Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивач адвокат Ворон А.І. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності на нерухоме майно шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням\~у будинку\~ [ADDRESS] , що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в будинку та внесення відповідних змін до особового рахунку та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~позовної заяви\~зазначив,\~що [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , на підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом від\~21.01.2022\~р.,\~виданим державним\~нотаріусом Першої\~Кам`янської державної\~нотаріальної контори\~Трощій Н.Г.,\~реєстр №\~2-153,\~після смерті\~своєї матері\~-\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] .\~Інша Ѕ\~частина житлового\~будинку належить\~ [PERSON] на\~підставі договору\~дарування від\~22.02.2021\~р.\~Відповідно до\~домової книги\~на зазначений\~житловий будинок\~та відповідно\~до довідки\~про склад\~сім`ї у\~Ѕ частині\~житловому будинку\~позивача з\~11.10.1996\~р.\~зареєстровано постійне\~місце проживання\~ [PERSON] ,\~сина попереднього\~власника будинку\~-\~ [PERSON] ,\~при цьому,\~ [PERSON] \~не має\~права власності\~на зазначений\~житловий будинок.\~Рішенням Дніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпродзержинська від\~10.11.2021\~р.\~у справі\~№ 209/1184/21\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] ,\~третя особа,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору,\~Перша Кам`янська\~державна нотаріальна\~контора,\~про усунення\~від права\~на спадкування\~-\~позовні вимоги\~ [PERSON] \~задоволено,\~та усунуто\~ [PERSON] \~від права\~на спадкування\~після померлої\~ [PERSON] .\~На сьогодні\~відповідач у\~будинку позивача\~не проживає,\~втратив до\~будинку інтерес\~та проживає\~разом із\~своїм батьком\~за іншою\~адресою.\~Позивач не\~має можливості\~в повній\~мірі розпоряджатись\~своєю власністю,\~зокрема продати\~житловий будинок.До того\~ж,\~у неї\~з відповідачем\~немає жодних\~родинних зв`язків,\~для позивача\~відповідач є\~сторонньою людиною,\~з яким\~склались дуже\~неприязні стосунки\~через те,\~що останній\~тривалий час\~знущався над\~матір`ю,\~завдавав їй\~численні побої.Також позивач\~вимушена нести\~весь важкий\~тягар витрат\~по утриманню\~житлового будинку,\~сплачувати комунальні\~послуги.\~Факт реєстрації\~місця проживання\~відповідача у\~спірному будинку\~істотно заважає\~позивачу,\~як новому\~власнику житлового\~будинку,\~здійснювати свої\~права власності\~на своє\~житло.Добровільно знятись з реєстрації з її житлового будинку відповідач не бажає, саме тому позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав власника. Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 18 серпня 2022 року здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Інших заяв по суті справи від сторін до суду не надходило. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Ворон А.І. надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримали та просила їх задовольнити в повному обсязі. Заявили свій намір в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України надати докази понесених судових витрат на правову допомогу на протязі п`яти днів після прийняття рішення і тому ці вимоги просили не вирішувати. Представник відповідача адвокат Демінов О.І. надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, у задоволенні позовних вимог просили відмовити в повному обсязі. Відзиву на позовну заяву від відповідача та його представника до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Виходячи з вищевикладеного, є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень сторонами по справі відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності. Виходячи з\~наведеного,\~суд зі\~згоди сторін\~ухвалив провести\~судове засідання\~за відсутності\~сторін на\~підставі наявних\~у справі\~матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.\~2\~ст. 247 ЦПК України, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі наданих сторонами доказів, без вислуховування особистих пояснень сторін по справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , який складається з: А-1 житловий будинок, житлова площа 48,8 кв.м., загальна площа 55,5 кв.м., Б-1 - літня кухня, Г-1 гараж, Д-1 вбиральня, 3-1 душ, № 1 колодязь, № 2 водопровід, № 3,4 зливні ями, № 5- 14 огорожі, І тротуар, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 січня 2022 року, виданим державним нотаріусом Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г., зареєстровано в реєстр № 2-153, після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 14), що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 68202515 від 21.01.2022 року (а.с. 15), копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 08.05.1974 року (а.с. 12), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00029526717 від 10.02.2021 року (а.с. 13), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 295784450 від 21.01.2022 року (а.с. 16), копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 21-25). Інша Ѕ частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування від 22.02.2021 року посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Савченко К.Є., реєстровий № 96, що підтверджується інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 298120695 від 06.02.2022 року (а.с. 49-51). На теперішній час в будинку [ADDRESS] (у частині Ѕ частки власності), рахується зареєстрованим відповідач по справі [PERSON] (син попереднього власника будинку - [PERSON] ), який не проживає за вказаною адресою та не має права власності на зазначений житловий будинок, що підтверджується довідкою про склад сім`ї станом на 26.01.2022 року (а.с. 20) та копією домової книги на зазначений житловий будинок (а.с. 17-19). Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 209/1184/21 від 10 листопада 2021 року, [PERSON] , [INFO] було усунуто від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Зазначеним рішенням, зокрема, встановлено, що [PERSON] часто вчиняв сварки, п`яні дебоші та рукоприкладство відносно своєї матері [PERSON] , за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, вів аморальний спосіб життя, не надавав належного догляду за своєю матір`ю, внаслідок чого був усунутий від права на спадкування за законом після неї (а.с. 26-31). Згідно інформаційної довідки № 44.1/26-1747 від 11.04.2022 року, виданої Відділенням поліції № 1 Кам`янського РУП ГУНП МВС України в Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] , із заявами про вчинення йому перешкод у користуванні житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] не звертався (а.с. 85). Окрім цього, під час розгляду даної справи відповідач [PERSON] поводить себе протиправно, навмисно вчиняє дії щодо псування та пошкодження майна позивачки спірного домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ВП\~№ 1\~Кам`янського РУП\~ГУНП в\~Дніпропетровській області\~за матеріалом\~ЄО №4347\~від 16.05.2022\~року,\~згідно якої\~встановлено що\~у період\~часу з\~14.05.2022\~року по\~16.05.2022\~року [PERSON] розбив вікна у вищевказаному будинку, свідками чого були сусіди. Співробітниками поліції також було встановлено, що [PERSON] за спірною адресою не проживає, встановити місце його проживання не переставилось можливим (а.с. 96). Факт реєстрації відповідача у частині Ѕ\~частки власностібудинку позивача порушує її права та інтереси, оскільки остання не має можливості реалізувати свої права як власника та несе додаткові витрати за оплату комунальних послуг. На час розгляду справи відповідач не мешкає в будинку позивача, проживаючи тривалий час за іншою адресою, і не маючи потреби у даному житловому приміщенні, рішенням суду усунутий від права спадкування за законом на вищезазначений будинок, постійно погрожує позивачу зруйнувати житловий будинок, тому відповідно до ст. 405 ЦК України, сплинув строк, за яким за відповідачем зберігається його право на користування будинком [ADDRESS] . Інших домовленостей між відповідачем і позивачем судом не встановлено. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частино 1 ст. 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно до п.п .2 п. 1 ст. 395 ЦК України одним із речових прав на чуже майно, є право користування (сервітут). Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач [PERSON] з 11.10.1996 року зареєстрований у спірному житловому будинку в якості члена сім`ї попереднього власника житлового приміщення [PERSON] і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Згідно п. 2 ст. 401 ЦК України сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). У пункті 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, ч. 1 ст. 405 ЦК України). Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У разі виникнення спору між власником і членами його сім`ї право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог статей 405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду у разі припинення обставин, які були підставою для встановлення сервітуту, та на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення (п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. На час спільного проживання із попереднім власником (матір`ю [PERSON] ) відповідач [PERSON] користувався особистим сервітутом на житловий будинок. У зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок перейшло до позивача [PERSON] , як до нового власника, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України відповідач втратив будь-які права користуватися житловим будинком. Як зазначено позивачем у позовній заяві, відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна. Подальше перебування відповідача на реєстраційному обліку у належному позивачу житловому будинку перешкоджає здійсненню нею у повному обсязі гарантованого Конституцією України права власності, яке згідно із ст. 321 ЦК України є непорушним. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постановах від 16 січня 2019 року в справі №243/7004/17-ц, від 14.08.2019 року в справі № 702/101/18, від 05.11.2014 року в справі № 6-158цс14, від 27.03.2019 року в справі № 465/8613/13-ц, від 17.07.2019 року у справі №320/13248/14-ц, від 23.09.2019 року у справі № 329/398/18. З урахуванням\~встановлених судом\~обставин,\~позовні вимоги\~позивача про\~усунення перешкод\~у здійсненні\~ [PERSON] права власності на нерухоме майно шляхом визнання [PERSON] , таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням\~у будинку\~ [ADDRESS] , суд визнає обґрунтованими, надані позивачем докази належними та допустимими, що є підставою для втрати відповідачем його права на користування житловим будинком за місцем реєстрації, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved