Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Вердикт капітал», вказавши, що 20.02.2008 року між позивачем та ВАТ «Родовід банк» укладено кредитний договір №Ск-040-000778/2-2008, відповідно до якого [PERSON] отримав споживчий кредит в сумі 10909 гривень строком до 20.02.2010 року зі сплатою 7% річних за користування грошовими коштами та платою за обслуговування споживчого кредиту. 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києв-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість за кредитним договором № Ск-040-000778/2-2008 від 20.02.2008 року в сумі 29889,23 гривень. Вказуючи, що нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості за договором, який не був нотаріально посвідченим, з наданих нотаріусу документів не вбачалось, що заборгованість була безспірною, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 12.06.2021 року за № 75381. Ухвалою суду від 08.09.2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особі без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарев О.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернуто позивачеві. Ухвалою суду від 08.09.2021 року позовну заяву залишено без руху. 14.09.2021 року представником позивача усунуті недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 20.09.2021 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Клопотання позивача про витребування доказів залишено без задоволення. 13.10.2021 року позивач направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, але за участю його представника від АО «Юридична компанія «Черкашина». 25.01.2022 року відповідач направив до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому просить суд відмовити позивачеві у стягненні витрат на правничу допомогу. 26.01.2022 року відповідач направив до суду відзив на позов разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку для надання відзиву на позов через встановлені карантинні обмеження та велику завантаженість. Ухвалою суду від 26.01.2022 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Клопотання ТОВ «Вердикт Капітал» про поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позовну заяву залишено без задоволення. Відзив ТОВ «Вердикт Капітал» на позову заяву залишено без розгляду. 09.08.2022 року представником позивача були долучені додаткові письмові докази. Позивач та його представник в судове засідання не звились. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника на підставі наданих доказів, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач та треті особи без самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом справу розглянуто в заочному порядку, про що постановлено відповідну ухвалу. Треті особи без самостійних вимог на предмет спору не направили до суду письмових пояснень щодо позову. При дослідженні наданих учасниками справи документів судом встановлено наступне. 20.02.2008 року між ВАТ «Родовід банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Ск-040-000778/2-2008, відповідно до якого [PERSON] було відкрито картковий рахунок, випущено та надано платіжну картку зі строком дії до 31.10.2008 року включно та надано споживчий кредит в сумі 10909 гривень строком до 20.02.2010 року включно зі сплатою 7% річних за користування грошовими коштами та платою за обслуговування споживчого кредиту. 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №75381 про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №Ск-040-000778/2-2008 від 20.02.2008 року, укладеним з ПАТ «Родовід банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 04.07.2019 року є ТОВ «Вердикт капітал», заборгованості за кредитним договором №Ск-040-000778/2-2008 від 20.02.2008 року. строк платежу настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення проводиться за період з 04.07.2019 року по 28.05.2021 року. Сума заборгованості складає 29239,23 гривень, з яких 10909 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7078,96 гривень заборгованість за комісією, 1519,19 гривень заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 999,18 гривень строкова заборгованість за комісією, 8732,90 гривень строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також 650 гривень плати за вчинення виконавчого напису. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання 3 роки. 28.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Чубаревим О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66635938 з примусового виконання виконавчого напису №75381, виданого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 29889,23 гривень. Цього ж дня, приватним виконавцем в межах виконавчого провадження №66635938 винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди. Вказані обставини також підтверджуються наданими представником позивача витягами з АСВП. Під час розгляду справи суд виходить з таких норм законодавства. Згідно з ч.1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп.2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, п.п. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису, як нотаріальна дія, полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку оперативно реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Однак, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не може обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц, пр. 14-84цс19). Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Вчинення виконавчого напису нотаріусом відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, згідно з постановою ВС від 23.01.2018 року по справі №310/293/15. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом\~12.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.\~Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Суд також погоджується з доводами позивача про те, що нотаріусом вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості, яка виникла вже після закінчення строку дії договору. Згідно з п.п. 3.3. п. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначається, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Отже, на переконання суду, правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не було, оскільки кредитором не доведено безспірність нарахованих сум, тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Позивачем в позовній заяві вказано, що орієнтовний розмір понесених витрат на правничу допомогу складає 4700 гривень, натомість позовна заява не містить розрахунку витрат, не зазначено які саме та ким саме надавались послуги, не надано документів на підтвердження наявності укладеного договору, надання послуг та їх сплати позивачем. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved