Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 03.11.2011 року в розмірі 27801,14 грн., а також стягнути судові витрати. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що [PERSON] \~звернулась до\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк» з\~метою отримання\~банківських послуг,\~у зв`язку\~з чим\~підписала Заяву\~№б/н\~від 03.11.2011\~року.\~Відповідачу було\~відкрито кредитний\~рахунок та\~встановлено початковий\~кредитний ліміт\~у розмірі\~5000\~грн.\~Свої зобов`язання\~за договором кредиту відповідач не виконав, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість, що з урахуванням уточнень, станом на 18.01.2022 року становить 4882,30 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредита в розмірі 3617,94 грн., в тому числі заборгованості за простроченим тілом кредита в розмірі 3617,94 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 1264,36 грн. Представником відповідача адвокатом Боденко Д.О. до суду наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Зазначає, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому виді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вважає, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Крім того, заперечує що у відповідача є заборгованість у вказаному в позовній заяві розмірі, оскільки з наданої позивачем виписки вбачається, що [PERSON] за весь час користування кредитною карткою отримала 8031,46 грн., а погасила 8770,71 грн., а отже вимога про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 3617,94 грн. є також не обґрунтованою. На підставі викладеного просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій зазначає, що з доводами представника відповідача, викладених у відзиві, не погоджується, оскільки 03.11.2011 року відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Відповідачу було відкрито картковий рахунок ключем до якого є пластикова картка, яку отримала [PERSON] та мобільний телефон, який вказала остання в Заяві. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 03.11.2011 року, з якої чітко вбачається вся необхідна інформація для отримання кредитної картки. Крім того, вказує що до матеріалів справи долучено «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» з якого вбачається, що на момент оформлення кредиту банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,9%, вказано розміри комісій та штрафів. Зазначає, що відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку починаючи із 03.11.2011 року. Також із вказаної виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. На підставі вищевикладеного позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Після скасування заочного рішення суду у вказаній справі ухвалою суду від 16.12.2021 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. 11.02.2022 р. представником позивача було подано до суду заяву, в якій остаточно просив стягнути з відповідача суму заборгованості за договором у розмірі 4882,30, з яких 3617,94 заборгованість за тілом кредиту; 1264,36 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦКУ) Протокольною ухвалою суду від 22.08.2022р. вказана заява прийнята до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. У відповідності до ч.1, 3, 4 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. З цього приводу Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 листопада 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н у формі заяви, відповідно до умов якого Банком наданий Позичальникові кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування у розмірі 2,9% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно умов якої договором приєднання договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування банківською картою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Банком виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №б/н від 03.11.2011 року щодо видачі кредиту. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до п.2.1.1.12.3 поповнення Картрахунку Держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх Банком на Картрахунок Держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі Договору. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Згідно п.1.1.1.60 Договору мінімальний обов`язковий платіж розмір боргових зобов`язань відповідача, які щомісяця повинен сплачувати відповідач протягом терміну дії карти. Відповідно до п.2.1.1.12.7.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. У відповідності до Договору, відповідач до його підписання був ознайомлений та згоден із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були надані у письмовій формі, та підтвердив факт про надання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку. Також відповідач до підписання Договору був ознайомлений в письмовій формі з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які викладені на банківському сайті. Відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт, а також передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Згідно Умов та правил, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу Банку позичальник зобов`язаний виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 10, 81 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 10.01.2022 року утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3617,94 грн., на підтвердження чого позивачем надано розрахунок. Суд погоджується з наданим представником позивача розрахунком та дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 36,17,94 грн. підлягають задоволенню. Окрім стягнення заборгованості за тілом кредиту, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України у розмірі 1264,36 грн. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Як зазначено вище, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором, термін якого визначений терміном дії кредитної картки до останнього дня травня 2020 року. На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних від простроченої суми з моменту закінчення дії кредитного договору, термін якого визначений терміном дії кредитної картки, а саме з 01.06.2020 року по час подання позивачем заяви про зменшення позовних вимог, а саме 18.01.2022 року. Таким чином, згідно розрахунку позивача, наведеного в позовній заяві, розмір 3% річних за вищевказаний період складає 1264,36 грн. Разом із цим за підрахунками суду 3% річних за вказаний період складають 177,35 грн. (3617,94 суми заборгованості*3%/100%/365 днів*597 днів прострочення заборгованості). За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку надав належні та неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог. Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст.252-259, 261, 525, 526, 549, 599, 610, 611, 626, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial