Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

16 червня 2022 року позивач звернулася до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить суд, розірвати укладений шлюб між нею та відповідачем, який укладений 14.11.1992 року у виконкомі Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, актовий запис №07. В позовній заяві позивач вказує, що неповнолітніх дітей в шлюбі немає. Зазначає, що наданий час шлюбні стосунки фактично припинені, спільне життя між подружжям не склалося на грунті психологічного несумісництва характерів, відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Позивач вказує, що з 23.05.2021 року подружжя не проживає разом. Ведення спільного господарства припинено. Сім`я розпалася і відновлена бути не може. На примирення позивач не згідна і бажає розірвати шлюб. Спору про поділ майна немає. На підставі наведеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. 21 червня 2022 року до суду надійшла відповідь з виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.15). Ухвалою суду від 22 червня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін та призначено судове засідання на 08 годину 30 хвилин 11 липня 2022 року (а.с.16,17). 11.07.2022 року розгляд справи відкладено на 26.07.2022 року о 8-30 год. у зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання. 26.07.2022 року розгляд справи відкладено на 25.08.2022 року о 10-00 год. у зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання. В судове засідання 25.08.2022 року позивач не з`явилася, вона належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, раніше через канцелярію суду надала заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі на підставі наявних матеріалів справи, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити позов у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення (а.с.13). В судові засіданні призначені на 11.07.2022, 26.07.2022, 25.08.2022 відповідач не з`явився. В судові засідання відповідач викликався шляхом опублікування на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик до Гребінківського районного суду Полтавської області в судові засідання (а.с.21-22, 27,29). Відзиву не подавав, клопотань чи заяв про перенесення розгляду справи від нього не надходило. Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ухвали суду від 25.08.2022 року суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 14.11.1992 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, актовий запис №07, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав подальше існування сім`ї неможливе. Згідно зі ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із статтею 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. За приписами частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивач не ставить вимоги про стягнення судового збору з відповідача. З огляду на вказане судовий збір з відповідача не стягується.

Outcome: approved