Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

В червні 2022 року [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до в/ч [NUMBER] в особі командира військової частини [PERSON] , в якому просила суд скасувати наказ командира військової частини [NUMBER] №57 від 14.03.2022 року в частині звільнення [PERSON] з посади лікаря-кардіолога кардіологічного кабінету терапевтичного відділення за прогул без поважних причин поновивши її на роботі з 14.03.2022 року; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 14.03.2022 року по 06.06.2022 року в сумі 63928 грн.; зобов`язати відповідача відповідно до п.2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, внести зміни до трудової книжки серії [NUMBER] працівника [PERSON] , а саме в розділі «Відомості про роботу» зазначити: «Запис за №7 є недійсним». Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 24.02.2022 року на території України розпочалося повномасштабне вторгнення російської федерації. З 24.02.2022 року бойові дії велись навколо міста Чернігова. З 25.02.2022 року по 27.02.2022 року вона не мала змоги дістатись на роботу у зв`язку збойовими діями, а 28.02.2022 року евакуювалась з міста для безпеки дітей. Вважає, що нею не було допущено прогулу. Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 13.06.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що проти позову заперечують в повному обсязі, вказують на той факт, що в/ч [NUMBER] це військовий госпіталь, який працював з 24.02.2022 року цілодобово, приймав і лікував поранених під час бойових дій бійців, а відповідач була єдиним лікарем кардіологом, крім того, відповідач є військовозобов`язаною, і фактично самоусунулась від виконання обов`язків лікаря. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і просила суд його задовольнити. Представники відповідача в задоволенні позову просили відмовити. Судом були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 27 січня 2015 року позивач [PERSON] була прийнята на роботу лікарем-кардіологом кардіологічного кабінету терапевтичного відділення в/ч [NUMBER] Чернігівській військовий госпіталь за переведенням з в/ч [NUMBER] . [PERSON] є військовозобов`язаною особою, категорія обліку ІІ, молодшим лейтенантом м/с запасу, під час роботи у військовому госпіталі отримувала доплату за підтримку постійної бойової готовності військ (сил) в розмірі 50% посадового окладу. Військовий госпіталь - це військово-медичний лікувальний заклад, який в мирних та військових умовах забезпечує діагностику та необхідне лікування військовослужбовців ЗСУ, Міністерства оборони України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, органів надзвичайних ситуацій та інших воєнізованих органів держави. Відповідно до п.а, б ч.1 ст. 78 Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров`я» медичні, фармацевтичні працівники та фахівці з реабілітації зобов`язані:а) сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобіганню і лікуванню захворювань, надавати своєчасну та кваліфіковану медичну, лікарську і реабілітаційну допомогу;б) безоплатно надавати відповідну невідкладну медичну допомогу громадянам у разі нещасного випадку та в інших екстремальних ситуаціях. 24 лютого 2022 року на території України розпочалося повномасштабне військове вторгнення російської федерації. Указом Президента України від 24.02.2022 року введено воєнний стан в України з 5 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року. На території Чернігівської області розпочалися бойові дії і вже 24.02.2022 року Чернігівський військовий госпіталь (в/ч [NUMBER] ), єдиний на території області, почав приймати та надавати медичну допомогу першим пораненим бійцям. Позивач 24.02.2022 року перебувала на робочому місці, а вже з 25.02.2022 року її на робочому місці не було. Перебуваючи на роботі 24.02.2022 року вона про свої наміри евакуюватись нікого не повідомляла. 14.03.2022 року позивач була звільнена з роботи за п.4 чт.40 КЗпП України за прогул без поважних причин. В судовому засіданні представники відповідача зазначили, що намагались отримати пояснення у позивача щодо її відсутності на роботі, однак на всі телефонні дзвінки відповідав її чоловік, а направити письмову пропозицію для надання пояснень не було можливості, оскільки велись активні бойові дії і поштові відділення не працювали. При звільненні позивача відповідачем у відповідності до ст. 43 КЗпП України було отримано згоду на звільнення профспілкового комітету первинної профспілкової організації в/ч [NUMBER] , що підтверджується протоколом №35 від 14.03.2022 року. Разом з тим, відповідно до ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» уперіоддіївоєнного стану норми статті 43 Кодексу законів про працюУкраїни не застосовуються, крімвипадківзвільненняпрацівниківпідприємств, установабоорганізацій, обраних до профспілковихорганів. 09 березня 2022 року позивачем на адресу юристконсульта Чернігівського військового госпіталю була направлена єдина заява, датована 25.02.2022 року, про видачу наказу про простій починаючи з 25.02.2022 року працівника [PERSON] лікаря-кардіолога кардіологічного кабінет терапевтичного відділення Чернігівського військового госпіталю та передбачити виплату заробітної плати з розрахунку не нижче від 2/3 тарифної ставки встановленого працівника (а.с.104-106). Разом з тим, жодного дня простою в Чернігівському військовому госпіталі, який з перших днів ( 24.02.2022) військової агресії приймав поранених та надавав необхідну медичну допомогу для порятунку життя бійців, не було, медичний персонал госпіталю працював в цілодобовому режимі. Вказані факти були підтверджені допитаними свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім того, свідок [PERSON] зазначила, що в неї також є малолітня дитина, яка під час бойових дій перебувала у підвалі з бабусею та сусідами, а вона сама ходила на роботу до військового госпіталю, оскільки було багато поранених бійців, іноді ночувала на роботі. Свідок [PERSON] зазначила, що проживає в одному районі міста з позивачем, однак на роботу до військового госпіталю ходила, змога дістатися до роботи була, іноді також ночувала на роботі, було багато поранених. Також, під час розгляду справи було встановлено, що евакуація з міста Чернігова не оголошувалась, позивачем самостійно було прийнято рішення про виїзд з міста Чернігова. Таким чином, враховуючи, що Чернігівський військовий госпіталь (в/ч [NUMBER] ), до безпосереднього обов`язку працівників якого входить надання медичної допомоги під час воєнного стану, військових дій, з 24.02.2022 року працював в цілодобовому режимі, медичні працівники постійно приймали поранених бійців, що захищали територію України від російського агресора, та надавали їм необхідну медичну допомогу, ведення бойових дій не є підставою для припинення роботи госпіталю та не виконання лікарями своїх обов`язків щодо надання медичної допомоги бійцям, та не є поважною причиною для невиходу на роботу позивача як єдиного лікаря - кардіолога військового госпіталю. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволення позову.

Outcome: dismissed