Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

представник [PERSON] , в інтересах [PERSON] , 27.07.2021 звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача 15 017 грн. 51 коп. майнової шкоди, 95 000 грн. 00 коп. моральної шкоди та понесених у справі судових витрат мотивуючи тим, що 18.05.2021 о 07 год. 05 хв. на 14 км + 100 м автодороги «Львів-Шегині» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi Pajero», р.н. [NUMBER] , власником якого значиться і яким керував [PERSON] та автомобіля «Renault Kangoo», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок ДТП транспортним засобам завдано механічних пошкоджень, що постановою Городоцького районного суду Львівської області від 02.06.2021 винуватим у вчиненні вищеозначеної ДТП визнано відповідача [PERSON] . На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність позивача, згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту №14160а1зг від 02.02.2021, була застрахована у АТ «СК «АРКС». Згідно звіту №767/21 від 28.05.2021 вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Mitsubishi Pajero», р.н. [NUMBER] , складала 512 674 грн 48 коп., а отже такий ремонт згідно умов Договору визнано недоцільним, а автомобіль конструктивно знищеним. 15.06.2021 страховою компанією виплачено позивачу частину страхового відшкодування у розмірі 139 202 грн 49 коп., іншу частину вартості автомобіля у розмірі 116 780 грн. 00 коп. [PERSON] отримав 21.06.2021 від продажу придатних залишків ТЗ на онлайн аукціоні ТОВ «Аудатекс Україна», що різниця між розміром отриманого відшкодування та страховою сумою згідно Договору складає 15 017 грн. 51 коп., відтак просить стягнути з відповідача на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), моральну шкоду, а також судові витрати у справі. Ухвалою судді від 13.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.12.2021 до участі у справі як співвідповідача залучено ТДВ\~«СК «Ю.ЕС.АЙ.». Ухвалою суду від 21.02.2022 прийнято до розгляду уточнені вимоги представника позивача, а 15.08.2022 ТДВ\~«СК «Ю.ЕС.АЙ.» виключено з\~числа відповідачів\~у справі. Представник позивача [PERSON] в суді уточнені вимоги підтримала, покликаючись на мотиви викладені у заяві, просить стягнути з відповідача на користь позивача 15 017 грн. 51 коп. майнової шкоди, 95 000 грн. 00 коп. моральної шкоди, а також 6 100 грн. 17 коп. понесених у справі судових витрат. Представник відповідача [PERSON] в суді вимоги заперечив мотивуючи в основному тим, що різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а також завдану позивачу моральну шкоду внаслідок ДТП 18.05.2021, має обов`язок відшкодувати ТДВ\~«СК «Ю.ЕС.АЙ.», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/1246718 від 31.12.2020. Сторони в судове засідання не з`явились. Заслухавши пояснення представників сторін, свідчення [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно статей 4, 12, 81, 82 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , [PERSON] на 18.05.2021 значився власником автомобіля «Mitsubishi Pajero», р.н. [NUMBER] (а.с. 22). [PERSON] 18.05.2021 о 07 год. 05 хв. на 14 км + 100 м автодороги «Львів-Шегині» керуючи автомобілем «Renault Kangoo», р.н. [NUMBER] , на перехресті автодороги «Львів-Шегині», у порушення вимог п. 10.5 ПДР України, виконуючи поворот ліворуч, при виїзді з перехрестя проїзних частин, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] спричинивши пошкодження транспортних засобів (а.с. 11-13) Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 02.06.2021 у справі №441/1123/21 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124\~КУпАП (а.с. 13). Із копії Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №14160а1зг від 02.02.2021 убачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у АТ «СК\~«АРКС» (а.с. 14-21). Із копії листа АТ «СК\~«АРКС» №5300/12цв від 16.06.2021 видно що, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mitsubishi Pajero», р.н. [NUMBER] , згідно звіту №767/21 від 28.05.2021 СПД ФО [PERSON] , становила 512\~674 грн. 48 коп., що перевищує 70% дійсної вартості ТЗ на дату укладення договору (271\~000 грн. 00 коп.) та за умовами Договору визнається повною загибеллю транспортного засобу (а.с. 25). Із копії розрахунку страхового відшкодування, із зобов`язуючої пропозиції ТОВ «Аудатекс Україна» убачається, що сума страхового відшкодування, з урахуванням 116\~780 грн. 00 коп. ринкової вартості ТЗ після ДТП (вартість придатних залишків ТЗ) та 7\~784 грн. 30 коп. невиплачених страхових платежів за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №14160а1зг від 02.02.2021, становить 139\~902 грн. 00 коп. (а.с. 24, 26). Згідно виписки АТ КБ «Приватбанк» від 09.07.2021, [PERSON] отримав від АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування в розмірі 139 202 грн. 49 коп. (а.с. 27). Згідно розписки [PERSON] від 21.06.2021 грошові кошти в розмірі 116\~780 грн. 00 коп. як оплату за придатні залишки ТЗ «Mitsubishi Pajero», відповідно до зобов`язуючої пропозиції ТОВ «Аудатекс Україна», позивачем отримано від [PERSON] (а.с. 28). Розмір отриманого [PERSON] страхового відшкодування 139 202 грн. 49 коп. та 116 780 грн. 00 коп., як оплату за придатні залишки ТЗ - відповідач не оспорює. Таким чином, різниця між розміром отриманого позивачем відшкодування (255\~982 грн. 49 коп.) та страховою виплатою згідно Договору добровільного страхування\~наземного транспорту\~«Все включено»\~№14160а1зг\~від 02.02.2021 (271\~000 грн. 00 коп.) становить 15\~017 грн. 51 коп. Згідно з ч. 1 ст.\~1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною 2 ст.\~1187\~ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Верховний Суд у постанові від 22.01.2019 у справі №676/518/17 дійшов висновку, що відповідно до частин першої, другої статті 22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до частини третьої статті 988\~ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст.\~1194\~ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 22.1 статті 22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 29, п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). У відповідності\~до позиції\~Верховного Суду,\~викладеної у\~постанові №369/3461/17\~від 09.10.2019\~відшкодування шкоди\~особою,\~яка її\~завдала,\~можливе лише\~за умови,\~що згідно\~із Законом\~України «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 04.12.2019 у справі №359/2309/17 вказано, що системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час настання 18.05.2021 дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована у АТ «СК «АРКС». У відшкодування шкоди заподіяної транспортному засобу «Mitsubishi Pajero», р.н. [NUMBER] внаслідок ДТП, позивачем отримано 255\~982 грн. 49 коп. Різниця між фактичним розміром шкоди (271\~000 грн. 00 коп.) та отриманим позивачем відшкодуванням (255\~982 грн. 49 коп.) становить 15\~017 грн. 51 коп., вказана сума залишається не відшкодованою, відповідачем не оспорюється. З огляду на наведене, а також ураховуючи, що вина [PERSON] у пошкодженні транспортного засобу «Mitsubishi\~Pajero»,\~р.н.\~ [NUMBER] встановлена судом, а страхові відшкодування не в повній мірі покривають збитки завдані позивачу внаслідок вчинення відповідачем 18.05.2021 дорожньо-транспортної пригоди, суд доходить висновку, що саме з [PERSON] підлягає стягненню різниця в сумі 15\~017 грн. 51 коп., між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Покликання представника відповідача [PERSON] в суді про те, що різницю між фактичним розміром завданої позивачу внаслідок ДТП шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/1246718 від 31.12.2020, має обов`язок відшкодувати ТДВ\~«СК «Ю.ЕС.АЙ.», суд оцінює критично з огляду на наступне. Так, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/1246718 від 31.12.2020, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ\~«СК «Ю.ЕС.АЙ.», страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 260\~000 грн. 00 коп., за шкоду заподіяну майну -130\~000 грн. 00 коп. (а.с. 81). Страхова сума за Договором добровільного страхування наземного транспорту АТ «СК «АРКС» «Все включено» №14160а1зг від 02.02.2021 складає 271 000 грн. 00 коп., згідно умов Договору та виписки АТ КБ «Приватбанк» від 09.07.2021, така отримана позивачем в розмірі 139\~202 грн. 49 коп., а також 116 780 грн. 00 коп. отримано ним як вартість придатних залишків ТЗ, а всього 255 982 грн. 49 коп. Відтак, враховуючи ліміт відповідальності ТДВ\~«СК «Ю.ЕС.АЙ.» за шкоду заподіяну майну потерпілого та суму страхового відшкодування виплаченого позивачу АТ «СК «АРКС», різниця в сумі 15\~017 грн. 51 коп., між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), згідно полісу відповідача №АР/1246718 від 31.12.2020, не може бути відшкодована ТДВ\~«СК «Ю.ЕС.АЙ.», оскільки є недостатньою. При цьому, згідно листа №11501/12цв від 15.12.2021, АТ «СК «АРКС» звернулося до ТДВ\~«СК «Ю.ЕС.АЙ.» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АР/1246718, проте станом на 15.12.2021, страхове відшкодування з боку ТДВ\~«СК «Ю.ЕС.АЙ.» на користь АТ «СК «АРКС» не виплачено (а.с. 127). Щодо позовних вимог представника [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача 95 000 грн. 00 коп. моральної шкоди, суд доходить наступного висновку. Статтею 23\~ЦК\~України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із частиною першою статті 1167\~ЦК\~України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, частина перша статті 1167\~ЦК\~України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. За змістом частин 3-5 статті 23\~ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Представник [PERSON] \~в суді\~та у\~заяві від\~27.07.2021\~просить стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] 95\~000\~грн.\~00\~коп.\~моральної шкоди,\~мотивуючи в\~основному тим,\~що внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~яка мала\~місце 18.05.2021\~на 14\~км +\~100\~м автодороги\~«Львів-Шегині»,\~позивач зазнав\~фізичних,\~моральних, душевних страждань, значного стресу та через пошкодження автомобіля «Mitsubishi\~Pajero»,\~р.н.\~ [NUMBER] був змушений тривалий час просити інших людей про надання йому в користування транспортних засобів, що одразу викликало суттєві незручності у пересуванні, а отримані під час ДТП тілесні ушкодження, призвели до погіршення самопочуття та порушення нормального укладу життя, що відобразилось на його роботі. Психологічного дискомфорту та глибокого розчарування у позивача викликала також поведінка відповідача після ДТП, оскільки не зважаючи на те, що останній порушив ПДР України, став винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, знищив майно позивача, завдав йому тілесних ушкоджень, він жодного разу не зателефонував [PERSON] , не запропонував йому допомоги, інше. Із свідчень [PERSON] в суді також убачається, що позивач зазнав душевних страждань та нервових хвилювань перенесених від отриманих травм та знищення його автомобіля, змушений був змінювати свій звичний ритм життя, докладати додаткових зусиль для організаціїї роботи та вирішення особистих справ, просити та користуватись протягом тривалого часу його автомобілем. Пунктами 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Вказана правова позиція відображена в Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 11.10.2019 по справі №757/53996/17 (провадження №61-6127св19). Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких позивач зазнав через настання 18.05.2021 дорожньо-транспортної пригоди, отримання [PERSON] внаслідок ДТП тілесних ушкоджень, що змусило останнього протягом кількох днів лікуватися амбулаторно та знаходитися вдома, знищення транспортного засобу позивача, що призвело до проблем пов`язаних із добиранням до місця роботи, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення), погіршення внаслідок ДТП стану його здоров`я, тяжкість вимушених змін у житті, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також інші обставини справи в їх сукупності, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості і доходить висновку про стягнення на користь [PERSON] 18 600 грн. 00 коп. моральної шкоди та вважає такий розмір достатнім для розумного задоволення потреб [PERSON] , як потерпілої особи. Сама по собі довідка №24 від 09.07.2021 КНП «Городоцький центр первинної медико-санітарної допомоги» Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, фотознімки отриманих позивачем внаслідок ДТП тілесних ушкоджень, довідка №07/09-1 та №07/09-2 від 09.07.2021 ФОП « [PERSON] », інше, не можуть слугувати підставою для стягнення моральної шкоди у заявленому представником позивача розмірі (а.с. 29-34, 155-161). Покликання представника [PERSON] про те, що за відшкодуванням моральної шкоди [PERSON] вправі звернутися до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» не обгрунтовані, оскільки позивач просить про стягнення моральної шкоди пов`язаної із характером та обсягом страждань, а не шкоди заподіяної внаслідок ДТП його життю чи здоров`ю. Окрім цього,\~представник [PERSON] \~просить про\~стягнення з\~відповідача на\~користь [PERSON] 6 100 грн. 17 коп. судових витрат, з яких 1 100 грн. 17 коп. - судовий збір, 5\~000 грн. 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Із змісту позову від 27.07.2021, із долучених до нього додатків убачається, що між адвокатом Ахметовою Г.В., яка діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №10888 виданого 06.07.2005 Львівською обласною КДКА та [PERSON] 07.07.2021 укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого Адвокат бере на себе заобов`язання надавати необхідну правову допомогу Клієнту, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар за надання такої допомоги. Згідно Додатка №1 та рахунку-фактура до Договору про надання правової допомоги від 07.07.2021, витрати на професійну правничу допомогу і зокрема за попередній аналіз та правову оцінку обставин справи, аналіз судової практики у зазначеній категорії справ (400 грн.), вивчення та аналіз документів та доказів, наданих Клієнтом на обгрунтування своєї позиції у справі (400 грн.), складення позовної заяви до суду про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданих в результаті ДТП (2\~700 грн.), участь у розгляді справи в суді першої інстанції (1\~500 грн.), склали 5 000 грн. 00 коп. (а.с. 40). Згідно квитанції №27 від 08.07.2021, адвокатом Ахметовою Г.В. за надання правової допомоги, згідно договору від 07.07.2021, отримано кошти від [PERSON] в розмірі 4 999 грн. 00 коп. (а.с. 2). За положеннями ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач [PERSON] та представник [PERSON] , клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивачем [PERSON] не заявляли, розміру понесених витрат - не оспорювали. Враховуючи наведене, а також те, що витрати в сумі 4 999 грн. 00 коп., які понесено позивачем належним чином задокументовані, обґрунтовані, співрозмірні із складністю справи, відповідають критерію розумності та реальності, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача означеної суми понесених витрат. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 150 грн. 18 коп. судового збору.

Outcome: partial