Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.06.2022 року звернувся до суду із позовом до Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, який обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (Витяг №13 від 05.10.2021 року з по господарської книги №4 за 2001 рік Зимнівської (Хмелівківської) сільської ради (по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями та спорудами належить [PERSON] . Рік побудови будівлі - 1936); земельних ділянок для обслуговування житлового будинку (під будівлями) площею 0,04 га та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (ріллі) площею 0,56 га (витяг з рішення вісімнадцятої сесії сільської Ради народних депутатів двадцять першого скликання №18/2 від 01.02.1994 року Хмелівківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (Копія витягу з рішення вісімнадцятої сесії сільської Ради народних депутатів двадцять першого скликання №18/2 від 01.02.1994 року Хмелівківської сільської ради); земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 2,84 га., що знаходяться на території Зимнівської (Хмелівківської) сільської ради. 28.12.2001 року його матір`ю, [PERSON] було складено заповіт в якому вона на випадок своєї смерті заповідає все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла йому, [PERSON] . Даний заповіт було складено в присутності представника Хмелівківської сільської ради, 28.12.2001 року посвідчено ним та зареєстровано в реєстрі за №28. Відповідно до складеного заповіту Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою Волинської області 08.10.2002 року було відкрито спадкову справу № 491/2002 та видано свідоцтво про право на спадщину на сертифікат на право на земельну частку (пай). В результаті вказаних дій на земельні ділянки загальною площею 2,84 га. на ім`я позивача, Хмелівківською сільською радою було видано державний акт на право приватної власності на землю серії IV- №029991 від 27.06.2003 року, про що в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю було вчинено запис за №277. 02.11.2021 року позивач звернувся до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області, щодо оформлення спадкових прав після смерті матері на решту майна. Державним нотаріусом нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1642/02-31 від 02.11.2021 року, якою йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,60 га (0,04 га під будівлями та 0,56 га ріллі) та запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,04 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (під будівлями), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,56 га для ведення особистого селянського господарства (ріллі), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 20.06.2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Від представника відповідача 11.07.2022 року надійшла заява (відзив) на позовну заяву в якій зазначено, що Зимнівська сільська рада визнає обставини, викладені у позовній заяві [PERSON] , не запересує щодо визнання позову. Розгляд справи просить проводити за відсутності представника Зимнівської сільської ради. Позивач у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подавши суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4\~ст.200 ЦПК України\~ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги безумовне визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON] є сином [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 25, [INFO] померла [PERSON] . Згідно довідки Зимнівської сільської ради від 19.10.2021 №745 [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] до дня смерті. Спадкове майно померлої складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки під забудову та земельної ділянки під особисте селянське господарство загальною площею 0,60 га, які знаходяться на території Зимнівської сільської ради (колишня Хмелівківська сільська рада). Згідно витягу №13 від 05.10.2021 року з погосподарської книги №4 за 2001 рік Зимнівської (Хмелівської) сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями та спорудами належить [PERSON] і знаходиться в [ADDRESS] . Рік побудови будівлі - 1936. З дослідженого судом заповіту, який посвідчений сільським головою Хмелівківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 28.12.2001 року, встановлено, що [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право. Із матеріалів спадкової справи №491/2002 встановлено, що [PERSON] звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Проте, державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Билень Н.П. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельні ділянки площею 0,60 га, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджено постановою нотаріуса від 02.11.20212 №1642/02-31. Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України). Згідно зі ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом вищевказаного спадкового майна, однак через відсутність правовстановлюючих документів на дане майно не може оформити спадкові права, тому право власності позивача підлягає захисту у судовому порядку шляхом\~його визнання за ним. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved