Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

08 жовтня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із вищевказаним позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам, в котрому просить суд припинити з нього стягнення аліментів на користь відповідача на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку щомісячно, від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття, відкликавши з виконання виконавчий лист, виданий на підставі судового наказу №210\\1463\\20, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 23 квітня 2020 року, та звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла після 01 січня 2021 року на підставі судового наказу №210\\1463\\20, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 23 квітня 2020 року. Позовні вимоги позивачем вмотивовано тим, що з 21 вересня 2007 року, він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [INFO] у них народилася донька [PERSON] , та [INFO] у них народився син [PERSON] , на теперішній час шлюб між ними розірваний. 23 квітня 2020 року відповідно до судового наказу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з нього було стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1\\3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 10 березня 2020 року, до досягнення дітьми повноліття. На підставі виконавчого документа було відкрито виконавче провадження №62443825. Починаючи з січня 2021 року їх з відповідачем донька [PERSON] постійно мешкає з ним за адресою: [ADDRESS] , донька вирішила мешкати з ним у зв`язку з тим, що у неї з матір`ю не складаються нормальні відносини, наявний конфлікт, матір з донькою дуже часто сваряться. На даний час, коли дитина проживає з ним, знаходиться на повному його утриманні, він займається її вихованням та самотужки несе витрати на її утримання, відповідач по справі продовжує отримувати аліменти на утримання двох дітей, незважаючи на те, що одна дитина мешкає з ним. Він просив колишню дружину відмовитись від аліментів, забрати з виконавчої служби виконавчий документ, але вона йому відмовила. Відповідач повторно звернулась до виконавчої служби щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки, яка мешкає з ним. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам станом на вересень 2021 року в нього наявна заборгованість з січня 2021 року, коли дитина почала мешкати з ним, по серпень 2021 року, у сумі 32360,81 гривень. Враховуючи викладене, позивач просить позовні вимоги задовольнити. Присутні у судовому засіданні позивач та його представник, кожен окремо надали пояснення по суті справи, позовні вимоги підтримали з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] при розгляді справи присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності, або про відкладення розгляду справи, до суду не надходило. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про час та місце розгляду справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну не подала, крім того, позивач та його представник не заперечували проти заочного вирішення справи. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , дружина позивача, пояснила, що дитина її чоловіка від попереднього шлюбу, - [PERSON] проживає з січня 2021 року разом з ними, перебуває на утриманні позивача. Вислухавши пояснення позивача, його представника, заслухавши свідка, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З письмових матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] (а.с.3, 4) та відповідач [PERSON] (а.с.5), перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року (а.с.8-9). Від шлюбу у сторін народилися діти, донька, - [PERSON] , [INFO] (а.с.7), та син, - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Судовим наказом Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року, з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1\\3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 10 березня 2020 року, до досягнення дітьми повноліття (а.с.10). 29 липня 2020 року на підставі вказаного судового наказу відкрито виконавче провадження (а.с.11). Постановою державного виконавця від 14 липня 2020 року, звернуто стягнення на заробітну плату позивача (а.с.18). З довідок про доходи вбачається, що позивач працює слюсарем-ремонтником в КП «Кривбасводоканал» (а.с.51, 52). З копій акту №15 від 09 вересня 2021 року, Акту б/н від 15 лютого 2022 року, довідки про склад сім`ї від 16 вересня 2021 року, довідки про склад сім`ї від 15 лютого 2022 року, вбачається, що спільна позивача та відповідача донька, - [PERSON] проживає з новою сім`єю позивача за адресою: [ADDRESS] , з січн. 2021 року (а.с.15, 16, 49, 50). Згідно довідки-розрахунку від 09 серпня 2022 року, виданої Довгинцівським відділом ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за період з 10 березня 2022 року по 31 червня 2022 року, позивач має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 31571,85 гривня (а.с.63). Можливість звільнення платника від сплати заборгованості за аліментами передбачена ч.2 ст.197 СК України. Зокрема, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. При цьому питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Крім того, у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні аналогічних спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Аналогічна вимога мається у п.22 Постанови Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, що суд за передбачених ст.197 СК умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає. Дійсно, вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.3 ст.181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини. За змістом ч.2 ст.181 СК України право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до положень ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно зі ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У позовній заяві позивач просить суд припинити з нього стягнення аліментів на користь відповідача на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку щомісячно, від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття, відкликавши з виконання виконавчий лист, виданий на підставі судового наказу №210\\1463\\20, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 23 квітня 2020 року, та звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла після 01 січня 2021 року на підставі судового наказу №210\\1463\\20, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 23 квітня 2020 року. При цьому, в позові позивач стверджує, що з ним проживає тільки одна дитина, донька [PERSON] , а припинити стягнення та звільнити від сплати аліментів останній просить щодо обох дітей, при тому, що спільний з відповідачем сини разом з ним не проживає. На протязі розгляду справи суд неодноразово пропонував позивачу уточнити позовні вимоги, однак позивач та його представник даним правом не скористалися, підтримали вимоги в редакції, викладеній у позовній заяві, а тому суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, та з підстав, зазначених вище, не знаходить підстав для припинення стягнення аліментів щодо обох дітей, та звільнення від сплати заборгованості по аліментам щодо обох дітей. Суд також наголошує, що на день розгляду справи є чинними судове рішення про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дітей. На думку суду, проживання доньки з батьком не є безумовною підставою для припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості, оскільки спір щодо визначення місця проживання дитини, в передбаченому законом судовому порядку не вирішений. На переконання суду, за умов визначення місця проживання дитини з позивачем в судовому порядку, останній не позбавлений права звернення до суду щодо припинення стягнення аліментів та звільнення від заборгованості по сплаті аліментів. Враховуючи викладене, у позові слід відмовити. Відмовляючи в позові, відсутні підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат. На підставі ст.ст.7, 141, 179, 180 СК України,

Outcome: dismissed