Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

28 грудня 2021 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, поновлення права власності шляхом поновлення запису про державну реєстрацію права власності. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.09.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Сведбанк» укладено кредитний договір та [PERSON] надано кредит у сумі 50\~000 дол.США. У забезпечення виконання основного зобов`язання укладено Договір Іпотеки №0307/0908/88-210-Z-1, відповідно до якого Іпотекодавці передали в іпотеку Іпотекодержателю належне їм на праві власності майно: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу 15.06.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитним договором , тобто відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №0307/0908/88-210 від 11.08.2008, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] 14.12.2021 особи, які представилися працівниками АТ «Альфа-Банк» повідомили позивачу, що вона разом із сім`єю зняті з реєстрації з місця проживання за адресою: [ADDRESS] , а право власності на квартиру зареєстрована за АТ «Альфа-Банк». Вважає, що реєстрація права власності за АТ «Альфа-Банк» є незаконною оскільки порушено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання. Крім того, зняття з реєстрації членів сім`ї Іпотекодавця є порушенням ст. 109 ЖК України, оскільки вказана стаття передбачає заборону виселення осіб без надання іншого житлового приміщення у випадку, якщо будинок придбаний не за рахунок коштів, отриманих у позику. Позивач просить скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчинену [PERSON] , державним реєстратором відділу юридичного кадрового забезпечення Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 24.09.2021 року (номер запису 44250637) на підставі Іпотечного договору №0307/0908/88-210-1, серія та номер : 7865, виданий 11.09.2008, видавник: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Пахомова Н.І. та Договору купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер : 937, виданий 15.06.2012, видавник Приватний нотаріус КМНО Мироник О.В., що полягала у реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за Кредитором (Іпотечний договір №0307/0908/88-210-1, серія та номер:7865, виданий 11.09.2008/, видавник Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Пахомова Н.І.) за АТ «Альфа-Банк» та поновити право власності шляхом поновлення запису про державну реєстрацію права власності станом на 23.09.2021р. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.12.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідача подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що позивачем обраний не вірний спосіб захисту та позивач плутає поняття стягнення на предмет іпотеки та виселення. Також зазначає, що відповідачем дотримано вимоги законодавства при проведенні перереєстрації права власності на предмет іпотеки. Вважають, що застереження в Договорі іпотеки щодо позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на Предмет іпотеки також є Договором про задоволення вимог іпотекодержателя. 06 червня 2022 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив в якій просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на підстави викладені у позові. 06 липня 2022 року на адресу суду надійшли письмові заперечення щодо позову від представника відповідача, в яких просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У запереченнях посилаються на те, що реєстрація права власності на предмет іпотеки здійснена за згодою Іпотекодавця, що висловлена у пунктах 12.3,12.3.1 Договору іпотеки. Вказує на те, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту. Представник позивача у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на підставі викладені у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні в повному обсязі, посилаючись на підстави викладені у відзиві та письмових запереченнях. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали суду заяву в якій просили розглянути справу у їх відсутність. Третя особа [PERSON] державний реєстратор відділу юридичного кадрового забезпечення Лозуватської сільської ради, Лозуватська сільська рада у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав та про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11 вересня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №0307/0908/88-210, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 50\~000 доларів США та зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування протягом строку дії договору. 11 вересня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено Іпотечний договір №0307/0908/88-210-Z-1, відповідно до якого Іпотекодавці передали в іпотеку Іпотекодержателю належне їм на праві власності майно: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 25\~травня 2012\~року ПАТ\~«Сведбанк» та\~ПАТ «Дельта\~Банк» укладено\~договір купівлі-продажу\~прав вимоги\~за кредитним\~договором №0307/0908/88-210\~від 11.09.2008\~року та Іпотечним договором №0307/0908/88-210-Z-1. 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором №0307/0908/88-210 від 11.09.2008 року та Іпотечним договором №0307/0908/88-210-Z-1. Відповідно до копії свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] від 05.03.2008 квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/4 частці кожному. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №290165969 від 14.12.2021 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за Акціонерним товариством «Альфа Банк» на підставі Іпотечного договору № 0307/0908/88-210-Z-1, серія та номер : 7865, виданий 11.09.2008, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Нахомова Н.І., підстава внесення запису про право власності : рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 60694636 від 30.09.2021 [PERSON] , Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області. Згідно довідки ОСББ «СКАЛА у м. Кривий Ріг» від 14.12.2021, яка видана уповноваженому власнику житлового приміщення (будинку) співвласнику ОСББ «СКАЛА у м. Кривий Ріг» [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , вбачається, що до складу сім`ї входять [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зняті з реєстрації 10.11.2021 на підставі Акту-виправлення (документ карт.Покр.ВРМПГ). Зміни внесені [PERSON] (11.11.2021). Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки внормовані статтями 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» і до них, зокрема, відноситься невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов`язання. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Підстави для позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки визначені статтею 36 Закону «Про іпотеку», з якої випливає, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі окремого договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, закон прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки. Договором про іпотеку між сторонами передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, шляхом позасудового врегулювання відповідно до передбачених цим договором застережень про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог Іпотекодержавтеля, яке викладене в пп.12.3.1 та 12.3.2 цього пункту Договору (п.12.3). Задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання Основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Частиною третьою статті 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з частиною третьою статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. За змістом статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Відповідно до\~п.\~61\~«Порядку державної\~реєстрації речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень»,\~затвердженого Постановою\~Кабінету міністрів\~України від\~25.12.2015\~року №\~1127,\~для державної\~реєстрації прав\~на підставі\~договору іпотеки,\~що містить\~застереження про\~задоволення вимог\~іпотекодержателя шляхом\~набуття права\~власності на\~предмет іпотеки,\~набуття права\~оренди земельної\~ділянки,\~права користування\~чужою земельною\~ділянкою для\~сільськогосподарських потреб\~(емфітевзис)\~чи права\~користування чужою\~земельною ділянкою\~для забудови\~(суперфіцій),\~також подаються: 1)\~засвідчена іпотекодержателем\~копія письмової\~вимоги про\~усунення порушення\~основного зобов`язання\~та/або\~умов іпотечного\~договору,\~надісланої іпотекодержателем\~іпотекодавцю та\~боржникові,\~якщо він\~є відмінним\~від іпотекодавця; 2)\~засвідчена іпотекодержателем\~копія повідомлення\~про вручення\~рекомендованого поштового\~відправлення або\~поштового відправлення\~з оголошеною\~цінністю,\~яким надіслано\~вимогу,\~зазначену у\~підпункті 1\~цього пункту,\~з відміткою\~про вручення\~адресату,\~або засвідчена\~іпотекодержателем копія\~рекомендованого поштового\~відправлення або\~поштового відправлення\~з оголошеною\~цінністю,\~яким надіслано\~вимогу,\~зазначену у\~підпункті 1\~цього пункту,\~з позначкою\~про відмову\~адресата від\~одержання такого\~відправлення,\~або засвідчені\~іпотекодержателем копії\~рекомендованих поштових\~відправлень або\~поштових відправлень\~з оголошеною\~цінністю (поштових\~конвертів),\~якими не\~менше ніж\~двічі з\~періодичністю не\~менше ніж\~один місяць\~надсилалася вимога,\~зазначена у\~підпункті 1\~цього пункту,\~та які\~повернулися відправнику\~у зв`язку\~із відсутністю\~адресата або\~закінченням встановленого\~строку зберігання\~поштового відправлення,\~або засвідчені\~іпотекодержателем паперові\~копії електронного\~листа,\~яким за\~допомогою засобів\~інформаційної,\~телекомунікаційної або\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~що забезпечує\~обмін електронними\~документами,\~надіслано вимогу,\~зазначену у\~підпункті 1\~цього пункту,\~та електронного\~службового повідомлення\~відповідної системи,\~яким підтверджується\~доставка відповідного\~електронного листа\~за адресою\~електронної пошти\~адресата (у\~разі коли\~договором з\~іпотекодавцем або\~боржником,\~якщо він\~є відмінним\~від іпотекодавця,\~передбачено можливість\~обміну електронними\~документами); 3)\~довідка іпотекодержателя,\~що містить\~відомості про\~суму боргу\~за основним\~зобов`язанням станом\~на дату\~не раніше\~трьох днів\~до дня\~подання документів\~для проведення\~відповідної державної\~реєстрації та\~відомості про\~вартість предмета\~іпотеки,\~визначену суб`єктом\~оціночної діяльності,\~станом на\~дату не\~раніше 90\~днів до\~дня подання\~документів для\~проведення відповідної\~державної реєстрації; 4)\~заставна (якщо\~іпотечним договором\~передбачено її\~видачу). У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк. Відповідно до абзацу 9 частини першої статті 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву, а також відповідного користувача, обтяжувача. Частиною першою та третьою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. За змістом ст. 37 Закону «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є, зокрема, відповідне застереження в іпотечному договорі, яке за своїми правовими наслідками передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, а іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документом, що підтверджує перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Наведене означає, що перереєстрація права власності на нерухоме майно на підставі іпотечного застереження в силу ст. 33 Закону є одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки, що у даному випадку здійснюється без врахування волевиявлення іпотекодавця, тобто є примусовим стягненням. Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення ж є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. Окрім вищевикладеного, задовольняючи позов, суд виходить з наведеного положення Законодавства про іпотеку про те, що підставою звернення стягнення на предмет іпотеки є невиконані зобов`язання з погашення кредиту. Так, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що зобов`язання за кредитним договором № 0307/0908/88-210 від 11.09.2008 не виконувалося та Іпотекодавці були повідомлені про невиконання [PERSON] умов кредитного договору, що було підставою для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, тобто відповідачем не додержано вимог викладених у п. 61«Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 року № 1127. За змістом вимог частин третьої, четвертої статті 83 ЦПК України, відповідач повинен подати докази разом з поданням відзивом на позовну заяву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано, причини, з яких не може бути подано доказ у зазначений строк, докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. \~ Разом з тим, відповідач заперечуючи проти позовних вимог не надав до суду жодних доказів на спростування доводів позивача. Щодо вимоги про поновлення запису про право власності на нерухоме майно, суд зазначає наступне. За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені статтею 16 ЦК України: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову у їх задоволенні. Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе власником чи постійним користувачем земельної ділянки, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права власності (користування) іншої особи. Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Поновлення запису про право власності за своєю правовою природою не є спором про відновлення майнових прав позивача, оскільки вчинення такої реєстраційної дії не пов`язане з виникненням або припиненням права на це майно, а є наслідком скасуванням запису/рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Зокрема, відповідно до пункту 51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 (з відповідними змінами), внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні відповідних записів, а також у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У Державному реєстрі прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасована, у разі їх наявності в Державному реєстрі прав. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Законодавцем визначено, а саме ч. 1 ст. 79 ЦПК України, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з вимогами п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до частини першої\~статті 13 ЦПК України\~\~в редакції, чинній на час розгляду справи, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК\~України. Так, з огляду на вищевикладене, суд не погоджується із доводами представника відповідача про невірно обраний спосіб захисту позивачем та вважає, що спосіб захисту права, обраний позивачем, відповідає положенням ст. 16 ЦК України, як такий, що прямо встановлений законом, тому, констатуючи порушення цивільного права позивача, знаходить всі підстави для задоволення позову. На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на спростування викладених обставин та відповідачі в суді не заявляли суду про неналежність або ж недопустимість наданих позивачем доказів. У зв`язку з задоволенням позовних вимог судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved