Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (ТзДВ «Міжнародна страхова компанія») та [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданою внаслідок дорожньо-транспортною пригодою, у якому просить стягнути з ТзДВ «Міжнародна страхова компанія» 127400 грн та з [PERSON] 53057 грн 22 коп.; судовий збір у розмірі 1805 грн та судові витрати у розмірі 20000 гривень - стягнути пропорційно між відповідачами. Позов обґрунтовано обставинами та наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача [PERSON] . Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін; справу до розгляду по суті призначено на 24 листопада 2021 року. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 09 лютого 2022 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 10 серпня 2022 року. Позивач в судове засідання не з"явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача ТзДВ «Міжнародна страхова компанія» належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, відзиву на позовну заяву не подав. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відзиву на позовну заяву не подала. Судом встановлено таке. 20 липня 2020 року в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Мітсубісі Паджеро», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року, [PERSON] було визнано винною у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER] , на час ДТП, була забезпечена в ТзДВ «Міжнародна страхова компанія». У встановленому законом порядку [PERSON] звернувся до ТзДВ «Міжнародна страхова компанія». ТзДВ «Міжнародна страхова компанія» було визнано подію ДТП, яка сталася 20 липня 2020 року за участі транспортних засобів «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER] та «Мітсубісі Паджеро», д.н.з. [NUMBER] , страховим випадком та повідомлено про необхідність проведення огляду автомобіля «Мітсубісі Паджеро» представником страховика (лист від 24 березня 2021 року). Огляд автомобіля було проведено 14 квітня 2021 року аварійним комісаром ТзДВ «Міжнародна страхова компанія» Ліщинським М.А . Листом від 26 квітня 2021 року № 2398 ТзДВ «Міжнародна страхова компанія» повідомила представнику позивача адвокату Колокольнікову В.А., що станом на 26 квітня 2021 року дату та розмір виплати страхового відшкодування з позивачем не було узгоджено. Про погодження розміру страхового відшкодування буде повідомлено. Однак, на день звернення позивача до суду, ТзДВ «Міжнародна страхова компанія» не визначено та не сплачено суму страхового відшкодування, завданою внаслідок ДТП. Позивач надав суду висновок оцінювача ФОП [PERSON] щодо вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мітсубісі Паджеро», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, що складає 180457,22 грн (звіт № 3 від 14 серпня 2020 року). Страхова виплата за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежується 130000 грн, зменшена на суму франшизи - 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілого. Моторне (транспортне) Страхове бюро України у поясненнях від 23 листопада 2021 року зазначило, що ТзДВ «Міжнародна страхова компанія» не визнане банкрутом та не ліквідоване, а тому у МТСБУ відсутні підстави для відшкодування шкоди за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, приходить до такого висновку. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них згідно з пунктом 9 частини першої вказаної статті належить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 36.2. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (пункт 36.1 статті 36 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Страхова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування становить 130000 грн, зменшена на суму франшизи у розмірі 2600 гривень. Отже з відповідача ТзДВ «Міжнародна страхова компанія» підлягає стягненню на користь позивача 127400 грн (130000-2600) страхового відшкодування. Згідно із частиною першою, другою статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт перший частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України). Як передбачено статті 1194 Цивільного кодексу України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 Цивільного кодексу України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 Цивільного кодексу України). Відтак, сума страхового відшкодування у розмірі в порядку статті 1194 Цивільного кодексу України має бути стягнута з відповідача [PERSON] , як винуватця ДТП. Доказів на підтвердження зворотного в розрізі положень статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України в розпорядження суду, відповідачами не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь різниці між розміром страхового відшкодування у розмірі 53057,22 грн (180457,22-127400) є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивачем до позову долучено орієнтовний розрахунок відшкодування судових витрат у справі. Згідно з розрахунку позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь такі судові витрати: 1805 грн - сплата судового збору; 10000 грн - оплата професійної правової допомоги; 10000 грн - витрати на залучення свідків, експерта та здійснення автотоварознавчої експертизи, явка в суд, огляд доказів. Відповідно до статті 141 ЦПКУкраїни, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Отже позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню частково, відповідно до наведених вище висновків суду. На підставі вказаних в рішенні норм закону,

Outcome: partial