Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

Позивач 30.12.2021 звернувся до суду з позовом\~до відповідачів про зняття арешту з майна. Заявлена вимога мотивована тим, що у 1978 році йому, [PERSON] , рішенням загальних зборів уповноважених колгоспників ім. Карла Маркса було наділено земельну ділянку для забудови площею 0,12 га. Рішенням виконкому Аврамівської сільської ради народних депутатів від 06.09.1978 надано дозвіл на забудову. 20.11.1978 йому видано свідоцтво №187 садиби в сільських населених пунктах УPCP. Після чого, він збудував житловий будинок з надвірними спорудами. 28.07.2021 із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно він дізнався про те, що на його житловий будинок накладено арешт на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження 27541899, 01.12.2011, ВДВС Монастирищенського РУЮ, старшого державного виконавця Селецького С.М. Боржником вказано [PERSON] . Він боргів не має, а тому звернувся до Монастирищенського ВДВС із питанням про зняття арешту. Але йому рекомендовано звернутися до суду з питанням зняття арешту, оскільки виконавче провадження, в якому накладено арешт, закінчено та знищено у зв`язку із закінченням строків зберігання документів. [PERSON] не є власником житлового будинку по [ADDRESS] , та ніколи ним не був. А тому арешт на даний будинок, який є його власністю з 1978 року, незаконний. У зв`язку із арештом, він не має не має можливості реалізувати свої права власника будинку, а тому змушений звернутись до суду. Просить зняти арешт із належного позивачеві на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 43194676 від 01.12.2011 (дата перенесення 28.07.2021), реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 11912776 від 01.12.2011. На адресу суду 08.02.2022 від представника відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області надійшов відзив, відповідно до якого постановою № 27541899 від 01.12.2011, винесеної старшим державним виконавцем ВДВС Монастирищенського РУЮ Селецьким С.М., накладено арешт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , власником якого є позивач. Виконавчим документом, на підставі якого накладено арешт на майно позивача, стала постанова про накладення адміністративного стягнення серії СА № 298117 від 14.06.2011, складена ВДАІ УМВС України в Черкаській області відносно відповідача [PERSON] . Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] не являється та ніколи не був власником житлового будинку за вищевказаною адресою, а тому накладення арешту є незаконним. Разом з тим, враховуючи те, що підрозділи Державтоінспекції ліквідовані, тому, на думку позивача, належним відповідачем у справі є Департамент патрульної поліції. Відповідач 1 позовні вимоги не визнає та категорично заперечує проти позову з наступних підстав. Пунктом 1 наказу МВС України № 1532 від 30.11.2015 «Про ліквідацію Департаменту Державної автомобільної інспекції МВС України, Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС, управлінь Державної автомобільної інспекції ГУМВС, УМВС України в автономній республіці Крим, областях» (далі - Наказ № 1532), ліквідовано Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Черкаській області. Пунктом 2 зазначеного Наказу головою ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Черкаській області - призначено заступника начальника управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Черкаській області підполковника поліції Ткаченка Олега Олександровича. З наведеного вбачається, що Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Черкаській області являлось структурним підрозділом Управління Міністерства внутрішніх справ в Черкаській області. Постановою Кабінету Міністрів України № 730 від 16.09.2015 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції (в тому числі ГУНП в Черкаській області) та ліквідовано територіальні органи Міністерства внутрішніх справ (в тому числі УМВС України в Черкаській області). 06.11.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про перебування юридичної особи - УМВС України в Черкаській області в стані припинення. З огляду на вищевикладене, Відповідач 1 не уповноважений забезпечувати виконання рішень у справах про адміністративні правопорушення, що винесені посадовими особами іншого суб`єкта владних повноважень, відтак Департамент патрульної поліції як окрема та самостійна юридична особа публічного права, не є належним відповідачем у даній справі, що вказує на хибність та необґрунтованість доводів позивача щодо кола відповідачів. Окремо слід зазначити, що відповідно до інформації доступної у вільному доступі - Єдиному державному реєстрі судових рівень за веб-посиланням https://revestr.court.gov.ua/Review/17699578, Відповідач 2 звертався до суду з позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії СА № 298117 від 14.06.2011 (справа № 2-а-1056/11), яка ухвалою Монастирищенсьтого районного суду Черкаської області від 15.08.2011 залишена без розгляду, а постанова набрала законної сили 22.08.2011, відтак її звернення до виконання шляхом направлення до територіального підрозділу державної виконавчої служби є правомірним. На час накладення арешту відповідач 2 був власником/співвласником будинку [ADDRESS] , а томутретьою особою, у відповідності до чинних станом 01.12.2011 нормативно-правових актів було накладено арешт на вказаний будинок, підставою для чого слугувала складена відносно нього постанова про накладення адміністративного стягнення серії СА№ 298117 від 14 06.2011. Позивачем до позовної заяви не долучено доказів того, що вищевказаний будинок станом на дату накладення арешту не перебував у власності/співвласності відповідача 2. Разом з тим, під час виконання рішень саме державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти, а не працівники органів внутрішніх справ, які приймали рішення про накладення адміністративного стягнення. Таким чином, саме третьою особою отримане документальне підтвердження належності боржнику відповідачу 2 на праві власності вищевказаного будинку, а також накладався арешт на нього, що додаткового вказує на необґрунтованість позовних вимог щодо Відповідача 1. Наведене вказує на те, що належним відповідачем у даній справі є ВДВС Монастирищенського РУЮ чи орган, який утворений як його правонаступник. Водночас, як зазначалось вище, Відповідач 1 не уповноважений забезпечувати виконання рішень у справах про адміністративні правопорушення, які приймались посадовими особами інших суб`єктів владних повноважень, та не має повноважень щодо управління справами юридичної особи, яка перебуває у стані припинення. Просить залишити без розгляду позовну заяву [PERSON] до управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Монастирищенський відділ державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з майна. Ухвалою суду від 21.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження, витребувано докази. Ухвалою суду від 28.04.2022 залучено до участі у справі співвідповідача. Ухвалою суду від 15.06.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 24.06.2022 замінено відповідача у справі правонаступником. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Позивач на адресу суду подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність. Позов підтримує повністю, просить його задовольнити. В судове\~засіданні представник\~відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції не з`явився. Про місце, дату і час проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. В\~судове засіданні\~представник відповідача Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Черкаській області в особі ліквідаційної комісії не з`явився. Про місце, дату і час проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. В судове засіданні відповідач [PERSON] не з`явився. Про місце, дату і час проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. В судове засіданні представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився. Про місце, дату і час проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. Передбачених ч. 2\~ст. 223 ЦПК України\~підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Відповідно до вимог\~ст. 279 ЦПК України, справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] видано будівельний паспорт на земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку в селі Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до виписки з протоколу № 2 загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Карла Маркса смт Цибулів від 10.05.1978, задоволено заяву [PERSON] , наділено йому присадибну ділянку землі для забудови в кількості 0,12 га (а.с. 6 - 7). Згідно свідоцтва про забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР забудовнику [PERSON] надано дозвіл на забудову ділянки площею 0,12 га, яка розташована в с. Аврамівка Монастирищенського району дозволено рішенням виконкому Монастирищенської районної Ради депутатів трудящих від 09.10.1978 № 305 (а.с. 8 - 9). Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] , [PERSON] є власником даного домоволодіння та зареєстрований у даному будинку (а.с. 10 - 13). Згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу [ADDRESS] , [PERSON] є власником даного будинку (а.с. 14 - 15). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки № 148, виданої 21.07.2021 виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради, згідно погосподарської книги № 5 2021 - 2025 с. Летичівка, особовий рахунок № [NUMBER] , сторінка 74, домоволодіння по [ADDRESS] , 1992 року побудови належить [PERSON] . Земельна ділянка площею 0,1991 га (кадастровий № 7123480300:02:001:0450) перебуває у приватній власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 408672 від 29.04.2010 (а.с. 17). Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 267856786 від 28.07.2021. Підставою для державної реєстрації є: довідка, серія та номер 148, виданий 21.07.2021, видавник: Монастирищенської міської ради; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 29.06.2021, видавник: КПЧООБТІ Монастирищенський відділок. Дана обставина підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 271246120 від 19.08.2021 (а.с. 16). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 408672 від 29.04.2010, [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , на підставі рішення сесії від 27.04.2010 № 25-2/V на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1991, га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована [ADDRESS] . цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 21 - 22). \~ \~ \~ \~ Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта № 271246120 від 19.08.2021 на будинок [ADDRESS] , особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , власником якого є [PERSON] , зареєстровано 01.12.2011, за номером запису про обтяження № 43194676 , відділом державної виконавчої служби Монастирищенського районного управління юстиції накладено арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 27541899, виданий 01.12.2011, видавник: ВДВС Монастирищенського РУЮ, старший державний виконавець Селецький С.М. (а.с. 18 - 20). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником нерухомого майна [ADDRESS] , на яке міститься обтяження на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 27541899. Згідно з витягом АСВП від 20.12.2021 у виконавчому провадженні № 27541899 на підставі постанови ВДАІ від 14.06.2011 № СА 298117 винесеної на [PERSON] старшим державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Таким чином, позивач [PERSON] не є боржником у виконавчому провадженні, а тому вимоги про зняття арешту з нерухомого майна є саме тим способом захисту, який вирішується в межах позовного провадження, що узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 24.05.2021 у справі № 712/12136/18. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь - яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист права позивача [PERSON] необхідно поновити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто зняти арешт із нерухомого майна. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є\~Закон України\~«Про\~виконавче\~провадження» від\~\~№606-ХІV\~від\~21.04.1999 (який був чинним на момент виникнення правовідносин)-(далі Закон №606-ХІV від 21.04.1999). Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України №606-ХІV від 21.04.1999 (який був чинним на момент виникнення правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України №606-ХІV від 21.04.1999 (який був чинним на момент виникнення правовідносин) примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені\~Законом України «Про державну виконавчу службу». Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України №606-ХІV від 21.04.1999 (який був чинним на момент виникнення правовідносин) державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України №606-ХІV від 21.04.1999 (який був чинним на момент виникнення правовідносин) державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України №606-ХІV від 21.04.1999 (який був чинним на момент виникнення правовідносин) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України № 606-XIV від 21.04.1999 (який був чинним на момент виникнення правовідносин) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 60 Закону України № 606-XIV від 21.04.1999 (який був чинним на момент виникнення правовідносин) з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України № 606-XIV від 21.04.1999 (який був чинним на момент виникнення правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~50\~Закону України\~№ 606-XIV\~від 21.04.1999\~(який\~був чинним\~на момент\~виникнення правовідносин) у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно п.\~2,\~5\~ч.\~1\~ст.\~47 Закону України № 606-XIV від 21.04.1999 (який був чинним на момент виникнення правовідносин) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу, зокрема, у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього\~Закону\~заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника). Відповідно до витягу з АСВП у виконавчому провадженні № 27541899, 03.01.2012 старшим державним виконавцем Селецьким С.М. повернуто ВД стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 (неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання боржника) на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 25 - 26). Згідно довідки № 10937/20.12-37, виданої 21.09.2021 Монастирищенським відділом державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області, згідно бази даних ЄДРВП, АСВП виконавчі документи за рішеннями судів та інших органів (посадових) осіб відносно [PERSON] , [INFO] , на примусовому виконанні не перебували (а.с. 23). Відповідно до довідки № 10938/20.12-37, виданої 21.09.2021Монастирищенським відділом державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області, згідно бази даних ЄДРВП, АСВП виконавчі документи за рішеннями судів та інших органів (посадових) осіб відносно [PERSON] , [INFO] , на примусовому виконанні не перебували та станом на 21.09.2021 не перебувають (а.с. 24). Згідно листа № 1348/20.12-37, виданого 10.02.2022 Монастирищенським відділом державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області надати належним чином посвідчені копії виконавчого провадження (ВП № 27541899, постанова СА № 298117 виданого 14.06.2011 Монастирищенським ВДАІ) відносно боржника [PERSON] , немає можливості. Виконавче провадження завершено 03.01.2012. Дане виконавче провадження знищене у 2014 році, відповідно до акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення про стягнення штрафів за адміністративні правопорушення від 17.01.2014 (а.с. 72). Відповідно до копії акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення про стягнення штрафів за адміністративні правопорушення від 17.01.2014 проведено знищення виконавчих проваджень про стягнення штрафів за адміністративні правопорушення, завершених у 2012 році, через закінчення строків їх зберігання, зокрема, постанову від 14.06.2011 Монастирищенський ВДАІ, боржник [PERSON] , стягувач держава, характер стягнення 510 грн штрафу (а.с. 73). Згідно ч.\~1\~ст.\~30\~Закону\~України\~№ 606-XIV\~від\~21.04.1999\~(який\~був\~чинним\~на момент\~виникнення\~правовідносин)\~державний\~виконавець\~провадить виконавчі\~дії\~з\~виконання рішення\~до\~завершення\~виконавчого провадження\~у\~встановленому\~цим Законом\~порядку,\~а\~саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону. Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. Відповідно до п. 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої\~Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5\~(далі - Інструкція №512/5) (в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем постанови) у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо). Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України № 606-XIV від 21.04.1999 (який був чинним на момент виникнення правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт,\~накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту. Отже, відповідно до зазначеної статті й\~Інструкції №512/5\~Монастирищенським РВ\~ДВС ГУЮ\~у Черкаській\~області,\~завершуючи виконавче\~провадження №\~27541899,\~в рамках\~якого було\~накладено арешт\~на все\~майно [PERSON] , при поверненні виконавчого документа стягувачу повинен був зняти арешт на майно, проте цього зроблено не було. Таким чином, судом встановлено, що виконавче провадження за яким було накладено арешт на майно позивача завершено, в іншому порядку, крім судового, зняти арешт на майно позивач немає можливості. \~ \~ \~ \~Про правильність застосування даних норм права свідчить постанова Верховного Суду у справі №817/928/17, адміністративне провадження №К/9901/20268/18 від 27.03.2020. Таким чином, оскільки арешт на житловий будинок по [ADDRESS] накладено на майно, яке не належало боржникові [PERSON] , власник даного майна [PERSON] (позивач) не є та не був боржником у виконавчих провадженнях ні на момент накладення арешту, ні на момент прийняття рішення про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження у якому накладено арешт на майно боржника завершено, в іншому порядку зняти арешт на майно позивач не може, його\~право власності порушено обтяженням,\~що існує на майно, а тому право позивача підлягає захисту шляхом зняття арешту з даного майна. Однак, позов [PERSON] пред`явлений до трьох відповідачів, в тому числі до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції. Суд вважає, що Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції не є належними відповідачами за вимогами позивача, а тому у задоволенні позовних вимог до даного відповідача необхідно відмовити. Відповідно\~до ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~підлягає стягненню\~з відповідачів Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Черкаській області в особі ліквідаційної комісії та [PERSON] на користь позивача. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial