Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

17 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом, предметом якого є: визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що він є власником вказаного будинку. Відповідачка, будучи зареєстрованою у будинку, з 2018 року у ньому не проживає. Оскільки відповідачка добровільно не знімається з реєстрації у належному відповідачу будинку, [PERSON] змушений звернутися з позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позов визнав, просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Пояснив, що до 2019 року він з [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі, який 18 березня 2019 року був розірваний на підставі рішення суду. Однак, починаючи з 2018 року відповідачка у належному позивачу будинку не проживає, а сам будинок є особистою власністю позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 10). За змістом довідки Куцурубської сільської ради № 1152/20-3 від 14 грудня 2021 року, відповідачка зареєстрована в житловому будинку за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ однак не проживає за місцем реєстрації. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що є сусідом позивача. Знає останнього з 2018 року, тобто з моменту, коли переїхав до будинку по [ADDRESS] . З відповідачкою не знайомий та ніколи її не бачив. Свідок [PERSON] показала, що з 2019 року вона проживає однією сім`єю з позивачем. З того часу лише один раз бачила [PERSON] , коли остання приходила у гості. Вирішуючи спір, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 41\~Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 316 ЦК України, право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник, відповідно до ст. 391 ЦК України, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право власності включає в себе такі правомочності щодо речі, як право володіння, користування та відчуження. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 406 ЦК України, сервітут припиняється внаслідок невикористання його протягом трьох років підряд. Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що належне позивачу право власності, що охоплює право володіння, користування та розпорядження майном, не може бути обтяжене правом користування цим майном особою, яка більше 3 років цим правом не користується. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп.. На підставі зазначеного,

Outcome: approved