Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 506137 грн., яка складається: 286000 грн. борг за договором позики, 137860 грн. заборгованість по відсотках, 48338 грн. пеня, 8294 грн. інфляційна сума, 25645 грн. три проценти річних, та судові витрати по справі 5062 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 18.04.2018 він та [PERSON] уклали договір позики, згідно п.1.1 якого, позивач надає відповідачу кредит у сумі 286000 грн., в еквіваленті 11000 доларів США, а відповідач зобов`язується повернути суму в термін до 17.04.2019. Розмір процентів за користування позикою сторони узгодили у розмірі 1%, з умовою виплати щомісячно, до повного повернення позики (п..3 договору). Однак до закінчення строку відповідач не повернув кошти. Заборгованість відповідача складає 286000 грн. Заборгованість за відсотками 137860 грн., згідно розрахунку (1% в місяць складає 2860 грн. (286000 грн. х 1% = 2860 грн.). Прострочення складає 48 місяців (квітень 2018 року по квітень 2022 року (2860 грн. х 48 місяців = 137860 грн.). Загальна сума пені за договором складає 48338 грн. (з 18.04.2019 по 25.04.2019 складає 1973 грн., з 26.04.2019 по 18.07.2019 складає 22788 грн., з 19.07.2019 по 05.09.2019 складає 12767 грн., з 06.09.2019 по 18.10.2019 складає 10810 грн. Інфляційне збільшення суми боргу складає 8294 грн. (з 18.04.2019 по 19.10.2020). Загальна сума процентів за договором складає 25645 грн. (з 18.04.2019 по 13.04.2022). Відповідач не виконує належним чином умови договору, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові та не заперечує проти ухвалення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи, був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За приписами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом по справі встановлено, що 18.04.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно п.1.1 якого, позивач надав відповідачу кредит у сумі 286000 грн., в еквіваленті 11000 доларів США, а відповідач зобов`язується повернути суму в термін до 17.04.2019. Розмір процентів за користування позикою сторони узгодили у розмірі 1%, з умовою виплати щомісячно, до повного повернення позики (п..3 договору). Однак до закінчення строку відповідач не повернув кошти. Заборгованість відповідача складається: 286000 грн. - заборгованість за відсотками 137860 грн., згідно розрахунку (1% в місяць складає 2860 грн. (286000 грн. х 1% = 2860 грн.). Прострочення складає 48 місяців (квітень 2018 року по квітень 2022 року (2860 грн. х 48 місяців = 137860 грн.). Загальна сума пені за договором складає 48338 грн. (з 18.04.2019 по 25.04.2019 складає 1973 грн., з 26.04.2019 по 18.07.2019 складає 22788 грн., з 19.07.2019 по 05.09.2019 складає 12767 грн., з 06.09.2019 по 18.10.2019 складає 10810 грн. Інфляційне збільшення суми боргу складає 8294 грн. (з 18.04.2019 по 19.10.2020). Загальна сума процентів за договором складає 25645 грн. (з 18.04.2019 по 13.04.2022). Відповідно до ч.2 ст.1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладання зазначеного договору відповідачем була наданий договір позики про отримання [PERSON] у [PERSON] грошових коштів у розмірі 11 000 доларів США. Таким чином, форма договору позики не порушена. Відповідно вимозі від 20.01.2021 та претензії від 14.01.2019, направленій позивачем відповідачу, позивач звертався до відповідача в письмовому порядку про повернення взятих у борг коштів, проте відповідач не виконав вимогу позивача у зв`язку із неврученням відправлення під час доставки, що підтверджується відповідними матеріалами справи. Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч.1 ст.1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками Сторони домовились щодо розміру процентів за договором позики. Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, згідно з розрахунком, позичальник станом на розгляд справи борг не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість на суму в розмірі 506137 грн., яка складається: 286000 грн. борг за договором позики, 137860 грн. заборгованість по відсотках, 48338 грн. пеня, 8294 грн. інфляційна сума, 25645 грн. три проценти річних, та судові витрати по справі 5062 грн. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На момент звернення з даним позовом до суду сума боргу в розмірі 506137 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за користування позикою. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані та доведені в судовому засіданні. На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved