Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «ДжоінАп!» (далі - ТОВ «ДжоінАп!»), третя особа: фізична особа-підприємець [PERSON] в суд з позовом про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що у грудні 2019 року ним було укладено з ТОВ «ДжоінАп!» договір про надання туристичних послуг № 1935898 щодо відпочинку в Єгипті разом з дружиною та дочкою. 19 грудня 2019 року позивачем було здійснено перший платіж згідно договору у розмірі 11600 грн та 16 вересня 2020 року другий платіж у сумі 32200 грн. 14 вересня 2020 року дружина позивача захворіла та 21 вересня 2020 року її стан різко погіршився у зв`язку з чим того ж дня позивач повідомив ФОП [PERSON] про неможливість здійснити поїздку та відмову від неї. 22 вересня 2020 року було зроблено тест відповідно до якого у дружини позивача виявили коронавірусну хворобу. Позивач зазначає, що з сім`єю був застрахований від невильоту, затримки рейсу, у тому числі через додаткові ризики COVID-19 у ТОВ «Страхова Компанія «Ю.Ес.Ай» про що було видано свідоцтво про страхування № D1935898/2 від 19 вересня 2020 року. Посилається на те, що він зі своєю сім`єю відмовились від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі та не розпочали споживати туристичний продукт у зв`язку з чим було направлено прохання відповідачу повернути оплачені за туристичні послуги кошти, за виключенням фактично здійснених та документально підтверджених витрат, пов`язаних з відмовою від виконання договору, однак отримав відмову. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача кошти оплачені за договором про туристичне обслуговування № 1935898 у сумі 43800 грн, моральну шкоду у сумі 2000 грн, пеню у сумі 43800 грн, 3% річних - 536 грн 40 коп. та судові витрати. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 4 листопада 2021 року. 4 листопада 2021 року сторони повідомлені належним чином до суду не з`явились. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 7 грудня 2021 року. 5 листопада 2021 року надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача - адвоката Хобта Д.О., відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що турист вправі відмовитись від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою, які при відмові за 1-7 днів до початку надання туристичних послуг становлять 100% вартості туристичних послуг. Повідомлення від позивача про ануляцію туристичного продукту не надходило. Звертає увагу суду на те, що тест на захворювання було зроблено лише 22 вересня 2020 року о 8 год. 12 хв., коли туристи мали бути за кордоном. Позивачем не надано жодних доказів порушення відповідачем законодавства чи умов договору, тому вимоги про стягнення з відповідача суми неустойки та 3% річних є безпідставним. Щодо відшкодування моральної шкоди, то вона договором не передбачена, а відповідно до положень ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів», на думку відповідача, споживачі мають право на її відшкодування лише у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я продукцією. 7 грудня 2021 року до суду з`явився представник позивача - адвокат Кравченко І.В., інші учасники повідомлені належним чином до суду не з`явились. Представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі з урахуванням клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Розгляд справи відкладено на 29 грудня 2021 року. 29 грудня 2021 року до суду з`явились представник позивача та представник відповідача. Просили надати час для оформлення мирової угоди. Розгляд справи відкладено на 3 лютого 2022 року. 3 лютого 2022 року справу знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Гусак О.С. Наступною датою судового розгляду визначено 1 березня 2022 року. 1 березня 2022 року справу знято з розгляду відповідно до довідки складеної секретарем судового засідання. Справу призначено на 15 червня 2022 року. 15 червня 2022 року сторони повідомлені належним чином до суду не з`явились. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Розгляд справи відкладено на 31 серпня 2022 року. 31 серпня 2022 року до суду сторони не з`явились. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її перебування за кордоном через військову агресію рф. Суд, розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, вважає за належне залишити його без задоволення з огляду на наступне. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені (ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»). Крім того, суд зауважує, що під час дії в Україні воєнного стану Дарницький районний суд м. Києва здійснює правосуддя. Рада суддів України в п. 1 Рішення №9 від 24 лютого 2022 року звернула увагу усіх судів України на те, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право на судовий захист. Суд також враховує, що клопотання адвоката Хобти Д.О., яка діє в інтересах відповідача про відкладення розгляду справи не пов`язане з перешкодами в одержанні чи наданні доказів, які мають значення для спору, відповідач скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 240 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19 грудня 2019 року між фізичною особою - підприємцем [PERSON] (турагент), яка дії на підставі свідоцтва [NUMBER] від 8 квітня 2008 року від імені туроператора - ТОВ «ДжоінАп!», з однієї сторони та [PERSON] , який діє за усним дорученням від імені інших туристів: [PERSON] та [PERSON] , з другої сторони, укладено договір про надання туристичних послуг № 1935898 (а.с.18-26). Згідно п. 2.1. договору туроператор через турагента зобов`язується забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а турист зобов`язується на умовах договору прийняти та оплатити їх. При цьому, істотними умовами договору визначено: - строк перебування у місці надання туристичних послуг - з 22 вересня 2020 року по 29 вересня 2020 року; - характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення (якщо перевезення входить до складу туристичного продукту) - PQ 9275 SkyUp ( B-737-800 NG) 22 вересня 2020 року Харьков (HRK 01:40) -> Шарм-еш-Шейх (SSH 04:40) - ECONOM/Базовий; PQ 9276 SkyUp (B-737-800 NG) 29 вересня 2020 року Шарм-еш-Шейх (SSH 05:40) ->Xарьков (HRK 11:00) ECONOM/Базовий; - готелі та інші аналогічні засоби розміщення, їх місце розташування, категорія, а також відомості про підтвердження відповідності послуг готелю встановленим вимогам, строк і порядок оплати готельного обслуговування, GrandOasisResort 22 вересня 2020 року - 29 вересня 2020 року, GardenViewRoom/TPL; - види і способи забезпечення харчування Premium Hard AІ; - необхідність оформлення візи - ні; - страхування: -15 000 $ (UFI) (4) франшиза 30$ ( [NUMBER] ) 22 вересня 2020 року - 29 вересня 2020 року - від невиїзду та затримки рейсу (UFI) 18 вересня 2020 року - 29 вересня 2020 року. Доп. фін. ризик COVID 19 22 вересня 2020 року - 29 вересня 2020 року); - вартість туристичного обслуговування (гривня); 45960 гривень (сорок п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят гривень 00 копійок). Згідно квитанції № 1935898 від 19 грудня 2019 року, позивачем сплачено ФОП [PERSON] 11 600 грн передплати за туристичні послуги за тур до [PERSON] , а відповідно до квитанції № 1935898/2 від 16 вересня 2020 року - 32 200 грн за туристичні послуги, тур до [PERSON] (а.с.28). Позивач не скористався туристичними послугами. Згідно свідоцтва про страхування № D193898/2 до генерального договору № 20.01507.1801-481 від 20 червня 2020 року добровільного страхування фінансових ризиків внаслідок неможливості здійснення подорожі за кордон або зміни строків перебування за кордоном [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були застрахованими особами в період з 18 по 29 вересня 2020 року (29-32). 26 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до ТДВ "СК"Ю.Ес.Ай" із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 26). Відповідно до листа першого заступника Генерального директора ТДВ "СК"Ю.Ес.Ай" [PERSON] від 11 лютого 2021 року вих. № 02-103 у виплаті страхового відшкодування було відмовлено (а.с. 50-51). У позовній заяві [PERSON] не посилався на обставини про оскарження такої відмови. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 902 ЦК України встановлено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі винною особою, яка її завдала. Згідно ст. 20 Закону України «Про туризм» турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою. Згідно договору на реалізацію туристичного продукту п. 4.18 турист вправі відмовитись від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору фактично здійснені ним документально підтвердженні витрати і сплати штрафів згідно з розділом 6 даного договору, пов`язаних з відмовою. Відповідно п. 3.3.5. договору турист зобов`язується оплатити фактично понесені туроператором/тур агентом витрати, у тому числі і штрафні санкції, у випадку відмови від даного договору до початку поїздки. Пунктом 7.1. турист має право відмовитись від виконання договору, за умови оплати туропературу фактично понесених ним витрат за послуги, надані до цього повідомлення, не пізніше дати початку туру. Заява про відмову туриста від надання туристичних послуг в письмовій формі приймається туроператором через турагента до виконання з дня отримання такої заяви. Згідно п. 7.2 договору у випадку відмови від виконання даного договору, турист сплачує туроператору через турагента штраф в наступних розмірах: - при відмові за 30-21 днів до початку надання туристичних послуг - 15% від вартості туристичних послуг; - при відмові за 20-15 днів до початку надання туристичних послуг - 50% від вартості туристичних послуг; - при відмові за 14-8 днів до початку надання туристичних послуг - 85% від вартості туристичних послуг; - при відмові за 7-1 днів до початку надання туристичних послуг - 100% від вартості туристичних послуг; - при відмові від замовлення, що припадає на високий сезон - 100% від вартості туристичних послуг; - при відмові від замовлення за акцією «раннє бронювання» або за іншими акціями, якщо таке положення було зазначене в умовах проведення акції - 100% вартості туристичних послуг. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, з позову та з пояснень позивача вбачається, що 21 вересня 2020 року [PERSON] повідомив ФОП [PERSON] про неможливість здійснити поїздку та відмову від неї, пославшись на погіршення стану здоров`я дружини і туристичні послуги використані не були. Проте, на наявність належних доказів про відмову від туристичних послуг, зокрема подану письмову заяву, відповідно до вищезазначених вимог закону та умов укладеного договору позивач не посилався, зокрема на докази про те, що він у встановленому законом порядку відмовився від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі з причин неможливості використання таких послуг з будь-яких причин або неможливості їх одержання відповідно до зазначених вимог закону та умов укладеного договору та доказів про те, що він відшкодував туроператору (турагенту) фактично здійснені ним документально підтверджені витрати, пов`язані із відмовою і сплати штрафів згідно з п. 7.2 договору, пов`язаних з відмовою. Досліджені та оцінені у їх сукупності докази не узгоджуються з обставинами позову про неможливість використання туристичних послуг та від виконання умов договору, як він зазначив, погіршення стану здоров`я дружини станом на 14 вересня 2019 року, оскільки позивач не відмовився у порядку п. 4.18 до початку туристичної подорожі та відшкодування туроператору фактично здійснених ним документально підтверджених витрат і сплати штрафів згідно з п. 7.2 указаного даного договору, пов`язаних з відмовою, а навпаки 16 вересня 2020 року здійснив оплату по указаному договору та послався у позові на те, що тест щодо захворювання на COVID-19, від неможливості вильоту у зв`язку з яким були застраховані особи за договором, був проведений дружиною позивача 22 вересня 2020 року, тобто у той час, коли уже діяли умови укладеного договору, від виконання якого згідно ст. 20 Закону України «Про туризм» та умов укладеного договору турист вправі відмовитися до початку туристичної подорожі, і такою можливістю позивач не скористався. На адресу ТОВ «ДжоінАп!» запит від ФОП [PERSON] з проханням анулювати тур та відшкодувати сплачені кошти у повному обсязі не надходили. Суд критично ставиться до тверджень позивача про те, що останній не знав про наявність будь-яких обставин, які перешкоджають чи можуть перешкодити поїздці, до 20 вересня 2020 року, оскільки стан здоров`я дружини позивача погіршився ще 14 вересня 2022 року, при цьому тест на захворювання було зроблено лише 22 вересня 2022 року. Таким чином, враховуючи, що відповідачами не було порушено жодного зобов`язання за договором, твердження позивача про наявність підстав для стягнення коштів та нарахування пені, 3% річних та інфляційних витрат є таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства та положеннях договору. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи той факт, що вини відповідачів у невиконанні умов договору не встановлено, законних підстав для стягнення моральної шкоди немає. Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Представником ТОВ «ДжоінАп!» заявлено у відзиві на позовну заяву про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 12 800 грн, на підтвердження чого надано до суду договір про надання правової допомоги № 31/01/2018 від 31 січня 2018 року, додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 31/01/2018 від 31 січня 2018 року, у п. 3 якого зазначено, що стандартна ставка однієї години, затраченої Адвокатським об`єднанням на надання правової допомоги клієнту встановлюється у розмірі 3 200 грн, та лист погодження прогнозованої правової допомоги від 1 листопада 2021 року, відповідно до якого ТОВ «ДжоінАп!» у межах представництва інтересів у справі № 753/18830/21 надано наступні послуги: підготовка відзиву на позовну заяву, формування справи, додатків, на що витрачено 4 год. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. Однак стороною відповідача не надано доказів на підтвердження сплати коштів на правничу допомогу у зв`язку з чим клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed