Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що: -25 грудня 2004 року її батьки: [PERSON] та [PERSON] подарували їй та її чоловіку - [PERSON] частину свого житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 62/100 частки від цілого, про що був укладений та посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Король О.Ю. договір дарування, реєстраційний номер в реєстрі нотаріальних дій - №4128; договір зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за №567977 від 25 грудня 2004 року; -право власності зареєстровано в Хустському ДПТІ за [PERSON] та нею в рівних частках - по 31/100 частки за кожним, про що їм був виданий Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №6098698 від 30 грудня 2004 року; -8 липня 2011 року їй видано за рішенням Хустської міської ради №1594 від 25 грудня 2009 року державний акт, серії ЯЛ №524946, на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 2110800000:01:014:0159 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0668га; - її батько - [PERSON] помер [INFO] ; -після смерті батька спадщину прийняла її мати - [PERSON] , однак юридично свої права не оформила; [INFO] її мати - [PERSON] померла; [INFO] їй, як єдиному спадкоємцю своїх батьків, приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Джугою М.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно своєї матері [PERSON] ; -під час оформлення спадщини у нотаріуса виявилося, що за договором дарування від 25 грудня 2004 року їм з чоловіком подаровано частину житлового будинку, на яку батькам не було видано правовстановлюючого документа; -так, у пункті 1 спірного договору зазначено: «за цим договором Дарителі передають безоплатно майно, а саме: 62/100 частини від цілого житлового будинку [ADDRESS] , та мають наступну характеристику: житлова площа 39,2кв.м, загальна корисна площа 71,9кв.м, та надвірні споруди: під літерами Б-гараж, Г-вбиральня, Д-сарай, №1-4-огорожа, 5-колодязь, І-ІІ - відмостка»; -у пункті 2 зазначено: «цілий житловий будинок побудований із цегли на чотири житлові кімнати, житловою площею 66,6кв.м, загальною корисною площею 116,7кв.м, розташований на земельній ділянці, площа якої не встановлена. До цілого житлового будинку відносяться надвірні споруди: під літерами Б-гараж, Г-вбиральня, Д-сарай, під цифрами №1-4-огорожа, 5-колодязь, І-ІІ-відмостка»; -у пункті 3 спірного договору дарування зазначено: «згаданий житловий будинок належить [PERSON] в рівних частинах на праві приватної власності на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Хустською держнотконторою за реєстровим номером №519 від 17 лютого 1958 року»; -у пункті 4 договору дарування зазначено: «об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Хустському бюро технічної інвентаризації під №2221 в книзі 7»; -при перевірці документів нотаріусом під час підготовки видачі їй свідоцтва про спадщину встановлено, що Хустським БТІ зареєстроване право власності на об`єкт нерухомості - житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 39,2кв.м, загальною корисною площею 71,9кв.м, який належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого Хустською держнотконторою за реєстровим номером №519 від 17 лютого 1958 року, та акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію від 27 грудня 1967 року, зареєстрованого в Хустському державному підприємстві технічної інвентаризації 28 грудня 1967 року в реєстровій книзі 7 під №2221; -у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутній об`єкт - житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 66,6кв.м, загальною корисною площею 116,7кв.м, який належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах на праві приватної власності на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Хустською держнотконторою за реєстровим номером №519 від 17 лютого 1958 року, як відсутній і будь-який правовстановлюючий документ на право власності на зазначений житловий будинок на ім`я її батьків; -крім того, на підставі договору дарування від 25 грудня 2004 року Хустським БТІ було зареєстровано за нею та її чоловіком (обдарованими) 62/100 частини житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 39,2кв.м, загальною корисною площею 71,9кв.м.; -ці неточності сталися в результаті того, що будинок будувався її батьками у декілька етапів: після введення в експлуатацію будинку 17 грудня 1967 року, батьки добудували будинок на підставі будівельного паспорту [ADDRESS] , виданого їм 1984 року на підставі рішення виконавчого комітету Хустської міської Ради народних депутатів від 29 березня 1984 року за №109, внаслідок чого збільшились житлова та загальна площі житлового будинку. На момент укладення договору дарування від 25 грудня 2004 року у батьків не було документа на право власності, зареєстрованого відповідно до чинного на той час законодавства, на частину будинку, що була ними добудована після введення будинку в експлуатацію у 1967 році, згідно з будівельним паспортом 1984 року; -через деякий час після отримання свідоцтва про право на спадщину матері - на 38/100 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , вона оформила документи, які потрібні для державної реєстрації права власності на частину житлового будинку, збудовану після 1967 року, однак реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснити не могла, оскільки така реєстрація суперечить змісту п.2 договору дарування від 25 грудня 2004 року. Частина будинку, подарована їй та її чоловікові в рівних частках згідно з договором дарування від 25 грудня 2004 року і щодо якої на час укладення договору були відсутні документи про право власності, перейшла їй у власність вже як спадкоємцю, проте вона не може реалізувати майнові права на спірну частину спадкового будинку через наявність договору дарування від 25 грудня 2004 року, згідно п.2, відповідно до якого ця частина будинку їй вже «подарована»; -помилка була допущена через неуважність Хустським ДПТІ та нотаріусом при оформленні укладення договору дарування між батьками з одного боку та нею і її чоловіком - з другого боку 25 грудня 2004 року, однак виявлена була тільки в 2019 році, оскільки вони з чоловіком /обдаровані за договором/ не обізнані з тонкощами юриспруденції, і помилка виявлена тільки фахівцем в області права /нотаріусом/ під час підготовки документів для здійснення трансакції з нерухомим майном. -виправити помилку шляхом внесення зміни до договору дарування зараз неможливо, оскільки батьки, що є стороною у договорі дарування /дарителі за договором/, померли. Крім того, відповідно до ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в чинній редакції суб`єктами державної реєстрації прав є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації та державні реєстратори прав на нерухоме майно /державні реєстратори/. З прийняттям вказаного Закону БТІ не є суб`єктами державної реєстрації і не уповноважені здійснювати реєстраційні дії щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно; -їй було запропоновано нотаріусом звернутися до суду за визнанням цього договору дарування частково недійсним, а саме визнати недійсним пункт 2 даного договору, укладеного 25 грудня 2004 року, звернулася до суду з позовом та просить: визнати недійсним пункт 2 договору дарування, укладеного між [PERSON] та [PERSON] з одного боку, та [PERSON] та нею - з другого боку, посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Король О.Ю. 25 грудня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №4128. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву /а.с.35/, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу в її відсутність. Представник відповідача - КП «Хустське міське бюро технічної інвентаризації» Хустської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву /а.с.37/, згідно якої позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, просив провести розгляд справи без участі уповноваженого представника ДПТІ. Приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Король О.Ю. в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву /а.с.34/, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила розгляд справи проводити без її участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] в підготовче судове засідння не з`явився, подав до суду заяву /а.с.36/, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та просив розглянути справу в його відсутність. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивачки [PERSON] , представника відповідача - КП «Хустське міське бюро технічної інвентаризації» Хустської міської ради, відповідача - приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Король Ольги Юріївни та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] , без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачами позову та відсутність заперечень проти позову зі сторони третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved