Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Виконавчий комітет Вільнянської міської ради Запорізької області як орган опіки та піклування звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , із позовною заявою про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що відповідач [PERSON] [INFO] народила дитину [PERSON] . Згідно повідомлення Вільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 20.04.2022 № 306/21.3-26, народження [PERSON] , [INFO] , зареєстровано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 07.04.2022 до служби у справах дітей Вільнянської міської ради надійшло повідомлення КНП "Вільнянський ЦПМСД" Вільнянської міської ради про те, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно новонародженої [PERSON] , [INFO] , що призвело до загрози життю та здоров`ю дитини. Згідно первинного епікризу із історії хвороби стаціонарного хворого № 573 відділення спільного перебування матері та новонародженого КНП "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради відомо, що відповідач народила дівчинку [INFO] . Маловагова доношена дитина знаходилась на сумісному перебуванні, штучному вигодовуванні у відділенні спільного перебування матері та новонародженого КНП "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради. З народження стан дитини середнього ступеня важкості за рахунок невралгічної симптоматики. Для подальшого обстеження та лікування дитина переведена до відділення патології новонароджених на недоношених дітей КНП "ЗОКДЛ" Запорізької обласної ради. Згідно виписки із медичної карти № 1919 відділення патології новонароджених на недоношених дітей КНП "ЗОКДЛ" Запорізької обласної ради від 06.04.2022, новонароджена [PERSON] , [INFO] , має діагнози: "Гіпоксично-ішемічна енцефалопатія не уточнена. Інфекція, специфічна для перинатального віку, не уточнена. Омфаліт. Дитина мало вагова для терміну гестації. Неонатальна жовтяниця". За інформацією лікувального закладу [PERSON] не дозволила дитину лікувати. Дитина виписана у важкому стані за наполяганням матері. Як зазначено, мати має психічні розлади, вона лається, не підпускає медичний персонал до дитини, б`ється, погрожує. Мати залишила заклад 06.04.2022. Сімейним лікарем АЗПСМ с. Солоне [PERSON] та фельдшером АЗПСМ с. Солоне [PERSON] . 07.04.2022 новонароджена [PERSON] , [INFO] , була відвідана за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , однак [PERSON] медичних працівників до будинку не пустила, дитину показувати відмовилася, вела себе агресивно, висловлювалася нецензурно, погрожувала. На підставі повідомлення сімейного лікаря АЗПСМ с. Солоне [PERSON] відвідування [PERSON] було здійснено фахівцем із соціальної роботи, однак відповідач до неї не вийшла. Неодноразові спроби фахівців із соціальної роботи та психологів Запорізького обласного центру соціальних служб надати допомогу [PERSON] не мали успіху. 08.04.2022 о 14.30 районним педіатром [PERSON] у супроводі представників поліції було відвідано родину [PERSON] , дитину було оглянуто, надано рекомендації з догляду та годування новонародженої. Родині були надані предмети догляду за дитиною, одяг та дитяче харчування. 09.04.2022 о 09.00 під час контрольного відвідування родини районним педіатром [PERSON] у супроводі представників поліції було встановлено, що немовля лежало замотане в ганчір`я, брудне, на огляд не реагувало, голодне. У памперсі дитини виявлені сліди крові. При проведенні антропометрії вдома немовля мало вагу 1900 г (при народженні - 2200 г). Стан дитини був зумовлений тим, що дитину не годували. [PERSON] та її співмешканець не змогли назвати час останнього харчування дитини, показати пляшечку із сумішшю. Все дитяче харчування, яке було надано родині напередодні, було запаковане. Дитині був встановлений діагноз: "Гіпотрофія ІІ ступеню тяжкості. Неонатальна жовтяниця. Вроджена вада серця. Інфекційний гемоколіт". У зв`язку з безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дитини, було прийняте рішення про негайну госпіталізацію дитини до стаціонару КНП "Вільнянська БЛ" Вільнянської міської ради, про що було надано роз`яснення батькам. [PERSON] та її співмешканець поводили себе агресивно, нецензурно висловлювались, погрожували. Відмовились госпіталізовуватись з дитиною. За інформацією КНП "Вільнянська багатопрофільна лікарня" Вільннської міської ради від 11.04.2022 № 398, 09.04.2022 о 09.50 до дитячого відділення у супроводі районного педіатра прибула новонароджена [PERSON] , [INFO] , без матері. Під час надходження стан дитини важкий, дитина квола, крик слабий, має дефіцит маси 9%, виражена жовтушність шкіряних покривів, пупковий залишок мокне, з гнійними виділеннями. Розпорядженням Вільнянського міського голови від 20.04.2022 № 92-р малолітню [PERSON] , [INFO] , було відібрано у матері [PERSON] у зв`язку з безпосередньою загрозою життя та здоров`ю дитини та тимчасово влаштовано до Комунальної установи "Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини "Сонечко" Запорізької обласної ради. Виконавчий комітет Вільнянської міської ради Запорізької області як орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність відібрання [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 04.05.2022 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. 23.06.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явилась, надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, з підстав, зазначених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності, а також відзиву на позов до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. В статті 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Статтями 3, 18 Конвенції про права дитини закріплено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами чи адміністративними, чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" (Saviny v. Ukraine) § 47, "Хант проти України" (Hunt v.Ukraine), § 49). У ст. 150 Сімейного кодексу України закріплено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-и) чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Як свідчать положення ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з положеннями ст. 170 Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України). Аналізуючи наведене, суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Разом з тим, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтована підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 461/7387/16-ц, від 17.07.2019 у справі № 642/2754/17. Відповідно до п.п. 15, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 19.11.2019 у справі № 564/2594/18-ц, від 12.03.2020 у справі № 722/1128/18-ц. У справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) від 16.07.2015 Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20.04.2022 Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Матір`ю малолітньої є відповідач [PERSON] . Згідно повідомлення Вільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 20.04.2022 № 306/21.3-26, народження [PERSON] , [INFO] , зареєстровано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З первинного епікризу із історії хвороби стаціонарного хворого № 573 відділення спільного перебування матері та новонародженого КНП "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради вбачається, що відповідач народила дівчинку [INFO] . Маловагова доношена дитина знаходилась на сумісному перебуванні, штучному вигодовуванні у відділенні спільного перебування матері та новонародженого КНП "Обласний перинатальний центр" Запорізької обласної ради. З народження стан дитини середнього ступеня важкості за рахунок невралгічної симптоматики. Діагноз дитини клінічний: "Гіпоксично-ішемічна енцефалопатія у новонародженого, не уточнена" (основний), "Інша низька маса при народження 1500-2499 г" (супутній). Для подальшого обстеження та лікування дитина переведена до відділення патології новонароджених КНП "ЗОКДЛ" Запорізької обласної ради. Згідно виписки із медичної карти № 1919 відділення патології новонароджених та недоношених дітей КНП "ЗОКДЛ" Запорізької обласної ради від 06.04.2022, новонароджена [PERSON] , [INFO] , має діагнози: " [PERSON] -ішемічна енцефалопатія не уточнена. Інфекція, специфічна для перинатального віку, не уточнена. Омфаліт. Дитина мало вагова для терміну гестації. Неонатальна жовтяниця". Мати не дозволила дитину лікувати. Дитина виписана у важкому стані за наполяганням матері. Як зазначено, мати має психічні розлади, вона лається, не підпускає медичний персонал до дитини, б`ється, погрожує. Мати залишила заклад 06.04.2022. 07.04.2022 до служби у справах дітей Вільнянської міської ради надійшло повідомлення КНП "Вільнянський ЦПМСД" Вільнянської міської ради про те, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно новонародженої [PERSON] , [INFO] , що призвело до загрози життю та здоров`ю дитини. Так, сімейним лікарем АЗПСМ с. Солоне [PERSON] та фельдшером АЗПСМ с. Солоне [PERSON] . 07.04.2022 новонароджена [PERSON] , [INFO] , була відвідана за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , однак [PERSON] медичних працівників до будинку не пустила, дитину показувати відмовилася, вела себе агресивно, висловлювалася нецензурно, погрожувала. На підставі повідомлення сімейного лікаря АЗПСМ с. Солоне [PERSON] відвідування [PERSON] було здійснено фахівцем із соціальної роботи, однак відповідач до неї не вийшла. Неодноразові спроби фахівців із соціальної роботи та психологів Запорізького обласного центру соціальних служб надати допомогу [PERSON] не мали успіху. 08.04.2022 о 14.30 районним педіатром [PERSON] у супроводі представників поліції було відвідано родину [PERSON] , дитину було оглянуто, надано рекомендації з догляду та годування новонародженої. Родині були надані предмети догляду за дитиною, одяг та дитяче харчування. 09.04.2022 о 09.00 під час контрольного відвідування родини районним педіатром [PERSON] у супроводі представників поліції було встановлено, що немовля лежало замотане в ганчір`я, брудне, на огляд не реагувало, голодне. У памперсі дитини виявлені сліди крові. При проведенні антропометрії вдома немовля мало вагу 1900 г (при народженні - 2200 г). Стан дитини був зумовлений тим, що дитину не годували. [PERSON] та її співмешканець не змогли назвати час останнього харчування дитини, показати пляшечку із сумішшю. Все дитяче харчування, яке було надано родині напередодні, було запаковане. Дитині був встановлений діагноз: "Гіпотрофія ІІ ступеню тяжкості. Неонатальна жовтяниця. Вроджена вада серця. Інфекційний гемоколіт". У зв`язку з безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дитини, було прийняте рішення про негайну госпіталізацію дитини до стаціонару КНП "Вільнянська БЛ" Вільнянської міської ради, про що було надано роз`яснення батькам. [PERSON] та її співмешканець поводили себе агресивно, нецензурно висловлювались, погрожували. Відмовились від госпіталізації з дитиною. За інформацією КНП "Вільнянська багатопрофільна лікарня" Вільннської міської ради від 11.04.2022 № 398, 09.04.2022 о 09.50 до дитячого відділення у супроводі районного педіатра прибула новонароджена [PERSON] , [INFO] , без матері. Під час надходження стан дитини важкий, дитина квола, крик слабий, має дефіцит маси 9%, виражена жовтушність шкіряних покривів, пупковий залишок мокне, з гнійними виділеннями. Таким чином, судом встановлено, що мати дитини - відповідач [PERSON] фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не переймається її життям, матеріально її не забезпечує, ніякого зв`язку з дитиною не підтримує. Відповідач повністю ухиляється від виховання дитини. Частинами 4, 5 статті 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Вільнянського міського голови від 20.04.2022 № 92-р малолітню [PERSON] , [INFO] , було відібрано у матері [PERSON] у зв`язку з безпосередньою загрозою життя та здоров`ю дитини та тимчасово влаштовано до Комунальної установи "Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини "Сонечко" Запорізької обласної ради. Таким чином, судом встановлено, що мати злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Таке ігнорування інтересів дитини, на думку суду, є вагомою підставою для відібрання [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Отже, у цій частині позов підлягає задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд виходить з того, що, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з викладеним, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів законними, однак не погоджується із розміром аліментів, заявлених позивачем. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь фізичної чи юридичної особи, якій буде передана дитина, аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 03.05.2022. Крім того, в силу вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 2481 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову до суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial