Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

20 травня 2022 року [PERSON] звернулась до Веселинівського районного суду з позовом до Степівської сільської ради Миколаївського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] в с. Кубряки Веселинівського району Миколаївської області помер її дід - [PERSON] . Його смерть була зареєстрована Кубряцькою сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло, зокрема, право на земельну частку (пай) в землях КСП «Перше Травня» с. Кубряки Веселинівського району Миколаївської області розміром 7, 36 в умовних кадастрових гектарах. Дід за життя заповіту не склав, а тому спадкоємство після його смерті здійснюється за законом. Вона, як онука спадкодавця, є його спадкоємцем першої черги за законом, оскільки на час відкриття спадщини внаслідок смерті діда не було в живих її матері (доньки спадкодавця) - [PERSON] . Спадщину після смерті діда вона прийняла, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, зокрема, прийняла на зберігання оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого на ім`я діда. В 2021 році вона звернулася до державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори та подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . На підставі вказаної заяви, нотаріус завів спадкову справу № 17/2021. Відразу нотаріус прийняв всі документи, проте в подальшому у нотаріуса виникли сумніви в законності підстав видачі свідоцтва про право на спадщину лише їй, оскільки разом із спадкодавцем на час його смерті проживала - [PERSON] . У зв`язку з цим, 10 травня 2022 року державним нотаріусом було надано довідку-роз`яснення, в якій він виклав мотиви відмови в оформлені її спадкових прав. Враховуючи те, що спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла одноособово, а також зважаючи на те, що докази перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] відсутні, вважає, що належним способом захисту її спадкового права є його визнання в судовому порядку. Тому, просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Ухвалою суду від 23.05.2022 року справу призначено до підготовчого судового засідання. Витребувано від приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. копію спадкової справи № 77/2020, заведеної за фактом смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Кубряки Веселинівського району Миколаївської області; від Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області копію спадкової справи № 17/2021, заведеної за фактом смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Кубряки Веселинівського району Миколаївської області. Ухвалою суду від 18 липня 2022 року підготовче судове засідання закрите та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в тому ж обсязі і з тих же підстав, просила їх задовольнити. Представник відповідача Степівської сільської ради надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] в с. Кубряки Веселинівського району Миколаївської області помер дід позивачки - [PERSON] . Його смерть була зареєстрована Кубряцькою сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис за № 01, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим 18.09.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло, зокрема, право на земельну частку (пай) в землях КСП «Перше Травня» с. Кубряки Веселинівського району Миколаївської області розміром 7, 36 в умовних кадастрових гектарах, посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК № 017187, виданим Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 28 травня 1997 року та зареєстрованим у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 7206. Відповідно до ч. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Враховуючи, той факт, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , застосуванню підлягає саме Цивільний кодекс УРСР. Так, статтею 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. [PERSON] за життя заповіту не склав, а тому спадкоємство після його смерті здійснюється за законом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст. 529 ЦК УРСР). Статтями 548 та 549 ЦК УРСР встановлено порядок прийняття спадщини. Зокрема, відповідно до ст. 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому факт спільного проживання до уваги не береться. Позивач [PERSON] онука спадкодавця, є його спадкоємцем першої черги за законом, оскільки на час відкриття спадщини внаслідок смерті діда не було в живих її матері (доньки спадкодавця) - [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 18.09.2014 року відділом ДРАЦС РС Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області. Родинні відносини позивачки [PERSON] та спадкодавця [PERSON] підтверджують копії: свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 09.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану РС Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області, згідно якого батьками позивачки записані: батько- [PERSON] , мати- [PERSON] ; Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00014471704 від 18.09.2014 року, згідно якого батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.10.1979 року; Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126,133,135 Сімейного кодексу України, згідно якого мати позивачки [PERSON] народилась [INFO] , батьками зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Спадщину після смерті діда позивачка прийняла, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном,зокрема, прийняла на зберігання оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 017187, виданим Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 28 травня 1997 року та зареєстрованим у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 7206 виданого на ім`я [PERSON] . Статтею 560 ЦК УРСР було встановлено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України встановлений обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 17/2021, наданої суду держаним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори, вбачається, що позивачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом згідно ч.2 ст. 529 ЦК УРСР, яка прийняла спадщину, 15.02.2021 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті діда [PERSON] , на земельну частку (пай). Вказане підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63554395. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці було відмовлено та 10 травня 2022 року надано довідку-роз`яснення за № 103/02-14, так як у нотаріуса виникли сумніви в законності підстав видачі свідоцтва про право на спадщину лише їй, оскільки разом із спадкодавцем на час його смерті проживала - [PERSON] , яка згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Кубряцької сільської ради Веселинівського району Миколаївської області за № 607 від 21.10.2020 р. зазначена його співмешканкою. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , повторно виданим 18 вересня 2014 року відділом ДРАЦС РС Веселинівського РУЮ у Миколаївській області, [PERSON] , померла [INFO] . Доказів укладення чи розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] немає, що підтверджується листом № 15.11-7.17/231 від 07.08.2017 року, виданого Веселинівським відділом ДРАЦС у Вознесенському району Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса). Відповідно до Погосподарської книги № 3 Кубряцької сільської ради на 2001-2005 роки, особовий рахунок № [NUMBER] членами домогосподарства [PERSON] (голова сім`ї) були [PERSON] , яка записана як дружина, [PERSON] (донька), [PERSON] (зять). Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області, ухваленого 15 червня 2020 року в цивільній справі № 472/307/20, встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкоємцем [PERSON] . Із копії спадкової справи № 77/2020, наданої суду приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Болгарчук О.Ф., вбачається, що позивачка [PERSON] , прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, яка складається із земельної ділянки площею 5,90 га, яка розташована в межах території Кубряцької сільської ради Веселинівського району. Вказане підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62640923. 08.12.2020 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,9000 га , яка розташована в межах території Кубряцької сільської ради Веселинівського району. В матеріалах справи відсутні докази, що баба позивачки [PERSON] вчиняла будь-які дії направлені на прийняття спадщини, чим фактично відмовилася від прийняття спадщини. П. 3.4. Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя від 29.01.2009 р. встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, прийняття спадщини могло підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння майном. Разом з тим, сам по собі факт проживання в будинку, зберігання за відсутньою особою реєстрації (прописки) у спадковій частині будинку не вважається прийняттям спадщини. Такого ж висновку дійшов й Верховний суд України в своїй правові позиції висловленій в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12, відповідно до якої: «Згідно з положеннями ст. ст. 548, 549, 554 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. В статті 553 ЦК УРСР зазначено, що спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину». Згідно з ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР: «Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини». Враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, встановлені обставини справи, та те, що спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , прийняла лише позивачка - [PERSON] ., тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: approved