Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява КП «Водоканал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач за період часу з 01 березня 2017 року по 31 березня 2021 року надав відповідачці, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідачка не виконує своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у сумі 12 017, 91грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачки суму заборгованості за спожиту воду та водовідведення у розмірі 12 017, 91 грн. та судовий збір у розмірі 2 270 грн. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 17 травня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану справу передано в провадження судді Дмитрієвої М.М. Ухвалою суду від 02 листопада 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 22 листопада 2021 року представник відповідача до суду надав відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовної заяви просив відмовити в повному обсязі, оскільки сума позовних вимог виходить за межі позовної давності, а позивач звернувся до суду 30 квітня 2021 року. У розрахунку позивача зазначено, що кількість зареєстрованих осіб - 7, що не відповідає дійсності, та наявність і розмір заборгованості не доведена. 01 грудня 2021 року представник позивача надала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позов просила задовольнити, зазначила, що на спірну квартиру відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на [PERSON] , кількість зареєстрованих осіб змінювалась. Станом на 01 березня 2017 року по особовому рахунку № [NUMBER] зареєстровано 5 осіб. Зміна кількості зареєстрованих з 3 на 5 осіб відбулася в жовтні 2016р., зміни були внесені фахівцями КП «Основаніє». У період з березня 2017 року нарахування за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення здійснювались за фактичними витратами відповідно до показників індивідуального приладу обліку води, що встановлено за даною адресою. У період з жовтня 2019р. по листопад 2020р. показання приладу обліку холодної води відповідачем до КП «Водоканал» не надавались, нарахування за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за вказаний період здійснювались згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», тобто перші три місяці, - за середньодобовим споживанням за попередні 12 місяців, наступні місяці, - за нормами споживання в розмірі 0,245 куб.м./добу із розрахунку на п`ять осіб. З 01 грудня 2020р. прилад обліку марки КВ-1,5 № 208515 був знятий з абонентського обліку КП «Водоканал», працівниками КП «Водоканал» встановлено, що прилад обліку демонтовано самовільно відповідачем. В зв`язку з цим була оновлена інформація щодо кількості зареєстрованих осіб. Так, згідно електронної бази даних КП «ЦУІТ» за інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради встановлено, що за адресою [ADDRESS] , зареєстровано сім осіб. З 02 грудня 2020р на абонентський облік КП «Водоканал» було прийнято новий прилад обліку холодної води КВ-1,5 № 001265. В січні 2021 р. показники приладу обліку води не надавалися відповідачем, тому нарахування здійснено за середньодобовим споживанням. В лютому 2021 року, у зв`язку із наданням показників приладу обліку води було здійснено перерахунок заборгованості за фактичними витратами, що відображено в розрахунку заборгованості (-758,12 грн.), долученому до позовної заяви. В березні 2021 р. знов не надані показники лічильника, тому нарахування здійснено згідно з положенням Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» - за середньодобовим споживанням. Отже, нарахування за особовим рахунком [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] здійснювалося відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 11 п. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців, комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Однак, іншої інформації щодо кількості зареєстрованих за вищевказаною адресою відповідач до КП «Водоканал» не надавав. Як і не звертався до КП «Водоканал» із заявами та підтверджуючими документам в порядку, встановленому Законом України «Про житлово-комунальні послуги», правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», введеними в дію Постановою КМУ від 21.07.2005 р № 630, «Порядком зменшення розміру плати за комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та / або членів його сім`ї», затвердженим рішенням виконавчого комітету ЗМР № 142 від 24.03.2017 р. Представником відповідача обґрунтованих заперечень проти позовної заяви КП «Водоканал» надано не було. Крім того, не спростовано факту наявності у відповідача боргових зобов`язань за отримані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення перед КП «Водоканал». 29 грудня 2021 року до суду, представником відповідача були надані заперечення, в яких він зазначив, що позивач посилаючись на факти отримання ним інформації третіх осіб жодних доказів на ці обставини не надав. У судовому засіданні 10 січня 2022 року представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, зазначила, що нарахування заборгованості проводилося за показами лічильника, а не за кількістю зареєстрованих осіб. 10 січня 2022 року представник відповідача [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення аналогічні викладеним у письмовому відзиві, просив застосувати позовну давність до позовної заяви. Зазначив, що інформація надана представником позивача надійшла позивачу від третіх осіб. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що вимоги підтримує. Представник відповідача, повідомлений своєчасно та належним чином, не з`явився до суду, причин поважності суду не надав. Відповідачка [PERSON] , повідомлена своєчасно та належним чином, у судові засідання на 03 червня 2022 року та на 02 серпня 2022 року не з`явилася, надала заяви про перенесення судових засідань, у зв`язку з тим, що її адвокат Панцаков С.Ю., її син [PERSON] , її донька [PERSON] , несуть військову службу. Вивчивши заяви відповідачки про відкладення розгляду справи, суд залишає їх без задоволення, оскільки, посилання на те, що діти відповідачки несуть військову службу ніякого відношення до справи не мають, так як вони не є відповідачами по справі, а адвокат Панцаков С.Ю. надав письмовий відзив, та пояснення по справі у судовому засіданні. Крім того, підтверджень несення військової служби адвокатом відповідачка суду не надала, та не позбавлена можливості отримати іншу правову допомогу. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, викладення правової позиції учасників справи у заявах по суті справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників. Оскільки учасники справи не з`явилися, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальнуваного технічного засобу не здійснюється. Установлені судом фактичні обставини справи Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно із розрахунку заборгованості, за адресою: [ADDRESS] ,за період з 01 березня 2017 року по 31 березня 2021 року наявна заборгованість на загальну суму 12 017, 91 грн. Відповідно до довідки позивача, за особовим рахунком [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] , заборгованість, за адресою: [ADDRESS] ,за період з 01 березня 2017 року по 31 березня 2021 року наявна заборгованість за: холодне водопостачання у сумі 6 928,89грн.; холодне водовідведення 3 294, 33 грн.; гаряче водовідведення 1 794,69 грн.,а загалом у сумі 12 017, 91 грн. Згідно з актом КП «Водоканал» від 02 грудня 2020р на абонентський облік КП «Водоканал» було прийнято новий прилад обліку холодної води КВ-1,5 № 001265, за адресою:[ADDRESS] . Позиція суду та нормативно - правове обґрунтування Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»- комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 статті 20 цього Закону спожиівач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Згідно п.5ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тобто, споживач послуги має право встановити індивідуальний засіб обліку. У відповідності до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки. За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП «Водоканал». Відповідно до вимог ст.ст. 66-68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 2.2 нової редакції статуту комунального підприємства «Водоканал», затвердженого 26.09.2019 року розпорядженням Запорізького міського голови, предметом діяльності підприємства є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям міста й області питної води відповідно до існуючого Державного стандарту та з переданими на експлуатацію Підприємству параметрами мереж і споруджень. Договір між сторонами про надання послуг не укладався, КП «Водоканал» надавав відповідачам як споживачам за вказаною адресою послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовлялися. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. За змістом ч. 1, п.2 ч. 2ст. 9 вказаного Закону, комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону: обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами фактично склалися правовідносини з надання послуг з водопостачання та водовідведення, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні такі послуги, а друга - зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Відповідачкою не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також розрахунку наявної заборгованості, або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг. Представником відповідача заявлено про застосування строку позовної давності. Вирішуючи питання про застосування до позовних вимог строку позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України. Постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та наступними постановами КМУ з цього ж питання. В подальшому Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року шляхом внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 р. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). В даному випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Отже, до вимог КП «Водоканал», строк позовної давності до яких не сплив на час початку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, тобто станом на 01 березня 2020 року, не можуть бути застосовані наслідки пропуску строку позовної давності. Таким чином з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за період з 01 березня 2017 року по 31 березня 2021 року. Вищевказана позиція щодо застосування строків позовної давності викладена в постанові Запорізького апеляційного суду від 23 березня 2022 року № 331/3055/21. Посилання представника відповідача про те, що інформація про кількість зареєстрованих осіб до позивача надійшла від третіх осіб, та кількість зареєстрованих у спірній квартирі осіб не підтверджена, суд до уваги не бере, оскільки це не стосується справи, так як заборгованість нарахована відповідачці виходячи з показів приладу обліку, яку [PERSON] подавала позивачу, що окрім письмових пояснень представника позивача підтверджено розрахунком заборгованості, в якому наявні перерахунки, зокрема у грудні 2017 року, січні 2018 року, жовтні 2018 року, травні 2019 року; лютому 2021 року, зроблені на підставі наданих відповідачем показів. З огляду на вищевикладене, оскільки за адресою надання житлово - комунальних послуг зареєстрована відповідачка, яка належним чином не виконує зобов`язання із оплати наданих послуг, через що утворилася заборгованість, нарахована за показами, які передавала позивачу [PERSON] , і яка не погашена до теперішнього часу, то суд дійшов висновку, що позов є доведеним та підлягає задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат У зв`язку із задоволенням позову відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved