Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

Представник заявника [PERSON] адвокат Осипенко А.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно сина [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вчиненого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 31 від 23 березня 2018 року, де у відомостях про батьків вказати батьком дитини - [PERSON] . На обґрунтування заяви зазначив, що з 2016 року [PERSON] була знайома та зустрічалась із [PERSON] , вони зустрічались з ним понад 1,5 роки, проживали разом однією сім`ю у м. Авдіївка Донецької області (за оренду квартири платив [PERSON] ), у подальшому планували одружитись. В середині червня 2017 року [PERSON] завагітніла від [PERSON] і [INFO] народила сина - [PERSON] . [PERSON] визнав себе його батьком, однак так був військовим, тому постійно міняв дислокацію та місце служби, у м. Авдіївка він був відсутній. 23.03.2018 року заявник зареєструвала народження сина [PERSON] у Авдіївському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, відомості про батька сина у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до вимог частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, за її вказівкою ( [PERSON] - прізвище Заявника, а ім`я та по батькові батька дитини - [PERSON] ). За життя [PERSON] визнавав себе батьком дитини заявника - [PERSON] , надавав кожного місяця матеріальну допомогу у різних розмірах на його утримання, і обіцяв подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе його батьком. Однак він не встиг цього зробити і 02 липня 2022 року загинув захищаючи Україну, так як був військовослужбовцем, в с.Новогригорівка Миколаївської області. Встановлення факту батьківства необхідно заявнику для внесення відповідних змін органами реєстрації актів цивільного стану до запису про батька в актові книги та в свідоцтво про народження, так як за життя біологічний батько [PERSON] - Сеник С.М. бажав подати відповідну заяву, але у зв`язку з тим, що він був військовослужбовцем та ніс службу в різних областях країни, не мав змоги це зробити, планував приїхати у 2022 році, не встиг, бо [INFO] загинув під час бойових дій в Миколаївській області. Будь-яким іншим чином, окрім рішення суду неможливо внести зміни до документу. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.08.2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Осипенко А.В. в судове засідання не з`явились, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримали та просилиїї задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Авдіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засіданні не з`явився, надали клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, рішення просили винести на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін згідно вимог ч. 3 ст.211 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін, заявник заявлені вимоги підтримує, відсутня необхідність заслуховування особистих пояснень сторін. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] з 2016 року була знайома, зустрічалась та проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується фотокарточками та скрін-шотами переписки з телефону [PERSON] (а.с. 18-28, 32-39). За час відносин у заявника з [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , [PERSON] визнав себе його батьком, однак так як він був військовим, і постійно міняв дислокацію та місце служби, відомості про батька було записано відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується свідоцтва про народження серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] народилася в м. Авдіївка Донецької області, Україна, матір`ю його є [PERSON] , відомості про батька - [PERSON] записані відповідно до ст. 135 СК України за вказівкою матері (а.с. 11, 14) [INFO] [PERSON] помер в с. Новогригорівка Миколаївського району Миколаївської області від кульового поранення грудної клітини з пошкодженням внутрішніх органів, захищаючи Україну, так як був військовослужбовцем (а.с. 15, 16-17). Факт визнання батьківства померлим [PERSON] відносно сина [PERSON] , підтверджується скрін-шотами телефону переписки [PERSON] з [PERSON] , та копіями історії транзакцій про надання матеріальної допомоги померлим [PERSON] у різних розмірах на утримання сина, наданими заявником (а.с. 18-28). Заявник звернулася до суду з даним позовом про встановлення факту батьківства з метою захисту інтересів дитини. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. При цьому визначений у частини першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним. Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При цьому наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, зокрема, факт батьківства. Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, заява про встановлення юридичного факту батьківства померлого [PERSON] відносно [PERSON] підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні. Згідно з положеннями статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. За приписами статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 128 СК України позов про визнання батьківства, може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. На підставі абзацу першого частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з п. 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Суд встановив, що встановлення факту батьківства [PERSON] відносно дитини можливе за рішенням суду. З матеріалів долучених до справи вбачається, що померлий [PERSON] перебував у фактичних відносинах з заявником, визнавав своє батьківство щодо сина, фактично мешкав з ними та приймав участь у вихованні сина. Таким чином, зважаючи на те, що за життя померлий визнавав своє батьківство щодо дитини, вважав дитину своїм рідним сином, виховував його, суд вважає підтвердженим факт батьківства [PERSON] . Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення та підтверджується наявними у справі доказами у їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved