с. 23). За даним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пишним А. В. було відкрите виконавче провадження № 63421159 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2020, т. 1 а.с. 24) Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлялась позивачці на її адресу, зазначену в іпотечному договорі та у заяві про відкриття виконавчого провадження ( [ADDRESS] ), та на адресу, зазначену у позовній заяві як адреса для листування ( [ADDRESS] ), проте поштові відправлення повернулись без вручення з відмітками «за закінченням терміну зберігання» (т. 1 а.с. 135-136, 137-139). За замовленням приватного виконавця Пишного А. В. ТОВ «Оцінка і консультація» як суб`єктом оціночної діяльності було складено звіт про оцінку майна, відповідно до якого вартість квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 07.12.2020 складає 653 500 грн (т.1 а.с. 47). 05.01.2021 приватний виконавець Пишний А. В. склав заявку на реалізацію арештованого майна за початковою ціною згідно зі звітом про оцінку майна (т. 1 а.с. 48-49) та направив її організатору торгів ДП «Сетам». 07.05.2021 відбулися торги з реалізації належного позивачці предмета іпотеки (реєстраційний номер лота 474626) зі стартовою ціною продажу в розмірі 457 450 грн (після уцінки), переможцем торгів стала [PERSON] з найвищою ціновою пропозицією в розмірі 457 450 грн, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 537588 (т. 1 а. с. 25). Судом установлено, що про проведення електронних торгів за лотом № 474626 07.05.2021 організатор торгів письмово сповіщав приватного виконавця Пишного А. В., стягувача АТ «Альфа-Банк» та боржника [PERSON] , що підтверджується копією листа від 08.04.2021 та витягом із журналу вихідної кореспонденції ДП «Сетам»(т. 1 а.с. 151, 152). Інформація про проведення електронних торгів з продажу лота № 474626 також була розміщена на веб-сайті ДП «Сетам»та у друкованих виданнях: газетах «Вести», випуск № 072 (1830) від 21.04.2021, та «Метро», випуск № 17 (779) від 12.04.2021 (том 1 а. с. 148-150). Кошти за лот № 474626 в сумі 434 577,50 грн були перераховані на рахунок приватного виконавця Пишного А. В. згідно платіжних доручень від 24.05.2021 (т. 1 а.с. 54-56). 25.05.2021 приватний виконавець Пишний А. В. склав акт про реалізацію предмета іпотеки переможцю електронних торгів [PERSON] (т. 1 а.с. 27). 04.06.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Л. В. видала [PERSON] свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставного майна, зареєстроване у нотаріальному реєстрі за № 1407, на підставі якого прийняла рішення за індексним номером 58560721 про державну реєстрацію права власності на спірне майно за [PERSON] , запис про право власності за номером 31319649 (т. 1 а.с. 28). IV. Зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування. У статтях 15, 16 ЦК України закріплене право кожного на захист свого цивільного (особистого немайнового або майнового) права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами частини першої статті 4 цього Кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Аналіз змісту наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що захисту підлягає лише порушене або оспорюване право або інтерес, у спосіб, який не суперечить закону, при цьому за змістом принципів змагальності (стаття 12, 81 ЦПК України) та диспозитивності (стаття 13 ЦПК України) саме позивач повинен, зокрема, обґрунтувати та довести наявність у нього суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, факт його порушення або оспорення та обрати правомірний та ефективний захисту порушеного права. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17). У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). Частина друга статті 16 ЦК України визначає основні способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких, зокрема, належить визнання правочину недійсним. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 202 ЦК України). За нормою частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Отже виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішень судів та інших органів (посадових осіб), прийнятих на захист прав суб`єктів матеріальних правовідносин, умови та порядок примусового виконання яких визначає Закон № 1404-VIII. За обставинами справи установлено, що оспорювані електронні торги проводились в рамках виконання виконавчого напису нотаріуса, який відповідно до статті 3 Закону № 1404-VIII належить до переліку виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону. Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника врегульований нормами розділу VII цього Закону, при цьому законодавець визначив, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (стаття 48). Відповідно до положень статті 57 Закону № 1404-VIII визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження, а у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника, в тому числі шляхом залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Згідно з частиною 7 статті 51 Закону № 1404-VIII примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». За приписами статті 61 Закону № 1404-VIII (в редакції, чинній на час проведення оспорюваних торгів) реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною, а порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 затверджений Порядок реалізації арештованого майна, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1301/29431 (далі - Порядок), який визначає, зокрема, правила (процедуру) передачі арештованого майна на реалізацію, підготовки до проведення торгів, правила проведення торгів та оформлення їх результатів, порядок розрахунків за придбане на торгах майно та перехід права власності на нього. Згідно з положеннями цього Порядку (в редакції, чинній на час проведення оспорюваних торгів) реалізація майна здійснюється шляхом проведення організатором електронних торгів або торгів за фіксованою ціною (пункт 2 Розділу I), результати електронних торгів оформлюються протоколом електронних торгів за лотом (Розділ VІІІ), після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів виконавець складає акт про проведені електронні торги (пункт 4 Розділу Х), який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, передбачених законодавством (пункт 8 Розділу X). За визначеннями, наданими у пункті 1 Розділу І Порядку електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну; організатором електронних торгів, торгів за фіксованою ціною є суб`єкт господарювання, якого за результатами конкурсної процедури відбору організатора, передбаченої цим Порядком, уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком;. ДП «Сетам» відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29.03.2019 № 100008/5 «Про визначення організатора електронних торгів та торгів за фіксованою ціною» є організатором електронних торгів. Разом з тим реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення, в тому числі і за виконавчим написом нотаріуса, має свої особливості, які визначені Законом України «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-IV). До таких особливостей належить, зокрема, право боржника, майнового поручителя чи наступного іпотекодержателя до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах виконати вимогу за основним зобов`язанням разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих іпотекодержателю, що є підставою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах (стаття 42 Закону № 898-IV). Відповідно до статті 43 Закону № 898-IV, яка регулює питання підготовки до прилюдних торгів предмета іпотеки, прилюдні торги проводяться в двомісячний строк з дня одержання організатором прилюдних торгів заявки державного виконавця на їх проведення, початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Згідно частин третьої, п`ятої цієї норми організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку прилюдних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки, а у разі проведення електронних торгів - також на веб-сайті проведення електронних торгів, повідомлення про проведення таких торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, приватного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна. Права та обов`язки іпотекодержателя у разі визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, та порядок уцінки предмета іпотеки визначає стаття 49 Закону № 898-IV, відповідно до положень якої не реалізований на перших прилюдних торгах предмет іпотеки, який іпотекодержатель відмовився залишити за собою, виставляється на другі прилюдні торги за ціною, що становить 80 відсотків його початкової вартості, у разі повторної нереалізації предмета іпотеки він виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків його початкової вартості. Згідно статті 45 Закону № 898-IV прилюдні торги проводяться прозоро. Будь-який учасник може бути покупцем предмета іпотеки, якщо він запропонує найвищу ціну. Якщо покупцем є іпотекодержатель, він зобов`язаний сплатити лише різницю між запропонованою ним ціною і розміром невиконаного основного зобов`язання. Прилюдні торги проводяться принаймні за умови присутності одного учасника. У разі участі у прилюдних торгах одного покупця майно може бути придбане ним за початковою ціною. Якщо жоден учасник не зареєструвався або у разі якщо предмет іпотеки не був проданий, прилюдні торги визнаються такими, що не відбулися. За результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складається протокол, який підписується уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки. У протоколі зазначаються: опис придбаного покупцем предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки; ціна продажу предмета іпотеки; інформація про покупця предмета іпотеки; день, до якого покупець повинен повністю сплатити ціну продажу предмета іпотеки; банківський рахунок органу державної виконавчої служби, приватного виконавця для переказу покупцем ціни продажу предмета іпотеки. Порядок проведення розрахунків за майно (предмет іпотеки), придбане на прилюдних торгах визначає стаття 46 цього Закону, відповідно до якої переможець прилюдних торгів протягом десяти робочих днів з дня підписання протоколу перераховує кошти за придбане на торгах майно на зазначений у протоколі банківський рахунок органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. За приписами статті 47 Закону № 898-IV організатор прилюдних торгів протягом трьох днів з дня підписання переможцем прилюдних торгів протоколу надсилає відповідний протокол державному виконавцю, приватному виконавцю, а також інші документи, що підтверджують реалізацію предмета іпотеки відповідно до цього Закону. Протягом п`яти робочих днів з дня надходження коштів від реалізації предмета іпотеки державний виконавець, приватний виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки. Акт про реалізацію предмета іпотеки підписується державним виконавцем, затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, скріплюється печаткою цього органу або підписується приватним виконавцем, скріплюється його печаткою та не пізніше наступного дня надсилається до організатора прилюдних торгів, який проводив прилюдні торги. Державний виконавець, приватний виконавець не може відмовити у видачі акта про реалізацію предмета іпотеки, якщо така реалізація здійснювалася відповідно до вимог цього Закону. На підставі акта про реалізацію предмета іпотеки нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. Відповідно до статті 48 Закону № 898-IV іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. Такі самі правила реалізації предмета іпотеки на електронних торгах містяться і в пункті 2 розділу VII Порядку. Отже, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає у продажі майна, тобто у переході права власності на майно, на яке звернуто стягнення, від боржника до покупця - переможця електронних торгів, та оформлення їх результатів актом про проведені електронні торги, який підтверджує виникнення права власності на придбане майно, наявні підстави вважати, що у розумінні статті 202 ЦК України торги є правочином, який може бути визнаний недійсним за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону. Наведене узгоджується з нормою частини четвертої статті 656 ЦК України, яка визначає, що до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 22.02.2017 по справі 6-2677цс16 та Верховного Суду від 02.05.2018 по справі № 910/10136/17. У цих постановах суди касаційної інстанції сформулювали правову позицію, суть якої полягає у тому, що підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил, які визначають процедуру підготовки і проведення торгів, які могли вплинути на їх результат, що свідчить про порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Окрім того, згідно з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові Великої Палати від 15.05.2019 у справі № 678/301/12, у постановах від 02.05.2018 у справі № 910/10136/17, від 14.04.2020 у справі № 668/14900/15ц та від 10.09.2021 у справі № 761/26187/19, дії (бездіяльність) виконавця щодо порушень, допущених при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, визначення вартості чи оцінки майна, направлення повідомлення про результати оцінки, мають самостійний порядок і спосіб оскарження, визначений, зокрема, статтею 74 цього Закону, та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб. Судом установлено, що дії приватного виконавця Пишного А. В. щодо порушення порядку надсилання документів виконавчого провадження (постанови про відкриття виконавчого провадження та повідомлення про результати оцінки майна) позивачка у визначеному законом порядку не оскаржувала, на неправомірність оцінки майна і його уцінки (зменшення ціни предмета іпотеки) та існування наміру виконати вимогу за основним зобов`язанням до дня продажу предмета іпотеки на торгах позивачка не посилається, а відтак доводи позову про її необізнаність з фактом відкриття виконавчого провадження та з результатами оцінки майна не можуть бути прийняті судом до уваги як підстава для визнання торгів недійсними. До того ж надані приватним виконавцем Пишним А. В. докази підтверджують факт надсилання позивачці копії постанови виконавця про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням за адресою, зазначеною у виконавчому написі та у заяві про відкриття виконавчого провадження, а тому згідно з частиною першою статті 28 Закону № 1404-VIII вона вважається повідомленою про початок примусового виконання. Про результати оцінки предмета іпотеки відповідно до вимог пункту 1 розділу ІІ Порядку приватний виконавець Пишний А. В. також повідомляв позивачку за цією адресою, яка була зазначена і в іпотечному договорі, проте поштове відправлення повернулося без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Доказів, які б свідчили про те, що позивачка повідомляла іпотекодержателя (банк) про зміну своєї адреси проживання, суду не надано, Пунктом 1 Розділу ІІ Порядку визначено, що сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем, а відтак неотримання позивачкою відповідного поштового відправлення не свідчить про порушення виконавцем процедури підготовки торгів. Оскільки предмет іпотеки продано на електронних торгах за 457 450 грн, що становить 70відсотків його початкової вартості, наявні підстави вважати, що продаж було здійснено за результатами третіх електронних торгів, при цьому, як зазначено вище, ні правомірність оцінки майна (невідповідність оцінки майна його ринковій вартості), ні правомірність його уцінки (зменшення ціни предмета іпотеки), позивачкою не оспорюються. На виконання вимог статті 43 Закону № 898-IV та пункту 2 розділу VII Порядку організатор торгів у визначені вказаними нормативними положеннями строки розмістив у центральній базі даних системи електронних торгів інформацію про призначені на 07.05.2021 електронні торги з реалізації спірної квартири (лот № 63421159), опублікував у газеті «Метро» повідомлення про їх проведення та письмово сповістив про призначені торги позивачку [PERSON] за адресою, зазначеною у заявці на реалізацію арештованого майна. Зміст вказаних інформаційних повідомлень відповідає вимогам статті 43 Закону № 898-IV та пункту 2 розділу VII Порядку. Пунктом 4 Розділу I Порядку передбачено, що взаємодія органів державної виконавчої служби та приватних виконавців з Організатором щодо реалізації арештованого майна, у тому числі надсилання документів та повідомлень, передбачених цим Порядком, здійснюється через особисті кабінети відділів державної виконавчої служби та приватних виконавців в Системі. Надсилання документів та повідомлень, передбачених цим Порядком, електронною поштою, поштовими відправленнями, доставка наручним або кур`єрською службою доставки дозволяються виключно у разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу особистих кабінетів відділів державної виконавчої служби та приватних виконавців більше ніж на 24 години, до відновлення їх працездатності. Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Вказаний пункт також визначає перелік відомостей, які мають міститися у заявці на реалізацію арештованого майна, серед яких відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 10 розділу ІІІ цього Порядку), електронний цифровий або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, чи приватного виконавця. Пунктом 8 розділу ІІІ Порядку встановлено, що якщо реалізації підлягає житловий будинок, квартира або інше житлове приміщення, в інформації про майно додатково зазначається, зокрема, інформація про наявність зареєстрованих інших, крім боржника, мешканців (зокрема дітей), орендарів, інших користувачів приміщення. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор перевіряє повноту заповнення заявки (пункт 4 розділу II Порядку). Дослідженням змісту заявки на реалізацію спірної квартири установлено, що всупереч наведених положень Порядку її було надіслано Організатору не через особистий кабінет приватного виконавця в Системі, при цьому доказів на підтвердження наявності технічних підстав, які унеможливлювали роботу особистого кабінету приватного виконавця Пишного А. В. в Системі більше ніж на 24 години, суду не надано. Також знайшли свої підтвердження доводи позову про те, що всупереч вимогам пункту 3 розділу ІІ Порядку заявку було складено ще до ознайомлення сторін із результатами оцінки майна, та відсутність у ній відомостей про зареєстрованих у спірній квартирі осіб. Водночас позивачкою не наведено жодних фактів і обґрунтувань, які б свідчили про вплив зазначених вище порушень на результат торгів та на її суб`єктивні права, у зв`язку з чим вказані обставини не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними. Що стосується неповноти заповнення заявки, то слід також зазначити, що зареєстроване місце проживання у позивачки відсутнє, а у спірній квартирі зареєстроване місце проживання двох осіб, які не є учасниками цієї справи, а відтак навіть виходячи з формальної логіки, відсутність такої інформації може вплинути лише на права та обов`язки покупця, який змушений буде вживати заходів щодо усунення перешкод у користуванні власністю. З підстав відсутності порушених прав позивачки суд відхиляє і доводи позову про те, що кошти за придбане на спірних електронних торгах майно були сплачені не самою [PERSON] , а іншими особами ( [PERSON] та [PERSON] ). Окрім того суд ураховує, що можливість виконання обов`язку боржника іншою особою у зобов`язаннях неособистого характеру закріплена нормою статті 528 ЦК України, переможець електронних торгів [PERSON] в особі представника підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] внесли належну до сплати суму за її дорученням, при цьому жодних обмежень щодо вчинення таких дій за дорученням закон не передбачає. Даючи оцінку доводам позивачки про неправомірність вчинення нотаріусом виконавчого напису, в рамках виконання якого проводились оспорювані електронні торги, суд виходить з наступного. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення виконавчих написів визначається Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). За нормою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що підтверджують заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Умови вчинення виконавчих написів визначені статтею 88 цього Закону, відповідно до положень якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Наведене означає, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна і це право існує, поки суд не встановить зворотного. Отже боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц. Аналіз вищенаведених нормативних положень дає підстави для висновку, що виконавчий напис нотаріуса як і рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо його виконання, які не стосуються правил проведення електронних торгів, має самостійний порядок та спосіб оскарження, при цьому належним способом захисту прав боржника, порушених виконавчим написом нотаріуса, є визнання його таким, що не підлягає виконанню. Судом установлено, що виконавчий напис нотаріуса, в рамках виконання якого проводились оспорювані електронні торги, є чинним, рішення про визнання його таким, що не підлягає виконанню, судом не ухвалювалось, таких вимог не заявлено і в рамках цієї справи. За таких обставин доводи позову про порушення, допущені при вчиненні виконавчого напису, не можуть бути прийняті судом до уваги як підстава для визнання торгів недійсними. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, акту про проведені електронні торги і свідоцтва про придбання майна з електронних торгів з наведених у позові підстав та відмовляє у їх задоволенні. Відповідно до положень частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже вимога про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірну квартиру за [PERSON] є похідною від вимог про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, акту про проведені електронні торги та свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, а відтак підстави для її задоволення також відсутні. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Вирішуючи питання про судові витрати у даній справі, суд виходить з положень статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача. Судом установлено, що відповідно до договору про надання правової допомоги від 14.07.2021 № 107 та додаткової угоди № 1 до даного договору від 20.07.2021 адвокатське об`єднання «Голдрейн Партнерс» (виконавець) прийняло на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту [PERSON] , в тому числі і у цій судовій справі (т. 1 а.с.104-105, 106). Пунктом 2 додаткової угоди сторони погодили, що вартість правової допомоги виконавця за правовий аналіз позовної заяви, підготовку і подачу до суду відзиву на позовну заяву та клопотання становить 11 000 грн, а вартість участі виконавця в судових засіданнях та складання інших процесуальних документів оплачується додатково. Згідно рахунків на оплату від 24.09.2021, 29.11.2021, 01.02.2022 та акту виконаних робіт від 01.02.2022 відповідачці [PERSON] надано правничу допомогу на загальну суму 15 482,75 грн (т. 1 а.с. 232, 234, 236, 238). Факт сплати відповідачкою коштів у зазначеному розмірі підтверджується відповідними платіжними документами (т. 1 а.с. 233, 235, 237). Клопотання про зменшення розміру витрат відповідачки на професійну правничу допомогу позивачкою не заявлялось, і на їх неспівмірність вона не посилалась. Окрім того, за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] сплачено збір в сумі 33 грн (т. 1 а.с. 239), а витрати її представника, пов`язані з прибуттям до суду для участі в судових засіданнях, становлять 466 грн, що підтверджується роздруківками з застосунку «Bolt» про списання коштів з рахунку (т. 1 а.с. 240-245). Що стосується витрат відповідачки на оплату послуг поштового пересилання, то підстав для їх урахування для цілей розподілу судових витрат суд не вбачає, оскільки такі витрати законодавець не відносить до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Отже з огляду на результат розгляду справи суд покладає на позивачку витрати відповідачки [PERSON] та її представника, пов`язані з розглядом справи, в загальному розмірі 15 981,75 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved