Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом в якому просили визнати за ними, як за садкоємцями за законом після [PERSON] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Обгрунтовуючи позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , який на момент смерті проживав в смт Онуфріївка разом з їх матір`ю [PERSON] . Після його смерті відкрилася садщина на належне йому майно, у тому числі на житловий будинок [ADDRESS] , який належав останньому у відовідності з довідкою від 08.07.1988 року. Дружина батька, мати позивачів [PERSON] була садкоємицею померлого, інші спадкоємці заяви про прийняття садщини не подавали. Мати позивачів прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. У жовтні 2020 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса з метою видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок та дізналася про неможливість його видачі через відсутність правовстановлюючого документу на зазначений житловий будинок, та їй було запропоновано звернутися до суду. Позивач звернулася до суду про визнання права власності, але [INFO] Балакало [PERSON] померла. Ухвалою суду від 18.10.2021 року провадження у сраві зупинено до залучення у справі правонаступників позивача. Ухвалою суду від 18.10.2021 року провадження у сраві відновлено та залучено у якості правонаступників [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Тож, позивачі вважають, що до них перейшли права і обов`язки [PERSON] , у тому числі право на садщину після [PERSON] . Ухвалою суду від 24.11.2020 року відкрито позовне провадження у справі, постановлено розгляд срави здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с.51-52 т.1). 18.01.2021 року провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступників [PERSON] (а.с.87-88 т.1). 18.10.2021 року відновлено провадження у справі. Залучено до участі у справі [PERSON] та [PERSON] , як правонаступників позивача [PERSON] (а.с.95-96 т.1). 10.01.2022 року повернуто заяву про зміну підстав позову з доданими до неї документами, у зв`язку з неприйняттям її до розгляду (а.с.156-157 т.1). Ухвалою суду від 24.01.2022 року прийнято заяву ро зміну підстав позову та постановлено розглянути позов з урахуванням змін наведених у заяві про зміну підстави позову (а.с.195-197 т.1). Ухвалою суду від 16.05.2022 року витребувано документи (а.с.215-216 т.1). Ухвалою суду від 26.05.2022 року закрито підготовче провадження у даній справі, призначено справу до судового розгляду (а.с.3-4 т.2). Ухвалою суду від 13.07.2022 року залучено до участі у справі Онуфріївську селищну раду (а.с.33-35 т.2). Позивачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином. 02.08.2022 року від представника відповідачів надійшло клопотання про розгляд срави за відсутності позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримують повністю. В судовому засіданні 06.07.2022 року представник позивачів підтримав позовні вимоги у повному обсязі просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позові з урахуванням заяви про зміну підстав позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 21.01.2022 року від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд срави по суті за її відсутності, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Представник Онуфріївської селищної ради до суду не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, 20.07.2022 року від представника відповідча надійшла заява про розгляд срави без участі представника селищної ради, при вирішенні спору покладалися на думку суду. В ході судового розгляду справи заслухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. За положеннями ч.3 ст.12 ЦПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено,\~що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується коією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02.07.1996 троку Онуфріївським районним відділом ЗАГС Кіровоградської області (а.с.8 т.1). Із копії довідки Онуфріївської селищної ради від 01.10.2020 року судом встановлено, що померлий [PERSON] до дня серті був зареєстрований в [ADDRESS] . На день смерті в будинку разом з померлим зареєстровані [PERSON] дружина та [PERSON] , [INFO] , син (а.с.9 т.1). Відповідно до постанови нотаріуса від 07.10.2020 року судом встановлено, що останній відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказане нерухоме майно та його державної реєстрації (а.с.10 т.1). Судом встановлено, що [PERSON] є садкоємицею [PERSON] (а.с.11 т.1), які були подружжям, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого відділом ЗАГС Онуфріївського райвиконкому Кіровоградської області (а.с.12 т.1). За даними інформаційної довідки судом встановлено, що за даними реєстрів право власності, інші речові рава, іпотеки, обтяження, за адресою [ADDRESS] , відсутні (а.с.25 т.1). Із копії домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] , судом встановлено, що будинок за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Онуфріївською держнотконторою, знаходиться в користуванні [PERSON] , 2218, 08.07.1988 р. (а.с.27-28, 32 т.1). У довідці від 19.01.2021 року №32/01-17 Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області повідомлено, що відповідно до реєстру для реєстрації нотаріальних дій Онуфріївської державної нотаріальної контори за 1988 рік, 08.07.1988 року нотаріальні дії не вчинялись (а.с.139 т.1). Із копії рішення від 25.09.1997 року №226 про надання в постійне користування земельної ділянки гр. [PERSON] , виданого виконавчим комітетом Онуфріївської селищної ради народних депутатів, судом встановлено, що розглянувши заяву гр. [PERSON] про надання земельної ділянки по [ADDRESS] , в зв`язку з переходом права власності на житловий будинок вирішено надати гр. [PERSON] в постійне користування земельну ділянку розміром 0,15 га для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку розміром 0,47 га для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] (а.с.30 т.1). Із копії рішення виконавчого комітету Онуфріївської селищної ради від 25.12.1997 року №308 про приватизацію земельної ділянки гр. [PERSON] розглянувши заяву гр. [PERSON] про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,62 га, вирішено передати у приватну власність земельну ділянку гр. [PERSON] загальною площею 0,62 га, в тому числі для обслуговування житлового будинку і господарчих споруд 0,15 га, ведення особистого підсобного господарства 0,47 га з наступною видачею Державного акту на право власності на землю (а.с.31 т.1). Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 31.12.2020 року Онуфріївським РВДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального уравління Міністерства юстиції (м. Дніпро), судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.83 т.1). Із відповіді Онуфріївської державної нотаріальної контори від 10.07.2021 року №354/01-16 судом встановлено, що за даними спадкової справи №11/2021 року заведеної після смерті [PERSON] , спадкоємцями померлої є її дочка [PERSON] за законом та за заповітом на земельну ділянку площею 5,48 га, яка спадщину прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини №20 від 21.01.2021 року, та син [PERSON] за законом, факт прийняття садщини встановлено по довідці, виданій Онуфріївською селищною радою 22.01.2021 року №94, згідно якої видно, що він був зареєстрований з померлою на момент її смерті (а.с.94, 140-141 т.1). Із копії спадкової справи №11/2021 до майна померлого [INFO] Балакало [PERSON] (а.с.227-248 т.1) судом встановлено, що [PERSON] 21.01.2021 року подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] за заповітом та за законом. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] судом встановлено, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] судом встановлено, що 24.04.1984 року одружилися громадяни [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 10.07.2021 року судом встановлено, що [PERSON] після реєстрації шлюбу 26.01.1994 року отримала прізвише [PERSON] . Із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 08.07.2002 року судом встановлено, що одружилися [PERSON] та [PERSON] , прізвище після одруження чоловіка та дружини [PERSON] . Із довідко Онуфріївської селищної ради від 22.01.2021 року №94 судом встановлено, що померла [PERSON] до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . На день смерті в будинку разом з померлою зареєстрований [PERSON] , [INFO] син; проживає без реєстрації [PERSON] , [INFO] . Із копії спадкової справи №88 до майна померлого [INFO] Балакало [PERSON] (а.с.249-252 т.1) судом, зокрема, встановлено, що 13.02.2001 року [PERSON] подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва після померлого її чоловіка [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майно спадкодавця земельну частку (пай). Отже, із досліджених документів судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі на житловий будинок [ADDRESS] , належність якого [PERSON] підтверджується довідкою Олександрійського МБТІ від 08.07.1988 року. Його дружина, мати позивачів, [PERSON] є спадкоємицею спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину після свого чоловіка та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Звернувшись у жовтні 2020 року до нотаріуса про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок [PERSON] отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. У зв`язку з чим [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування. Але, [INFO] Балакало [PERSON] померла. Спадкоємцями останньої є позивачі у справі. Згідно положень ч.1\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачі позбавлені можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч.2\~ст.16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За положеннями ч.2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Відповідно до\~ст.16 Цивільного кодексу України\~визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В\~ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Виходячи з вимог\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5\~ст.1268 Цивільного кодексу України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті\~15\~статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи вищезазначене, до [PERSON] та [PERSON] перейшли права та обов`язки [PERSON] , у тому числі право на спадщину після [PERSON] . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Несвоєчасне оформлення майнових прав за особою й неможливість їх успадкування внаслідок цього має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на житловий будинок за позивачами в порядку спадкування за законом. Як спадкоємці, що прийняли спадщину, позивачі мають право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, порушене право позивачів підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачами на вказаний житловий будинок буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивачів, як спадкоємців. Судові витрати залишити як фактично понесені позивачами.

Outcome: approved