Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

В провадженні судді перебуває вищевказана справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] має на вихованні та утриманні малолітню онуку, [PERSON] , [INFO] . Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] з 23.07.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . 16.04.2019 року шлюб між подружжям розірваний. З часу припинення шлюбних відносин малолітня [PERSON] проживала разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яка повністю займалася її вихованням та утриманням. [INFO] мати дитини [PERSON] померла. [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а саме: не бачиться із дитиною, не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не цікавиться життям та здоров`ям доньки. Крім того, відповідач не цікавиться навчанням дитини. Малолітня онука після смерті матері проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] внесений до Єдиного реєстру боржників, оскільки він ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини. Враховуючи викладене позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] на користь опікуна аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , у розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму. Ухвалою суду від 14 квітня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі. В судове засідання призначене на 15 серпня 2022 року, сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою просить задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач до початку судового засідання надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позов визнає частково, а саме відмовляється від сплати аліментів на утримання дитини. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті ради Мурашова К. в судовому засіданні присутня не була, надала до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради Козачук Л. в судовому засіданні присутня не була, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. 28 червня 2022 року надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб, після укладання шлюбу [PERSON] взяла прізвище [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 445 (а.с. 8). З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є матір`ю а [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 30.11.2011 року (а.с. 9). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10-11). Комунальним закладом Криворізька педагогічна гімназія Криворізької міської ради Дніпропетровської області року надано характеристику, відповідно до якої мама [PERSON] завжди приділяла належну увагу навчанню та вихованню доньки. Батько вихованням та утриманням дитини не займався (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.02.2022 року [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у віці 32 років (а.с.12). Згідно інформаційної довідки, складеної головою квартального комітету № 27 Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Хасанська, 36 з 1998 року зареєстровані та мешкають [PERSON] та [PERSON] , які є батьками померлої [INFO] [PERSON] . Вихованням та утриманням онуки - [PERSON] , 2011 року народження займаються дід та бабуся. Батько дитини після розлучення до дитини не приходить, не цікавиться навчанням та вихованням (а.с.15). Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру боржників від 08.02.2022 року [PERSON] , [INFO] є боржником зі стягнення аліментів (а.с.16). Згідно Акту про обстеження умов проживання, складеного заступником начальника служби у справах дітей Россомахою С.А., головним спеціалістом служби у справах дітей Жмурською І.В., головним спеціалістом сектору з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей виконкому районної у місті ради Юрік М.С. № 351 від 31.03.2022 року, проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , за яким для малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] створені належні умови для її повноцінного розвитку, життя та виховання (а.с.18). Також в матеріалах справи міститься Акт про проживання від 14 лютого 2021 року, складений головою квартального комітету № 27 [PERSON] за підписами сусідів по [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про те, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та мешкають [PERSON] та [PERSON] . Після смерті доньки - [INFO] [PERSON] разом з ними мешкає онука [PERSON] , 2011 року народження. Батько дитини з донькою не спілкується, не проживає, матеріально не допомагає (а.с.19). З висновку виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, як органу опіки та піклування від 09.06.2022 року про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] , встановлено, що в інтересах дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.43-44). З висновку виконкому Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування від 27.06.2022 року № 14/29-1228 про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , встановлено, що [PERSON] аліменти на дитину з 16.05.2019 року не сплачує, 13.06.2022 року надав заяву про те, що він позов [PERSON] підтримує. Виконком Металургійної районної у місті ради вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.58). Відповідно до статті 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). В ході судового розгляду було встановлено, що [PERSON] не бажає приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні доньки. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 червня 2021 року у справі № 758/9706/18 (провадження № 61-17898св20). У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Також, при винесені рішення по суті спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав не є порушенням прав такого з батьків, оскільки згідно з ч. 1 ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не тільки ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню доньки, свідомо не платить аліменти, присуджені до сплати, нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує належного харчування, медичного огляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальноприйнятих норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а отже ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не проявляє батьківської турботи, але має реальну можливість виконувати такі обов`язки, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами 1,4 ст. 169 СК України встановлено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Вказаними положеннями закону відповідачеві надано право на поновлення його батьківських прав у випадку доведення ним свого наміру та можливості здійснювати належним чином виховання та утримання своєї доньки та відповідності цього інтересам дитини. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Суд не бере доводи відповідача про те, що він не згоден сплачувати аліменти на утримання доньки, оскільки при визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача суд враховує, що відповідач є працездатним, донька самостійного джерела засобів до існування не має, крім того відповідач не позбавлений права працевлаштуватись до Центру зайнятості. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути аліменти з Відповідача на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви а саме з 07.04.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved