Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

06.09.2021 року ПрАТ\~СК\~"Арсенал Страхування" до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просить стягнути з відповідача шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 9\~600,17 грн та судовий збір 2\~270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 16.03.2018 року між ПрАТ\~СК\~"Арсенал Страхування"\~та ТОВ\~"Ай\~Ді"\~укладено договір\~добровільного страхування\~наземного транспорту\~№ 494/18-Т/ЗП1 (далі Договір страхування), відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу "Toyota", д.н.з.\~[NUMBER] . 03.09.2018 року у м. Запоріжжі по вул. Українській, буд. 6 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Toyota", д.н.з.\~[NUMBER] та автомобіля "Hyundai", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2018 року [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль, вартість відновлювального ремонту якого згідно з рахунком - фактури від 18.09.2018 № 145 складає 32\~933,00 грн. Відповідно до умов Договору страхування ПрАТ СК «Арсенал Страхування» відшкодувало потерпілому власнику автомобіля "Toyota", д.н.з.\~[NUMBER] , витрати на ремонт автомобіля в розмірі 32 933,00 грн. на підставі страхового акту № 006.01215318 від 24.09.2018. На момент настання страхової події цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ "УПСК" на підставі полісу № АМ/3696701. В порядку досудового врегулювання спору ПрАТ "УПСК" сплатило на користь ПрАТ\~СК\~"Арсенал Страхування" страхове відшкодування у розмірі 23\~332,83 грн. На вимогу про відшкодування різниці завданої майнової шкоди відповідач не відреагував, а тому позивач просить задовольнити позов. 10.09.2021 року ухвалою судді позовну заяву ПрАТ\~СК\~"Арсенал Страхування" до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 27.09.2021 року через канцелярію суду від представника ПрАТ\~СК\~"Арсенал Страхування" надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 08.10.2022 року, після виходу судді з відпустки, позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 15.11.2021 року, яке було відкладено на 19.01.2022, а потім на 24.02.2022, 08.06.2022, 18.08.2022 року, у зв`язку із відсутністю у суда підтвердження, щодо належного повідомлення відповідача про судове засідання, а відтак і у зв`язку із тим, що не сплив строк для подання відзиву на позовну заяву відповідачем. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.03.2018 року між ПрАТ\~СК\~"Арсенал Страхування"\~(страховиком)\~та ТОВ\~"Ай\~Ді"\~ (страхувальником)\~було укладено\~договір страхування\~наземного транспорту\~№ 494/18-Т/ЗП1, згідно якого ПрАТ\~СК\~"Арсенал Страхування" взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Toyota", д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 03.09.2018 року у м. Запоріжжі по вул. Українській, буд. 6 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Toyota", д.н.з.\~[NUMBER] та автомобіля "Hyundai", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Дана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановами Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2018 року, та 10.12.2018 року, по справі № 331/5148/18. Відповідач [PERSON] є особою, винною у цій дорожньо-транспортній пригоді, що встановлено постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. \~ \~ \~ \~ Отже, вина [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 03.09.2018 року, не підлягає доказуванню. \~ \~ \~ \~ В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль "Toyota", д.н.з.\~[NUMBER] , вартість відновлювального ремонту якого згідно з рахунком-фактури № 145 від 18.09.2018 року, наданого ФОП [PERSON] , складає 32\~933,00 грн. Відповідно до умов Договору страхування та ст. 25 Закону України «Про страхування» ПрАТ СК "Арсенал Страхування" сплатило ТОВ "Ай Ді" 32\~933,00 грн. на підставі страхового акту № 006.01215318-1 від 18.03.2018 року На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля "Hyundai", д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ "УПСК" на підставі полісу № АМ/3696701. Відповідно до\~ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. В порядку досудового врегулювання спору ПрАТ "УПСК" сплатило на користь ПрАТ\~СК\~"Арсенал Страхування" страхове відшкодування у розмірі 23\~332,83 грн., у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача як різницю між завданою майновою шкоди та страховою виплатою. Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»). Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ\~СК\~"Арсенал Страхування" після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), тобто правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Враховуючи, що ПрАТ\~СК\~"Арсенал Страхування" сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 32\~933,00 грн, відповідач є винною особою у ДТП, страховик відповідача виплатив у межах ліміту страхове відшкодування ПрАТ\~СК\~"Арсенал Страхування" у розмірі 23\~332,83 грн, тому в порядку суброгації стягненню з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (витрат позивача за договором страхування) і страховою виплатою в розмірі 9\~600,17 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~270,00 грн.

Outcome: approved