Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються з нього на підставі судового наказу виданого Бродівським районним судом Львівської області 30.08.2018 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 26.03.2019 року. 30.08.2018 року був виданий судовий наказ відповідно до якого з позивача на користь відповідачки на утримання, зокрема, дочки [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, щомісяця, починаючи з 02.08.2018 року. У січні 2022 року дочка [PERSON] перейшла проживати до позивача. Відповідачка не відмовляється від утримання аліментів на утримання дочки [PERSON] , хоча фактично дитина з нею не проживає і не перебуває на її утриманні. Тому, посилаючись на ст.ст.18,180-182 СК просить звільнити його від сплати аліментів. 17.05.2022 відкрито загальне позовне провадження. В підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримав, просить задоволити. В підготовчому судовому засіданні відповідачка позов визнала, не заперечила щодо його задоволення, так як дочка [PERSON] дійсно проживає з батьком та заперечує щоби батько сплачував аліменти. Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. При вирішенні спору суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною, бере активну участь у її вихованні. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання дочка [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі судового наказу Бродівського районного суду Львівської області від 30.08.2018 року. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 14.03.2022 року. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved