Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-23 00:00:00

[PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , Іркліївської сільської об`єднаної територіальної громади Чорнобаївського району Черкаської області, адреса: вул. Богдана Хмельницького, 7, с. Іркліїв, Золотоніський район, Черкаська область, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, поділ спадщини, та про визнання права на завершення процедури приватизації. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належно йому майно, а саме на: житловий будинок з надвірними спорудами, який розміщений за адресою: [ADDRESS] та на право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,44 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] являється його син [PERSON] (батько позивача), який прийняв спадщину шляхом управління спадковим майном. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який не встиг завершити процедуру приватизації вказаної земельної ділянки. Позивач та відповідачі [PERSON] , [PERSON] являються спадкоємцями першої черги спадкування та прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Проте, відповідачі [PERSON] , [PERSON] не бажають оформляти на себе майно, яке належало померлому [PERSON] , не заперечують, щоб позивач оформила право власності на вказане майно на себе, натомість залишивши в себе дубове ліжко та дубовий шкаф відповідно. Позивач, з метою оформлення права власності на житловий будинок та земельну ділянку, вказаних вище, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, проте отримала відмову у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області та, посилаючись на приписи законодавства, просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, який розміщений за адресою: [ADDRESS] та на право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,44 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 травня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, які позивачем було усунуто. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. У підготовче засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, останній направив до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просив проводити за його відсутності та відсутності позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог. У підготовче засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] та представник відповідача Іркліївської сільської об`єднаної територіальної громади Чорнобаївського району Черкаської області не з`явилися, направили до суду заяви, відповідно до яких розгляд справи просили проводити за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 березня 1998 року народження (а.с. 13). Відповідно до архівного витягу із рішення виконавчого комітету Тимченківської сільської ради народних депутатів № 3 від 23 січня 1995 року «Про приватизацію земельних присадибних ділянок» [PERSON] передано у приватну власність безоплатно для ведення особистого підсобного господарства присадибну земельну ділянку площею 0,44 га (а.с. 18). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на житловий будинок з надвірними спорудами, який розміщений за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 19), висновком оцінки житлового будинку, відповідно до якого вартість житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належав [PERSON] становить 48200,00 грн. (а.с. 20) та довідкою Тимченківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 581 від 26 листопада 2020 року, відповідно до якої за [PERSON] , який помер [INFO] , рахується житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , підстава для видачі довідки: погосподарська книга за 1996 - 2000 роки № 9 (а.с. 17) та на право на звершення процедури приватизації вищезазначеної земельної ділянки. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , відповідно при вирішенні даної справи необхідно застосовувати положення чинного на той час ЦК УРСР. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За життя [PERSON] заповіту не складав. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно з положеннями ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Абзацом 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність), є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Пунктом «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно з листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 122/01-16 від 05 серпня 2022 року, який надійшов у відповідь на запит суду, після смерті [PERSON] заяв про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини у нотаріальну контору не поступало, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 77). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 липня 1949 року, [PERSON] являється батьком [PERSON] (а.с. 12). Отже, судом встановлено, що [PERSON] являється спадкоємцем першої черги після смерті його батька [PERSON] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Іркліївської сільської ради № 80 від 14 грудня 2021 року, [PERSON] на момент смерті проживав одиноко (а.с. 14). Відповідно до довідки виконавчого комітету Іркліївської сільської ради № 247 від 15 квітня 2022 року [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном, шляхом отримання речей домашнього вжитку, після смерті свого батька [PERSON] (а.с. 15). Згідно з письмовими показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які посвідчені старостою с. Тимченки [PERSON] , на хуторі Баталий, що поблизу с. Тимченки проживав [PERSON] , після смерті останнього його син [PERSON] здійснив поховання батька, доглядав за будинком, здійснював його ремонт, користувався земельною ділянкою та речами домашнього вжитку. Відповідно до пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, як фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про плату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. У підтвердження того, що [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном було надано довідку органу місцевого самоврядування та письмові покази свідків. Отже, судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка складається із житлового будинку з надвірними спорудами, який розміщений за адресою: [ADDRESS] та права на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,44 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 червня 2009 року (а.с. 11). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 грудня 1979 року, [PERSON] являється батьком [PERSON] (а.с. 9). Вподальшому [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 листопада 2005 року (а.с. 10). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2.ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Тимченківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 584 від 27 листопада 2020 року, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , та мав такий склад сім`ї: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , внук [PERSON] (а.с. 16). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] . Крім цього, як вбачається із відомостей спадкової справи після смерті [PERSON] , спадкоємцями першої черги після смерті останнього являються його дружина [PERSON] (мати позивача) та [PERSON] (рідна сестра позивача), які разом із позивачем прийняли спадщину після смерті [PERSON] , шляхом подання відповідних заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на частини земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 77 - 116). Як зазначає позивач, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не бажають оформляти на себе спадщину у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, який розміщений за адресою: [ADDRESS] та права на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,44 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , натомість бажають залишити в себе дубове ліжко та дубовий шкаф, які були придбані [PERSON] та належали останньому, що підтверджується квитанціями № 13 та № 14 (а.с. 41, 43). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1267 ЦК України спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Позивач, з метою оформлення спадщини звернулася до Чорнобаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок та право на завершення приватизації земельно ділянки, проте отримала відмову у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів (а.с. 21). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Пунктом «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вищевикладене, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на визнання позову відповідачами, а також на те, що [PERSON] , потім його спадкоємець [PERSON] при житті не встигли зареєструвати право власності на земельну ділянку та на відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем у порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки та право власності на житловий будинок. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved