Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

05 травня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Євро-реконструкція" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач ТОВ "Євро-реконструкція" зазначає, що у зв`язку з із несплатою відповідачами, які є власниками квартири [ADDRESS] , коштів за споживання житлово-комунальних послуг, у них виникла заборгованість, яка становить 83 231, 53 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 травня 2021 року цивільну справу № 753/8908/21 передано судді Шаповаловій К.В.Фактично справу було передано судді 07 травня 2021 року. 31 травня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідачів. Ухвалою суду від 22 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 02 серпня 2021 року на 14:30 год. Ухвалою суду від 02 серпня 2021 року судове засідання було відкладено на 13 жовтня 2021 року у зв`язку з неявкою сторін. 13 жовтня 2021 року розгляд справи не відбувся. Судове засідання у справі було призначено на 18 листопада 2021 року. 18 листопада 2021 року Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення по даній справі, яким стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 72 439,38 грн., 3% річних у розмірі 3636,15грн. та інфляційних втрат у розмірі 7156,00 грн., а всього - 83231,53 грн. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» судовий збір в розмірі 2270 грн, а саме: по 567,50 грн. з кожного відповідача. 28 січня 2022 року до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення та клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 19 травня 2022 року було скасовано заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року, ухвалене у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено розгляд справи на 24 червня 2022 року на 14:30 год. Судове засідання 24 червня 2022 року було відкладено на 29 липня 2022 року для надання відповідачам часу для ознайомлення з розрахунками заборгованості. У судове засідання призначене на 24 червня 2022 року сторони не з`явилися. Від представника позивача 21 липня 2022 року надійшло клопотання (вх. №30420), в якому зазначено, що відповідачами було здійснено погашення заборгованості, у зв`язку з чим наразі позивач просить стягнути на свою користь не сплачені 3% річних - 3 636, 15 рн., інфляційну складову боргу - 7 156,00 грн. та понесені судові витрати у вигляді судового збору - 2270 грн. Ухвалою суду від 29 липня 2022 року було закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] основної суми боргу за отримані житлово-комунальні послуги в розмірі 72 439,38 грн. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО- РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії від 01.06.2012 № 198. Співвласниками квартири [ADDRESS] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 29 грудня 2009 року (а.с.8-9) 01 липня 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 450155/037 (о/р № 27114) про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. (а.с.10-13). Відповідно до пункту 1 договору виконавець зобов`язується надати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором. Пунктом 2 договору визначено, що суб`єктом користування послугами є власник та члени сім`ї із 7 осіб, опалювальна площа квартири становить 69,6 кв.м. Квартира обладнана лічильником гарячої води № 201451013388. Відповідно до пункту 5 договору тарифи на послуги з централізованого опалення без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 9,36 грн. за кв.м.; з централізованого постачання гарячої води 23,88 грн. за куб. м, в залежності від наявності/відсутності рушникосушильника. Пунктом 9 договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць та плата за отримані послуги вноситься до 20 числа місця, що настає за розрахунковим. Звертаючись із позовом до суду позивач вказує, що відповідачі у період з жовтня 2018 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення, та з серпня 2017 року не вносивли плату за отримані послуги з постачання гарячої води, внаслідок чого у відповідачів станом на 01 березня 2021 року утворилась заборгованість за надані послуги в розмірі 72 439, 38 грн., з яких 13049, 63 грн заборгованість за послуги з централізованого опалення та 59 386,75 грн. - заборгованість за послуги з постачання гарячої води. В процесі розгляду справи, було встановлено, що позивач не підтримує позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 72 439,38 грн, оскільки така сума боргу була сплачена відповідачами. Ухвалою суду від 29 липня 2022 року було закрито провадження у даній справі в частині вимог про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості в розмірі 72 439,38 грн. Отже, спору між сторонами щодо суми основної заборгованості на день ухвалення рішення у справі не існує. В той же час, оскільки відповідачі мали заборгованість перед позивачем, яку сплатили в повному обсязі лише після звернення із позовом до суду, позивач просив стягнути з відповідачів інфляційні втрати в розмірі 7 156,00 грн, 3% річних в розмірі 3 636,15 грн, а також судовий збір в сумі 2270 грн. Як вбачається із довідки наданої представником позивача на підтвердження факту сплати відповідачами боргу за комунальні послуги, відповідачі сплатили заборгованість саме за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, інфляційні втрати та 3% річних ними не були враховані при сплаті коштів позивачу. За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданим позивачем останнім розрахунком, його втрати від інфляції склали 7 156,00 грн., а три проценти річних від простроченої суми склали 3 636,15 грн. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява відповідача про застосування позовної давності до вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Відповідно до положень статей 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які відбулися у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No.2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пунктах 71-74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц (провадження № 14-59цс18) зроблено висновок, що створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін. Відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції. Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участь у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції. За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Вказаний висновок щодо позовної давності наведено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 457/462/16-ц, провадження № 61-21807св19. З розрахнку 3% річних та інфляційних втрат, який наданий представником позивача, вбачається, що 3% річних та інфляційні втрати за несплату послуги з постачання гарячої води, позивачем нараховані за період з серпня 2017 року по березень 2021 року, а за послугу централізованого опалення з жовтня 2018 року по березень 2021 року, з позовом до суду позивач звернувся 20 квітня 2021 року, що підтверджується відбитком штампу на поштовому конверті, отже суд застосовує позовну давність до вимог позивача щодо стягнення 3% річних та інфляції саме за послугу за гараче водопостачання за період з серпня 2017 року по березень 2018 року. Отже, за підрахунком суду з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню за гараче водопостачання 3% річних в розмірі 3065,65 грн та інфляційні втрати в розмірі 5 796,22 грн., за централізоване опалення - 3% річних в розмірі 439,34 грн та інфляційні втрати в розмірі 801,69 грн. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ "Євро-реконструкція" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення інфляційної складової боргу та трьох процентів річних, в той же час такі позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням заяви відповідача про застосування позовної давності. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, а також те, що борг відповідачами був сплачений після відкриття провадження у справі, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідачів сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial