Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] ,\~яка діє\~в тому\~числі в\~інтересах малолітньої\~ [PERSON] ,\~звернулася до\~Ужгородського міськрайонного\~суду із\~заявою у\~якій просить\~про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заяви покликається на те, що 02.03.2021 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, в якому [INFO] народилась донька [PERSON] . Проживали разом та вели спільне господарство із [PERSON] ще з 2020 року, а з 2021р. проживали в будинку її батьків за адресою [ADDRESS] . Зазначає, що протягом всього часу їх спільного проживання вона систематично зазнавала фізичного та домашнього насилля від [PERSON] . [PERSON] свідками прояву агресивної поведінки чоловіка по відношенню до мене була її мати - [PERSON] та бабуся [PERSON] . Він застосовував до неї фізичну силу навіть під час вагітності, агресивно реагував на будь-які її дії чи вчинки, які на його думку були недоречними. Під час вагітності до органів поліції з цього приводу не зверталася, сподіваючись, що народження дитини все змінить та вдасться зберегти сім`ю. Також розраховувала на допомогу своїх рідних, які проживали разом з ними та могли стати на її захист. Вказує, що на даний час ситуація стала вкрай критичною, чоловік покинув місце їх спільного проживання, проте намагається підстерігати її в громадських місцях. 20.07.2022р. вона з малолітньою донькою гуляла неподалік від дому, коли до них під`їхав автомобіль з якого вийшов її чоловік, та без жодних пояснень вихопив в неї з рук їх однорічну доньку, кинув її на узбіччя газону та наніс їй удари в лице та голову. Вона втратила свідомість, її приводили до тями сусідка та сторонні люди, а її мати викликала швидку та працівників поліції. За наслідками одержаних побоїв їй було діагностовано струс головного мозку, що спричинив втрату пам`яті, гематому верхньої губи та вилиці та перелом кореня зуба. Вказане було зафіксовано вуличними камерами спостереження з декількох будинків поряд. Зазначає, що після вказаного втратила спокій, постійно перебуває в стресовому стані, через погрози по телефону та особисто, боїться за долю дитини та не має жодного захисту від свавілля чоловіка. Останні події, фізичного та психологічного насилля відносно неї та їх доньки є нестерпними та такими, що явно вказують на небезпеку для життя та здоров`я як дитини так і її. За фактом її звернення, поліцією порушено кримінальне провадження та прийнято постанову про призначення судово-медичної експертизи. Також, зазначає, що вказані дії, щодо звернення до правоохоронних органів, а також те, що має намір розлучитися викликають в її чоловіка неконтрольовану злість. На теперішній час його вже не стримує присутність сторонніх людей чи її рідних, більше того [PERSON] в присутності сторонніх осіб також погрожує фізичною розправою її матері. [PERSON] не дає можливості спокійно жити ні їй, ні її рідним в будинку де проживає, переслідує та контролює їх, при цьому погрожує фізичним насильством. Через це, вона перебуває у постійному стресі та боїться сама виходити з помешкання. Крім того, вказує, що [PERSON] характеризується неадеватною агресивною поведінкою не лише по відношенню до неї та їх дитини, а і відносно інших осіб, він був обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України за фактом побиття свого вітчима [PERSON] , якому він заподіяв тілесні ушкодження середньої тяжкості. Таким чином, подібна поведінка та схильність застосовувати фізичну силу є звичною для [PERSON] , відтак має обґрунтовані побоювання за життя та здоров`я своє та рідних. На підставі наведеного, заявник просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , строком на 6 (шість) місяців, яким визначити наступні обмеження: -заборонити [PERSON] перебувати в\~місці проживання [PERSON] та малолітньої [PERSON] - [ADDRESS] ; -заборонити [PERSON] наближатися ближче ніж на 500м: до [PERSON] та малолітньої [PERSON] особисто; до місця проживання (перебування) вказаних осіб - [ADDRESS] ; до місць регулярних прогулянок та відвідування закладів в с.Сторожниця по вулицях Молодіжній, Шевченка та Тиха; -заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] та малолітню доньку [PERSON] , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; -заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] та [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.08.2022 року дану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено до судового розгляду, про що повідомлено учасників справи. 03.08.2022 до суду від заявника поступила заява, в якій просила долучити до матеріалів справи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який долучено до матеріалів справи. 03.08.2022 судове засідання було відкладено, у зв`язку з неявкою заінтересованої особи [PERSON] , оскільки в матеріалах справи відсутнє підтвердження про те, що останній належним чином повідомлений про розгляд заяви. 04.08.2022 до суду від представника заявника адвоката Мухомедьянової Є.А. поступила заява про виклик та допит в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву про виклик да допит свідків. Заінтересована особа [PERSON] не заперечив щодо виклику та допиту зазначених свідків. Заслухавши учасників справи, розглянувши вказану заяву, судом, протокольною ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати задоволено заяву про виклик та допит свідків. Заявник у судовому засіданні 04.08.2022 вимоги заяви підтримала в повному обсязі, пояснення надала аналогічні викладеним у заяві. Крім того, зазначила що ще за рік до реєстрації шлюбу із [PERSON] проживали спільно, то у нього, потім на квартирі, в подальшому у її батьків. Шлюб зареєстрували 02.03.2021, а [INFO] у них народилася донька. Впродовж двох років зазнавала від [PERSON] безпричинних нападів, він вчиняв сварки на побутовому рівні, дозволяв собі штовхати її, наносити удари ногою в спину, розбив їй голову, розбив вхідні двері у квартирі, наносив їй удари навіть коли вона була вагітна. Вказані дії він вчиняв переважно будучи в стані алкогольного сп`яніння. Однак із заявами до працівників поліції вона не зверталася, мала надію, що він зміниться і не хотіла втратити сім`ю. Після народження дитини поведінка її чоловіка не змінилася, коли дитині було близько трьох місяців у неї з матір`ю виникла сварка, в яку втрутився [PERSON] , який почав знову розмахувати своїми руками, через що вона його вигнала з дому, і з того часу проживають окремо. Після вказаного випадку вони зустрічалися по два-три рази в місяць, проводили разом час з дитиною, гуляли. 20.07.2022 вона вийшла гуляти з дитиною і пішла до куми, близько 21.00 год. поверталася додому та по дорозі біля дому зустріла кума [PERSON] з яким стояли та розмовляли. Невдовзі на машині приїхав [PERSON] , щось кричав, дитину з коляски витяг на узбіччя і почав наносити їй удари по голові ногами. Після удару вона втратила свідмість, а коли прийшла до тями, нічого не пам`ятає, бачила біля себе сусідку [PERSON] , ще якісь люди були. На наступний день з мамою ходила у поліції, була в шоці, болі в голові були, обличчя усе боліло, садни були, вибитий зуб, потім ще кров кровотечі з носа почались. Крім того, зазначила, що відносно доньки [PERSON] не застосовував насильства фізичного, не погрожував, однак були випадки коли вона дитину тримала на руках, а він ногою наносив їй удар в спину. Просила заяву задовольнити. Представник заявника адвокат Мухомедьянова Є.А. підтримала заяву, зазначила, що заявниця у поясненнях повно та детально усе обгрунтувала. В доповнення зазначила, що незастосування фізичної сили до малолітньої дитини не означає, що вона не є потерпілою від домашнього насильства. Дитині всього один рочок і вона є прив`язаною до матері, всі події відбувалися на її очах, тому також є постраждала від домашнього насильства. Заяву просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні 04.08.2022 частково визнав вимоги заяви, щодо встановлення обмежень відносно дружини не заперечив, а щодо дитини заперечив. Зазначив, що 02.03.2021 він із заявницею зареєстрували шлюб, проживали разом до 25.03.2021 на квартирі, після чого поїхав за кордон на роботу, повернувся через три місяці, коли вже народилася донька. Коли повернувся із заробітків пішов проживати в будинок батьків дружини, оскільки на той час вона там проживала разом з дитиною. Прожили разом ще два місяці, а після через конфліктну ситуацію дружина його вигнала з дому і з того часу там не проживає. Не заперечив, що було кілька випадків коли бив дружину, був випадок з розсіченням брови і 20.07.2022. Вказав, що вони з дружиною посварилися і впродовж двох тижнів до 19.07.2022 не спілкувалися, а 19.07.2022 вона сама йому зателефонувала і знову почала сварку по телефону, говорила щоб не підходив до неї і до дитини. 20.07.2022 ввечері йому зателефонував товариш і повідомив, що бачив його дружину із [PERSON] . Почувши це, він викликав таксі і поїхав до дружини, побачивши їх, він вийшов з машини і хотів дитину відвезти додому, однак дружина почала дитину йому з рук забирати, на що він вдарив її ногою в обличчя, після чого вона впала. Він злякався, що дружина втратила свідомість, повернув її на бік, в той час підійшли сусіди, принесли воду. Побачивши що дружина прийшла до тями, він взяв дитину і повіз додому. За кілька хвиль за ними прийшла і заявник. Він там залишився чекати на поліцію. Крім того, повідомив суду що отримав повістку і направлений на навчання, тому і так не зможе бачитись з дружиною і дитиною. В судовому засіданні просив вибачення у заявниці за вчинене, вказав, що таке більше не повториться, просив не встановлювати обмежень щодо дитини. Після наданих заінтересованою особою пояснень представник заявника зазначила, що не заперечують щодо часткового задоволення заяви, по видах обмежень просила заяву задовольнити, а щодо строку обмежень то такий встановити в межах двох місяців. Вказала, що можливо даний судовий процес та вказаний строк дисциплінує [PERSON] . Заявник підтримала позицію свого представника. Фактичні обставини, встановлені судом Cудом встановлено,\~що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.03.2021 року в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Мінісерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис №124. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 02 березня 2021 року. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 24.06.2021 року вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Копією довідки\~Холмківської сільської\~ради Ужгородського\~району Закарпатської\~області №51\~від 27.01.2021\~підтверджується що\~гр.\~ [PERSON] проживаюча в [ADDRESS] , не є членом особистого селянського господарства на території сільської ради. З копії постанови про призначення судово-медичної експертизи від 21.07.2021 року вбачається, що дізнавач СД відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Цуперяк О. постановив доручити експертам Ужгородського міжрайонного відділення СМЕ проведення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №12022078170000347 та поставлено ряд запитань. Згідно копії довідки Приймального відділення КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 20.07.2022 р. [PERSON] поступила з діагнозом струс головного мозку, діагноз приймального відділення: екстракція правого верхнього різця, забій верхньої щелепи. Також було проведено огляд хірургом та неврологом. Копією направлення на консультацію, рентгенологічне дослідження від 22.07.2022 підтверджується, що [PERSON] направлялася до лікаря стоматолога для консультації. Діагноз Травматична екстракція 11 зуба та додано рентгенологічний знімок. 21.07.2022 КНП «Обласним клінічним центром нейрохірургії та неврології» ЗОР надано консультативний висновок, згідно якого [PERSON] встановлено діагноз: струс головного мозку, перелом різця справа. Згідно Консультаційного висновку спеціаліста лікаря-консультанта Амбулаторії загальної практики-сімейної медицини №7 Данкович М.М. від 22.07.2022 року [PERSON] рекомендовано нагляд нейрохірурга, консультація невролога, психолога. Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження №12021071170000528 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2021 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 122 КК України закрито, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається що проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення за заявою [PERSON] , передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2022 року № 12022078170000347. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст.\~294\~ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно з п. 1 ч. 1ст.\~350-2\~ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною 2\~ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству»,\~визначено перелік\~осіб на\~яких поширюється\~дія законодавства\~про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству\~незалежно від\~факту спільного\~проживання серед\~яких подружжя. Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 21 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству»\~постраждала особа має право на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Положеннями\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч. 3\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису. При цьому «оцінка ризиків» та «наявність ризиків»\~є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису. За умовами ч.4ст.263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18, від 30 січня 2020 року у справі № 545/744/19, від 10 лютого 2021 року у справі № 761/49109/19 сформульовано правову позицію про те, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Частиною 1ст. 270 ЦК Українивизначено, що відповідно доКонституції Українифізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права (рішення Європейського суду з прав людини «Chahal v. the UK», n. 145). Як встановлено судом [PERSON] зертаючись до суду із даною заявою про видачу обмежувального припису посилається на те, що [PERSON] систематично, впродовж тривалого часу вчиняв відносно неї домашнє насильство. На підтвердження вчинення [PERSON] домашнього насильства, що виявилося у застосуванні фізичної сили, заявником до матеріалів справи додано: витяг з ЄРДР про внесення відомостей за заявою [PERSON] , згідно якого правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України, медичні документи щодо отриманих травм та фотознімки. Крім того, в судовому засіданні заінтересована особа не заперечував неодноразового застосовування фізичної сили до дружини [PERSON] , при цьому зазначив, що дуже шкодує за вчиненим і розуміє що чинив неправильно. Також, в судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] , сусідку [PERSON] , яка дала показання про те, що 20.07.2022 близько 21 год. особисто бачила як неподалік від її калітки зупинився автомобіль, з якого вийшов [PERSON] і почав бити [PERSON] , яка стояла біля її калітки разом із [PERSON] що удари наносив ногами і руками в різні частини тіла, після чого вона впала. Вона вибігла на дорогу і приводила її до тями, також там постійно був і [PERSON] , допоки вона не прийшла до тями. Коли [PERSON] прийшла до тями, почала кричати, тоді [PERSON] взяв коляску з дитиною і пішов додому, [PERSON] підвелась і пішла за ним. Чи були інші подібні випадки між сторонами їй не відомо, не бачила особисто. Свідок [PERSON] , матір заявниці, щодо події, яка відбулася 20.07.2022 близько 21.00 год. дала показання про те, що в той час вона була в дома та чула на вулиці крики і шум, побачила, що зять везе коляску, коли вийшла до дверей він віддав їй дитину і нічого не гоорив. Потім побачила [PERSON] , яка йшла вся в крові, її всю трусило. В подальшому зять зказав, що побив її. Саме вона викликала поліцію і швидку. Також підтвердила, що були і інші випадки коли [PERSON] бив її дочку коли вона була вагітна, також було що душив її, однак в поліцію не повідомляли про ці випадки. Зазначила, що дитину [PERSON] любить, але в стані агресії може сіпнути. Таким чином, наведеними вище доказами підтверджується, що заявник є постраждалою від дій заінтересованої особи, що мають ознаки домашнього насильства. Згідно зі ст.\~24\~Закону України\~«Про запобіганню\~та протидію\~домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Суд розцінює вищенаведені дії [PERSON] по відношенню до заявниці [PERSON] , як прояв фізичного насильства та приходить до висновку, що є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення. З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці. За статтею 3 Європейської Конвенції Україна має зобов`язання захистити громадян від нелюдського і принизливого поводження і ставлення шляхом вжиття заходів для забезпечення того, щоб особи не піддавалися такому поводженню, включаючи нелюдське і принизливе поводження зі сторони інших осіб (не представників держави). Такі заходи повинні передбачати ефективний захист і включати кроки по попередження нелюдського та принизливого ставлення про яке влада знала чи повинна була знати. За положеннями ч. ч. 1, 2ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбаченихЗаконом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»на строк від одного до шести місяців. Враховуючи надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає обґрунтованими доводи заявниці про необхідність застосування обмежувального припису [PERSON] по відношенню до [PERSON] , з метою запобігання загрозі продовження чи повторного вчинення домашнього насильства щодо неї, для забезпечення дієвого та ефективного захисту інтересів заявниці, та приходить до висновку про задоволення заяви в цій частині та доцільність встановлення такого обмежувального припису тривалістю у два місяці. Щодо вимоги про видачу обмежувального припису [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] слід зазначити, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження вчинення заінтересованою особою домашнього насильства безпосередньо щодо малолітньої дитини. Також, не знайшли свого підтвердження вказані обставини і під час судового розгляду. Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що у цій частині вимоги необгрунтовані, недоведені належними та допустимими доказами, тому в цій частині вимог заяви слід відмовити. Відповідно до ч. 3ст.\~350-5\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно з ч. 4 ст.\~350-6\~ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника (ч. 2ст. 350-8 ЦПК України).

Outcome: partial