Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей з матір`ю та позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.1-4). Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що до 24.10.2016 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON] , 2014 року народження, та доньку [PERSON] , 2016 року народження, які проживають разом з нею. Також вихованням дітей та їх повним утриманням займається вона сама. Зазначає, що з червня 2016 року, коли вона була на шостому місяці вагітності, відповідач покинув родину і з того часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні дітей не приймає, про дітей не дбає, матеріально їх не утримує, не цікавиться фізичним, духовним і моральним розвитком. Таким чином він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, відповідач не виконує рішення про стягнення аліментів, у зв`язку з чим із 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 99 024,81 грн. За таких обставин вважає необхідним визначення місця проживання дітей разом з нею, що відповідатиме їх найкращим інтересам. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 14.01.2022 позовну заяву [PERSON] залишив без руху, оскільки подана з порушенням ч.4 ст.177 ЦПК України. У встановлений строк позивачем усунуто недоліки. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 03.02.2022 відкрив провадження по справі за правилами загального позовного провадження і призначив підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23 червня 2022 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України. Ухвалою суду від 08 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 серпня 2022 року. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 04.08.2022 відмовив у затвердженні мирової угоди між сторонами, відклав розгляд справи та визнав обов`язковою явку відповідача для дачі особистих пояснень по суті спору. Позивач у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому порядку. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. У судове засідання відповідач не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримує висновок органу опіки та піклування. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що сторони є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (а.с.9), та [PERSON] , [INFO] (а.с.10). 24 жовтня 2016 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова, яке набрало законної сили 04.11.2016 (а.с.6). Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року змінено рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.01.2017 та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з 14.11.2016 і до досягнення дитиною повноліття, аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з 14.11.2016 і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 300 грн щомісячно, починаючи з 14.11.2016 до [INFO] (а.с.7-8). Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №20645 від 15.12.2021 (а.с.11). З довідки Чернігівського дошкільного навчального закладу №71 Чернігівської міської ради вбачається, що [PERSON] проводить до дошкільного закладу та забирає мати, яка приймає активну участь в житті закладу та відвідує батьківські збори, сплачує кошти за харчування дитини, тоді як батько з вересня 2018 року в закладі не з`являвся, не цікавився розвитком дитини та не відвідував батьківські збори; вихованням дитини займається мати [PERSON] (а.с.12). Крім того, відповідно до довідки Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №19 Чернігівської міської ради батько [PERSON] - [PERSON] не відвідує школу та батьківські збори, з учителями та адміністрацією школи не спілкується (а.с.13). До того ж діти є вихованцями гуртка « [INFO] , приходять на заняття у супроводі матері, яка супроводжує їх під час участі у спортивних змаганнях, а також відвідували студію дитячої музичної творчості « А-соль », на заняття їх приводила мама, батько розвитком дітей не цікавився, дітей на заняття не приводив (а.с.14,15). В обґрунтування позовних вимог позивач надає скрин-шоти із сайту Судова влада України (а.с.17-18) та із сайту Автоматизованої системи виконавчих проваджень (а.с.19-20) щодо наявності відносно відповідача станом на 23.12.2021 судових рішень та виконавчих проваджень. З розрахунку про стан заборгованості зі сплати аліментів Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вбачається, що станом на 15.11.2021 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання [PERSON] складає 51 648,25 грн, на утримання [PERSON] - 47 376,56 грн (а.с.22-25). При цьому за період з 01.01.2021 до 31.10.2021 [PERSON] від [PERSON] взагалі не отримала аліментів (а.с.26). На підставі акту обстеження умов проживання (а.с.112) та листа Чернігівського міського центру соціальних служб (а.с.113), 04 серпня 2022 року рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №296 затверджений висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] (а.с.109-110). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.02.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Головним критерієм при визначенні місця проживання дітей, є інтереси дитини, які повинні переважати над інтересами батьків (с. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гофман проти Німеччини» від 11.10.2001 року). Разом з тим, той із батьків, який не проживає з дитиною, повинен мати можливість підтримувати регулярні контакти з нею, має право на відвідування (рішення Європейського суду у справі «Ельсгольц проти Німеччини» від 13.07.2000 року). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 19 СК у випадках, передбачених цим кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Разом з тим, звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Згідно з ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача відзиву на позов не надійшло, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження його матеріального стану, умов проживання. Також суд визнавав явку відповідача обов`язковою для дачі пояснень по суті спору, однак останній у судове засідання не з`явився. Отже, суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України. При вирішенні питання про місце проживання дитини, суд,

Outcome: approved