Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позов до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач, Фонд), треті особи: ТОВ «ФК «Фагор» (далі - третя особа-1), ТОВ «Діджи Фінанс» (далі - третя особа-2) про визнання кредитного договору виконаним. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.09.2016 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено кредитний договір № 200348564. На даний момент обов`язки за кредитним договором виконані відповідно до графіку погашення заборгованості і кошти за кредитом сплачені. 20.05.2016 року позивачеві надійшло повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 200348564, відповідно до договору факторингу № 1905 від 19.05.2016 року, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда». У даному повідомленні було зазначено реквізити отримувача платежу - ТОВ «ФК «Фагор», а також призначення платежу «…погашення заборгованості за кредитним договором №200348564 від 29.09.2015 року, 2438707584, [PERSON] …». 06.08.2019 року [PERSON] надійшла довідка від ТОВ «ФК «Фагор», в якій зазначається, що станом на 06.08.2019 року заборгованість за договором погашена в повному обсязі. Проте 22.08.2019 року позивачці надійшла довідка від ПАТ «Банк Михайлівський», в якій зазначено, що за кредитним договором №200348564 від 29.09.2015 року обліковується заборгованість на суму 22 918,87 грн. Враховуючи викладене позивачка просить суд визнати кредитний договір №200348564 від 29.09.2015 року виконаним. Ухвалою суду від 16.10.2020 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 17.03.2021 року від позивачки до суду надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою суду від 18.03.2021 року замінено первісного відповідача уповноважену особу з ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський» належним відповідачем Фондом гарантування фізичних осіб. 21.05.2021 року від позивачки до суду надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою суду від 23.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Протокольною ухвалою суду від 14.12.2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» залучено для участі у справі як третю особу. 31.01.2022 року від ТОВ «Діджи Фінанс» до суд надійшли письмові пояснення. З письмових пояснень вбачається, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16, було застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 року № 1905, та визнано недійсним договір факторингу № 1 від 20.05.2016 року, який був укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор». Відповідно до договору № 7_БМ від 20.07.2020 року про відступлення права вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» являється законним правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський». У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2016 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено кредитний договір № 200348564. 20.05.2016 року позивачеві надійшло повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 200348564, відповідно до договору факторингу № 1905 від 19.05.2016 року, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда». У даному повідомленні було зазначено реквізити отримувача платежу - ТОВ «ФК «Фагор», а також призначення платежу «…погашення заборгованості за кредитним договором №200348564 від 29.09.2015 року, 2438707584, [PERSON] …». 06.08.2019 року [PERSON] надійшла довідка від ТОВ «ФК «Фагор», в якій зазначається, що станом на 06.08.2019 року заборгованість за договором погашена в повному обсязі. 22.08.2019 року позивачці надійшла довідка від ПАТ «Банк Михайлівський», в якій зазначено, що за кредитним договором №200348564 від 29.09.2015 року обліковується заборгованість на суму 22 918,87 грн. Відповідно до договору № 7_БМ від 20.07.2020 року про відступлення права вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» являється законним правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський». Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16: Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор». Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є законним правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський». Звертаючись до суду з позовом [PERSON] зазначає, що обов`язки за кредитним договором виконані на підтвердження чого ТОВ «ФК «Фагор» надана довідка від 06.08.2019 року. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтями 599, 600, 601, 604-609 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняються у разі: виконання, проведеного належним чином; за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо); зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; за домовленістю сторін; внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора; поєднанням боржника і кредитора в одній особі; неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає; смерті фізичної особи; ліквідації юридичної особи. Так, позивачем було надано суду довідку ТОВ «ФК «Фагор», в якій зазначається, що станом на 06.08.2019 року заборгованість за договором №200348564 від 29.09.2015 року погашена [PERSON] в повному обсязі. Разом із тим, позивачем не було надано суду жодних доказів фактичного виконання зобов`язань за кредитним договором в порядку, передбаченому законом. Згідно із постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року № 286/1693/17, ВС зазначив, що банк не зобов`язаний видавати позичальникові довідку про відсутність заборгованості. Повне виконання кредитного зобов`язання не потребує додаткового підтвердження від банку. Тобто, сама по собі довідка про відсутність заборгованості, за відсутності доказів реального виконання зобов`язання не слугує безумовним підтвердженням фактичного виконання обов`язку за кредитним договором. Окрім того, позивач, вважаючи ТОВ «ФК «Фагор» особою, якій належить дійсне право вимоги за кредитним договором, що встановлено судами, пред`явив свої позовні вимоги про визнання припиненим зобов`язання [PERSON] за кредитним договором №200348564 від 29.09.2015 року не до вказаної особи, а до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тоді як пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). За змістом ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною позивача не було надано суду жодного належного і допустимого доказу на підтвердження того, що заборгованість за кредитним договором була сплачена ПАТ «Банк Михайлівський» або новому кредитору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Так, згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України , належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed