Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

У травні 2022 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 грудня 2019 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1436. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з 06 грудня 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. З лютого 2022 року позивач разом з відповідачем не проживає, місце перебування останньої не відоме. На даний момент шлюбні відносини з відповідачем є фактично припиненими, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям неможливе. Сімейне життя з відповідачем не склалось з причин несумісності характерів та протилежних поглядів на сімейне життя. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 травня 2022 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк позивачу на усунення недоліків. На виконання ухвали суду позивачем було надано уточнену позовну заяву про розірвання шлюбу. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , 06 грудня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1436./а.с.5/. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що причини розпаду сім`ї, на які посилається позивач є поважними, між сторонами шлюбні стосунки припинені і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, а тому збереження шлюбу, за таких обставин, суперечить інтересам позивача. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу сторін буде суперечити їх інтересам, доказів, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, які б спростовували позовні вимоги відповідачем суду надано не було, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved