Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

У листопаді 2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», треті особи - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що виконавчий напис від 19.05.2021 вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за реєстровим №21157, є таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що: сума заявлена до стягнення не є безспірною; кредитний договір який було укладено між сторонами не посвідчено нотаріально. З огляду на зазначене, позивач, просив суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса від 19.05.2021 вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за реєстровим №21157; вирішити питання розподілу судових витрат в тому числі витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 24.11.2021 цивільну справу за позовом [PERSON] передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.02.2022, ухвалу від 24.11.2021 скасовано і направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 17.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Також вказана ухвала містить зобов`язання приватного нотаріуса Грисюк О.В. надати належним чином завірені копії всіх матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 19.05.2021 за №21157 та зобов`язання приватного виконавця Сидорук Л.В. відомості про фактично стягнуту суму за реєстровим в реєстрі №21157 від 19.05.2021 щодо виконання якого відкрито виконавче провадження ВП №65731780. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 17.02.2022 зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №21157 виданого 19.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості у розмірі 38 164,15 грн. 08.07.2022 від представника позивача, на електрону адресу суду, надійшла заява в якій останній просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса від 23.02.2021 зареєстрований в реєстрі за №8945 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та повернути стягнуту суму. З огляду на те, що зазначений виконавчий напис не є предметом розгляду (матеріали справи стосуються оскарження виконавчого напису від 19.05.2021 вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за реєстровим №21157), зазначена заява не приймається до розгляду. Вимоги розглядаються у редакції від 23.11.2021. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій підтримали позов та просять суд слухати справу в їх відсутність. Від третьої особи - приватного виконавця Сидорук Л. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи. Відзиву не надано. Згідно зі ст.ст.223,280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Відповідно до копії виконавчого напису вчиненого 19.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за реєстровим №21157, пропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» якому перейшло право вимоги за кредитним договором №376138993 від 11.09.2018 укладеним між [PERSON] та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» заборгованість у розмірі 36 964,15 грн. за період з 09.04.2021 по 07.05.2021. Також зазначено, що строк платежу настав. Згідно з копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.06.2021 (ВП №65731780), приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №21157 виданого 19.05.2021. Відповідно до копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.07.2021 (ВП №65731780), приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] . Згідно з копією відповіді приватного виконавця Сидорук Л. від 03.05.22, станом на 03.05.2022 в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №21157 з [PERSON] стягнуто кошти на загальну суму 42 480,57 грн. (500,00 грн. - в рахунок сплати мінімальних витрат виконавчого провадження; 3 816,42 грн. - в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця; 38 164,15 грн. - в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням (та перераховано на рахунок стягувача ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС»). 29 червня 1999 року на виконання вимог ст.87 Закону №3425-ХІІ Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік). Відповідно до п.1 вказаної постанови (у редакції, яка діяла до 26.11.2014) документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 до зазначеного Переліку було внесено зміни, відповідно до яких, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості стало можливим за подання оригіналу чи належним чином засвідченої копії договору, що встановлює основне зобов`язання, які дозволили вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, не засвідчених нотаріально. Між тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, ухваленою в адміністративній справі №826/20084/14 залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 у частині доповнення Переліку розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Згідно зі ст.88 Закону №3425-ХІІ нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За правилами, встановленими статтею 5 Закону №3425-ХІІ, нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Пунктом 1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок),встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. З аналізу приведених норм вбачається, що виконавчий напис - є одним з інститутів правового регулювання відносин між кредитором і боржником, який обумовлюється відсутністю у сторін таких правовідносин спору по суті вимог. При цьому законодавство покладає на нотаріусів не тільки формальну роль із вчинення виконавчих написів, але й функції з оцінки документів, що надаються кредиторами на предмет наявності або відсутності спірних правовідносин, періоду формування заборгованості, відповідності вимог кредитора чинному законодавству тощо. Згідно з висновком до якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у постанові від 21.09.2021 прийнятій за результатами розгляду справи №910/10374/17, оскільки у судовому порядку постанову №662 у частині доповнення Переліку розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та не чинною, кредитний договір який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів за яким може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. З огляду на зазначене, у разі відсутності факту нотаріального посвідчення кредитного договору, відповідач не мав законних підстав для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості, а нотаріус - підстав для вчинення такого напису, оскільки наданий кредитний договір не є нотаріально посвідченим. За загальними положеннями, визначеним ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу кожна особа має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес особи в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з частинами 1 4 статті 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами, встановленими частинами 1, 3 статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Аналіз приведених норм процесуального права дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено. При цьому процес такого захисту у суді обмежено законодавцем принципами змагальності та диспозитивності. Принцип змагальності, закріплений у статті 12 ЦПК, визначає для сторін ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними процесуальних дій. Такий принцип, зокрема, полягає у покладанні на позивача (його представника) обов`язку з доведення обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог. Невиконання такого обов`язку несе процесуально негативні наслідки у вигляді настання ризиків, визначених процесуальним законом (закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду, повна або часткова відмова у позові тощо). З огляду на те, що позивачем та його представником, під час розгляду справи, виконано усі визначені законодавством дії спрямовані на надання доказів на підтвердження заявлених вимог, як-то: заявлено клопотання про витребування матеріалів, на підставі яких було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, в тому числі копію кредитного договору (у позивача відсутній), яка не була виконана третьою особою, та приймаючи до уваги процесуальну поведінку відповідача, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання виконавчого напису від 19.05.2021 вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за реєстровим №21157 таким, що не підлягає виконанню. Щодо заявлених вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження розміру витрат позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги; акт; копію чеку про сплату. Оскільки позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу пов`язану зі зверненням до суду з даним позовом надано належні докази, однак враховуючи розмір суми заявленої до стягнення за виконавчим написом нотаріуса, а також значенням справи для учасників, з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 5000,00 грн. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. за подання позовної заяви та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved