Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

19.01.2022 р. позивачка [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з даним позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний рішенням Рівненського міського суду Рівненської області 04.11.2015 р. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Оскільки участі у вихованні дітей та їхньому матеріальному утриманню відповідач не брав, позивачка була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.11.2015 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 500 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 21.09.2015 р. і до досягнення дітьми повноліття. На сьогоднішній день відповідач участі у вихованні дітей не бере, матеріально їх не утримує, аліменти не сплачує. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №34440 від 12.07.2021 р., виданого Рівненським районним відділом ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Львів), відповідно до якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.12.2021 р. становить 181 532,50 грн. Відповідач за власною ініціативою не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей. Позивачка жодних перешкод для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків не чинить. 02.02.2022 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області справу передано для розгляду за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області. Ухвалою суду від 01.04.2022 р. відкрито загальне позовне провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 27.05.2022 р. витребувано від Органу опіки та піклування Рівненської міської ради висновок щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 27.07.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять позов задовольнити, не заперечили проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату судових засідань, повторно не з`явився в судове засідання. Відзиву, заяв до суду не подав. Представник ООП у судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Просить прийняти рішення в інтересах дітей. Судом приймається до уваги, що за положеннями статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Суд, вислухавши учасників процесу, малолітніх дітей, дослідивши докази, надані на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1792, батьками дитини є батько [PERSON] та мати [PERSON] . Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 3074, батьками дитини є батько [PERSON] та мати [PERSON] . Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2517, батьками дитини є батько [PERSON] та мати [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області 04.11.2015 р. у справі №569/14089/15-ц шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.11.2015 року у справі №569/13442/15-ц стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 500 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 21.09.2015 р. і до досягнення дітьми повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №34440 від 12.07.2021 р., виданим Рівненським районним відділом ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Львів), заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.12.2021 р. становить 181 532,50 грн. Слід зазначити, що несплата аліментів батьком не є доказом ухилення від участі у вихованні дітей і підставою для позбавлення батьківських прав на підставі ст.164 СК України. Згідно з ч.1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей протягом тривалого періоду часу. Зокрема не цікавиться життям дітей, у тому числі їхнім побутом, станом здоров`я тощо, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток. Позивачка двічі надсилала листи відповідачу з метою донести до останнього важливість участі батька у вихованні дітей, що підтверджується матеріалами справи. Згідно з висновком виконавчого комітету Рівненської міської ради, №08-2928 від 21.07.2022 р., доцільно позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить: вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її виховання (стаття 159 СК України); вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її місця проживання (стаття 161 СК України); вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України); вирішення спору про поновлення батьківських прав (стаття 169 СК України); вирішення спору щодо управління її майном (стаття 177 СК України). Малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у судовому засіданні пояснили, що їм відомо про позов, який подала до суду їхня мама, та підтримують її. Відповідно до п.п.2, 4 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він є хронічними алкоголіками або наркоманами. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законодавство України, яке регулює сімейні відносини визначає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Відповідно до п.п.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. До суду не надано належних та допустимих доказів щодо наявності перешкод відповідачу виконувати належним чином покладені на нього обов`язки по вихованню дітей, він сам, маючи юридичну і фактичну можливість здійснювати батьківські обов`язки, самоусунувся від їх виконання. Водночас, суд дійшов висновку, що зазначені обставин, які підпадають під визначення дій особи, як "ухилення від виконання батьківських обов`язків" не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач протягом тривалого часу не приймає участі у житті дітей, не відвідує їх, не цікавиться їхнім здоров`ям, не надає їм матеріального утримання, не приймає участі в навчально-виховному процесі. За вказаних обставин, враховуючи викладене вище, суд дійшов переконливого висновку про ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків, що є правовою підставою для позбавлення їх батьківських прав. Суд переконаний в тому, що в даному випадку позбавлення батьківських прав матиме позитивний вплив на подальше життя дітей. При вирішенні спору суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованими та не суперечать інтересам дітей. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу у справі зміст статті 169 СК України, що мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розподіл судових витрат суд здіснює відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved