Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Позивач є власником житлового будинку за вказаною адресою згідно свідоцтва №284 від 04.11.1996 року. [PERSON] є дочкою позивача, а [PERSON] онукою, та вони зареєстровані у вказаному житловому будинку, проте з вересня 2016 року вони виїхали з будинку та більше в ньому не проживають. У судовому позивача пояснив, що відповідачі у справі це його дочка та онучка. Вони у 2016 виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, проживають десь у Москві. Роки два чи три тому дочка приїздила до нього у гості на тиждень, щоб показати правнучку, якій було тоді пів року. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок №284 від 04.11.1996 року. Згідно копії довідки №2 по житлово територіальному кварталу №70 від 18.02.2022 року [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] з 2016 року по 2022 рік. Згідно копії довідки №2 по житлово територіальному кварталу №70 від 18.02.2022 року [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] з 2016 року по 2022 рік. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона рідна сестра позивача, [PERSON] їй доводиться племінницею. Вона пояснила, що відповідачі вже 5-6 років років мешкають у Москві, з житлового будинку виїхали, забрали усі свої речі. Приблизно три роки тому до позивача приїжджала дочка провідувати, з правнучкою. Відповідно до змісту\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Згідно зі\~ ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України\~власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 321 ЦК України\~зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.\~383 ЦК України\~та ст.\~150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.\~383 ЦК України\~та ст.\~150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Враховуючи викладене, аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування квартирою, оскільки вони тривалий час не проживають за своїм зареєстрованим місцем проживання, що створює перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядженням житловим приміщенням, який належить йому на праві власності.

Outcome: approved