Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

[PERSON] \~в інтересах\~якого діє\~адвокат Авдєєнко\~В.В.\~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне некомерційне підприємство «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради про стягнення середнього заробітку. Просить суд стягнути з Гусятинської селищної ради на користь [PERSON] 258306,88 гривень середнього заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі за вирахуванням необхідних податків та зборів. 27.06.2022 року стороною позивача збільшено позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на його користь 264516,18 гривень середньомісячного заробітку. Ухвалою судді 14.06.2022 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті, про що повідомлено учасників справи. 06.07.2022 року представник відповідача Гусятинської селищної ради Карпо С. подав відзив на позов, у якому виклав заперечення проти позову, посилаючись на те, що ще Гусятинською районною радою в межах повноважень та у спосіб визначений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» було прийнято рішення «Про виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року у цивільній справі №596/1219/18» від 19.11.2020 № 645 яким скасовано п.3 рішення Гусятинської районної ради №337 від 15 травня 2018 року щодо звільнення [PERSON] ; поновлено [PERSON] на посаді головного лікаря Гусятинської центральної комунальної районної лікарні з 18 травня 2018 року; вирішено питання виплати [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуванням. Для повного фактичного виконання Постанови Тернопільського апеляційного суду у справі №596/1219/18 від 16.10.2020 року необхідно було ще внести відповідний запис до трудової книжки позивача. Проте позивач не надав своєї трудової книжки, яка на той час була в його розпорядженні до Гусятинської районної ради для здійснення запису про поновлення на посаді головного лікаря Гусятинської центральної комунальної районної лікарні, чим і перешкоджав Гусятинській районній раді фактично завершити виконання судового рішення у відповідності до виданого виконавчого листа. Тобто починаючи з 20 листопада 2020 року невиконання рішення суду щодо поновлення [PERSON] на посаді головного лікаря Гусятинської центральної комунальної районної лікарні відбувалось виключно з вини самого ж [PERSON] . Згідно ухвали суду від 21.07.2022 року, після відкриття провадження позовну заяву залишено без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України. Ухвалою суду від 01.08.2022 року на підставі ст.ст. 187, 258-260 ЦПК України продовжено розгляд цивільної справи. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача [PERSON] адвоката Авдєєнко В.В., представника відповідача Гусятинської селищної ради Шмигельського В., дослідивши докази, подані сторонами, письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Частиною сьомою статті 235 КЗпП України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. У відповідності до частини другої статті 129 Конституції України обов`язковість судових рішень є однією із основних засад судочинства. Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом; право на судовий захист є гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі, і цей обов`язок полягає в тому. що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися. До таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 21.04.2021 в справі № 461/1303/19 (провадження № 61-17899св20). Відповідно до положень ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Згідно з роз`ясненнями п.34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Як встановлено, постановою Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року за наслідками розгляду апеляційної скарги, рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано п. 3 рішення Гусятинської районної ради № 337 від 15 травня 2018 року та п. 1 наказу заступника головного лікаря Гусятинської комунальної районної ради № 92-к від 18 травня 2018 року щодо звільнення [PERSON] на підставі ст. 40 п. 1 КЗпП України. Поновлено [PERSON] на посаді головного лікаря Гусятинської центральної комунальної районної лікарні з 18 травня 2018 року. Стягнуто із Гусятинської районної ради в користь [PERSON] 349 583,59 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуваннями. В задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди відмовлено. (а.с.3-15). Вимогою державного виконавця від 03 грудня 2020 року під час примусового виконання виконавчого листа від 11 листопада 2020 року № 596/1219/18 Гусятинську районну раду зобов`язано виконати вимоги виконавчого листа, виданого Тернопільським апеляційним судом 11 листопада 2020 року у справі № 596/1219/18 про поновлення [PERSON] на посаді головного лікаря Гусятинської ЦКРЛ (2/596/538/2018).(а.с.16-27). Рішенням тридцять першої сесії сьомого скликання Гусятинської районної ради №645 від 19 листопада 2020 року «Про виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 16.10.2020 року в справі №596/1219/18», скасовано п. 3 рішення Гусятинської районної ради № 337 від 15 травня 2018 року та п. 1 наказу заступника головного лікаря Гусятинської комунальної районної ради № 92-к від 18 травня 2018 року щодо звільнення [PERSON] на підставі ст. 40 п. 1 КЗпП України. Поновлено [PERSON] на посаді головного лікаря Гусятинської центральної комунальної районної лікарні з 18 травня 2018 року. Гусятинській районній раді провести виплату [PERSON] 349 583,59 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуваннями. (а.с.72). Рішенням тридцять першої сесії сьомого скликання Гусятинської районної ради №646 від 19 листопада 2020 року, районна рада відмовила [PERSON] в укладенні контракту щодо призначення на посаду директора Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна районна лікарня» Гусятинської районної ради (далі - КНП «Гусятинська КРЛ») та звільнила його з посади головного лікаря Гусятинської ЦКРЛ з тих підстав, що такої посади більше не існує.(а.с.16-27). Як встановлено, визнається сторонами справи, про винесення зазначених рішень Гусятинською районною радою [PERSON] було відомо, стороною позивача вони не оспорювались та є чинними. Також сторони визнали факт виконання боржником Гусятинською районною радою 09 грудня 2020 року Постанови Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року в частині виплати 349\~583,39 середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ці обставини доводяться також листом управління ДКСУ у Гусятинському районі від 18.12.2020 року №1-06/1131 від 18.12.2020 року.(а.с.118). Як встановлено, під час примусового виконання виконавчого листа від 11 листопада 2020 року № 596/1219/18 відбувся факт переходу майнових прав, а також прав засновника - Гусятинської районної ради. Так, ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2021 року подання (заяву) державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону у виконавчому провадженні № 63591127, з примусового виконання виконавчого листа № 596/1219/18 (2/595/538/2018) від 11 листопада 2020 року, виданого Апеляційним судом Тернопільської області про поновлення [PERSON] на посаді головного лікаря Гусятинської ЦКРЛ з 18 травня 2018 року, а саме: боржника - Гусятинську районну раду, правонаступником - Гусятинською селищною радою. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 03 червня 2021 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні подання (заяви) старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) Герелевич 0. М. про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2022 року, Постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 червня 2021 року скасовано, ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2021 року залишено в силі. (а.с.16-27). 03.06.2022 року державним виконавцем винесено постанову від 03.06.2022 року про заміну боржника у виконавчому провадженні із Гусятинської районної ради на Гусятинську селищну раду. 03.06.2022 року виконавець звернувся з вимогою до Гусятинської селищної ради (правонаступника, нового боржника) про виконання виконавчого листа №596/1219/2018 року про поновлення [PERSON] на посаді головного лікаря головного лікаря Гусятинської центральної комунальної лікарні з 18.05.2018 року. (а.с.53-54). Як встановлено, боржником Гусятинською селищною радою рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця в зазначеному виконавчому провадженні не оскаржувались. Як слідує із змісту постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 29.07.2022 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 596/1219/18 (2/595/538/2018) від 11 листопада 2020 року, виданого Тернопільським апеляційним судом про поновлення [PERSON] на посаді головного лікаря Гусятинської ЦКРЛ з 18 травня 2018 року, закінчено. Державним виконавцем в процесі виконання встановлено, зокрема, що розпорядженням Гусятинського селищного голови від 24.06.2022 року №196-ос поновлено [PERSON] на посаді головного лікаря Гусятинської центральної районної лікарні з 18.05.2018 року. В трудовій книжці [PERSON] 24.06.2022 року здійснено відповідні записи.(а.с.116-117). Згідно 236\~КЗпП України,\~у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. З огляду на встановлені державні гарантії обов`язковості виконання судових рішень, затримка виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника тягне обов`язок роботодавця виплатити такому працівникові середній заробіток за весь час затримки. Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період. Як вже встановлено судом, на виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2016 року у справі 524/1219/18, рішенням Гусятинської районної ради №645 від 19 листопада 2020 року [PERSON] поновлено на посаді головного лікаря Гусятинської центральної комунальної районної лікарні з 18 травня 2018 року. Таким чином, з урахуванням того, що рішення про поновлення позивача на посаді ухвалено районною радою 19 листопада 2020 року, час затримки виконання рішення суду, відповідно до 236 КЗпП України, допущено відповідачем з 17 жовтня 2020 року по 18 листопада 2020 року. Середній заробіток розраховується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Порядок обчислення середньої заробітної плати передбачає розрахунок середнього заробітку виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи. Як встановлено постановою Тернопільського апеляційного суду від 16.10.2020 року, середньоденний заробіток [PERSON] становив 620,93 грн (у березні 2018 року 6009,04; у квітні 2018 року 12619 = 18628,04 грн / 30 робочих днів). За таких обставин, період затримки у даному випадку має рахуватися від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати ухвалення рішення про поновлення на роботі позивача, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток у розмірі 14 281 гривню 39 копійок, виходячи з середньоденної заробітної плати у розмірі 620, 93 грн. та 23 робочих днів затримки виконання рішення. Доводи сторони позивача про те, що період за який необхідно стягнути середній заробіток становить 426 дні до 23.06.2022 року (дня, що передує винесенню розпорядження Гусятинським селищним головою від 24.06.2022 року про поновлення на роботі позивача) є необґрунтованими, оскільки таке рішення винесено попереднім боржником 19.11.2020 року. Посилання представника позивача адвоката Авдєєнко В.В. на те, що в 2020 році [PERSON] фактично не було поновлено, оскільки він не був допущений до роботи є безпідставними, оскільки предметом спору у цій справі є стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, а не спір щодо правомірності дій та рішень відповідача відносно поновлення позивача на роботі. Зазначене рішення про поновлення позивача на роботі є чинним та не скасоване. Позивач не звертався до суду із заявою про визнання протиправними рішень відповідача Гусятинської районної ради на виконання такого рішення суду. Доводи сторони\~позивача про\~те,\~що позивач\~не звертався\~до суду\~з позовом,\~у зв`язку\~із здійсненням\~виконавчого провадження\~та заміни\~сторони виконавчого\~провадження є\~необґрунтованими, оскільки невиконання або неналежне виконання судового рішення є відповідною підставою для звернення позивача до суду за захистом порушеного права. Згідно з абз. 5 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податку на доходи фізичних осіб) є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку і інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. З врахуванням наведеного слід стягнути з Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виконання рішення Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року у справі №596/1219/18 в розмірі 14 281 гривню 39 копійок, з яких підлягає утриманню прибутковий податок й інші обов`язкові платежі. В задоволенні решти вимог, відмовити. Твердження сторони відповідача про те, що вони не є належними відповідачами є безпідставними та спростовуються Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2022 року, якою встановлено, що зазначені правовідносини стосуються прав засновника (балансоутримувача) КНП «Гусятинська КЛ», яким є Гусятинська селищна рада, яка є правонаступником Гусятинської районної ради у спірних правовідносинах. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, стягнути з Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок.

Outcome: partial