Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

АТ «Акцент-Банк», яке є правонаступником ПАТ «Акцент-Банк», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 08.02.2017 у розмірі 53204,72 грн. В позовній заяві зазначено, що 08.02.2017 відповідач [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правилами надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, в порушення прийнятих на себе зобов`язань, відповідачем [PERSON] не були виконані умови кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 20.10.2021 виникла заборгованість в сумі 53204,72 грн., яка складається з 40933,78 грн. - заборгованість за кредитом; 12270,94 грн. - заборгованість за відсотками. З підстав зазначених вище позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2021 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. (а.с. 29) В судовому засіданні, що відбулось 15.06.2022 відповідач [PERSON] надав суду пояснення, що ним сплачувалися кошти по даному кредиту до березня 2021 року. Позов не визнав, заявив клопотання про витребування виписки по картових рахунках. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.20222 клопотання відповідача було задоволено. Витребувано у Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» виписку про рух коштів на рахунку відповідача [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , за період з 08.02.2017 по 20.10.2021. 28.06.2022 АТ «Акцент-банк» на виконання вимог ухвали від 15.06.2022 були надані витребовані докази. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав клопотання, в якому розгляд справи просив проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Позов не визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність,\~допустимість,\~достовірність,\~кожного\~доказу\~окремо,\~а\~також\~достатність\~і\~взаємний\~зв`язок доказів\~у\~їх\~сукупності,\~суд\~вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Акцент-Банк», у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 змінено організаційно-правову форму та назву Позивача з ПАТ «Акцент-Банк» на АТ «Акцент-Банк», про що зазначено у п. 1.1 Статуту АТ «Акцент-Банк». (а.с. 17- 20) 08.02.2017 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг з метою укладання кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 08.02.2017. (а.с.7 зі звороту). На підставі вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Отримання відповідачем [PERSON] , відповідно до зазначеної вище заяви від позивача грошових коштів підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача [PERSON] за період з 08.02.2017 по 22.06.2022. (а.с. 64-67) Відповідно до наданої позивачем довідки б/н, відповідачу було надано картки № [NUMBER] , строк дії до серпня 2020 року; 4323357029013477 строк дії до грудня 2024 року; №4323355202102901 строк дії до лютого 2021 року (а.с. 62) Відповідно до наданої позивачем копії довідки за лімітами, за кредитним договором б/н від 08.02.2017 за період з 08.02.2017 по 08.10.2019 було неодноразово змінено кредитний ліміт, починаючи з 8400 грн. до 0,00 грн. (а.с. 63) Відповідач [PERSON] \~належним чином\~не виконував\~зобов`язання за\~кредитним договором,\~та як\~вбачається з\~наданого позивачем\~розрахунку заборгованості\~за договором\~ №б/н від 20.10.2021 виникла заборгованість в сумі 53204,72 грн., яка складається з 40933,78 грн. - заборгованість за кредитом; 12270,94 грн. - заборгованість за відсотками. (а.с. 5 - 7) Порядок стягнення, розмір процентів передбачені Умовами та правилами надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк». Так, згідно із п. 2.1.1.12.6 Умов, за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Відповідно до\~Витягу з\~Тарифів користування\~кредитною карткою\~«Універсальна» (а.с. 13), базова процентна ставка на залишок заборгованості в місяць (після закінчення пільгового періоду) становить 3,9% на місяць. Згідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (ст.ст. 626, 628 ЦК України) Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Публічний договір - це договір в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. (ч. 1 ст. 633 ЦК України ) Згідно положень статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З наведеного вище випливає, що в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). АТ «Акцент-Банк», звернувшись із вимогою про погашення кредиту, просив окрім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав позичальник), стягнути заборгованість за відсотками у розмірі 12270,94 грн. Однак, Банком не підтверджено, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови та Тарифи, а не інші, що саме ці Умови та Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15, а також постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 22 січня 2020 року у справі № 336/5798/14. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Отже, суд не вбачає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір відсотків, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками у сумі 12270,94 грн. задоволенню не підлягають. При цьому, суд зважає на наступне. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитом становить 40933,78 грн. При цьому, з даного розрахунку випливає, що за період з 02.08.2017 по 18.10.2021 відповідачем на погашення кредитного договору були сплачені кошти у сумі 168\~640,94 грн. Водночас, згідно виписки по рахункам відповідача, [PERSON] було сплачено 171\~118,37 грн. Статтею 81\~ЦПК України\~встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.77-ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254\~(в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~(в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої та апеляційної інстанцій). Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~Таку позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові від 25.05.2021 по справі №554/4300/16-ц. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем у розрахунку заборгованості було надано помилкові відомості щодо суми погашення кредиту, а тому необхідно взяти до уваги суму, зазначену у виписці. \~ \~ \~ \~При цьому, необхідно скорегувати суму заборгованості за кредитом, з урахуванням різниці між сумою погашення кредиту, зазначеною у виписці та сумою у розрахунку заборгованості, а саме: 171\~118,37 168\~640,94 = 2477,43. Отже, сума заборгованості за тілом кредиту підлягає зменшенню на 2477,43. 40933,78-2477,43=38456,35 грн. Отже, враховуючи, що фактично отримані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, які підлягають захисту шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума несплаченого тіла кредиту в розмірі 38456,35 грн. Відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню витрати\~по сплаті\~судового збору\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог, що складає 1640,76 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial