Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

В грудні\~2021\~року [PERSON] \~звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову вказує, що вона являється власником домоволодіння [ADDRESS] . В даному житловому будинку зареєстроване місце проживання її сина [PERSON] , який в будинку не проживає з серпня 2020 року, місце його проживання їй невідоме, він не сплачує комунальні послуги, не несе будь-яких інших витрат, пов`язаних з його утриманням, однак добровільно не знявся з реєстрації місця проживання у даному будинку, що перешкоджає їй, як власнику, належним чином користуватись та розпоряджатись житловим будинком, зокрема, оформити субсидію для відшкодування оплати за житлово-комунальні послуги. В підготовчому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування. В подальшому подала до суду заяву, якою просила розглянути справу без участі сторін в заочному порядку. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, заяв та клопотань не подавав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2022 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Заслухавши в межах підготовчого засідання пояснення позивачки, показання свідка та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником домоволодіння по [ADDRESS] , що підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим [PERSON] , приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області 11 листопада 2019 року за р.№1226 (на 129/400 частки домоволодіння); договором купівлі-продажу, посвідченим Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 16 березня 1991 року за р.№705 (на 71/200 частки домоволодіння); договором дарування, посвідченим [PERSON] , приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області 10 серпня 2020 року за р.№889 (на 129/400 частки домоволодіння). У зазначеному будинку зареєстроване місце проживання [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 27 вересня 2021 року за №6731 та від 28 грудня 2021 року за №3307/03-27/2921. Крім того допитаний судом свідок [PERSON] підтвердив, що відповідач з серпня 2020 року не проживає в належному позивачці будинку. Відповідно до положень ст. ст. 379,\~380,\~381 ЦК України\~об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба. Права власника жилого будинку (квартири) визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, при вирішенні питання про втрату членом сім`ї власника житла права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягає як строк його відсутності, так і поважність причини такої відсутності. У п. 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут ч. 1\~ст. 405 ЦК України). Таким законом не може бути\~ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені гл. 32\~ЦК України. Тому стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення\~ст. 405 ЦК України. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом, і у цьому випадку положення ст. ст.\~71,\~72 ЖК УРСР\~застосуванню не підлягають. Згідно з положеннями\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У разі виникнення спору між власником і членами його сім`ї право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст. ст.\~405,\~406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сім`ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч. 1\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Оцінивши всі докази в їй сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування житлом по [ADDRESS] , оскільки відсутній без поважних причин у вказаному будинку понад один рік, не утримує дане житло, не сплачує комунальні послуги, лише там зареєстрований, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позов задоволено, тому на підставі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивачки слід стягнути 908 грн. понесених нею судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved