Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

АТ «Державний\~ощадний банк\~України» 03.12.2021\~року звернулось\~до Ленінського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська з\~вищезазначеним позовом,\~у якому\~просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 22\~954,62 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 19\~405,55 грн.; проценти за користування кредитом 973,20 грн.; комісія 31,40 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 0,78 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу 589,26 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 39,29 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1\~798,17 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 116,97 грн., та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 27.06.2019 року між позивачем та відповідачем укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії. Позивач виконав умови договору, грошові кошти надав, проте відповідач порушує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів позивачу, внаслідок чого станом на 29.11.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 22 954,62 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 19 405,55 грн.; проценти за користування кредитом 973,20 грн.; комісія 31,40 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 0,78 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу 589,26 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 39,29 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1 798,17 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 116,97 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Ухвалою від 06.01.2022 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін та встановлено для відповідача п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений в ухвалі строк відзив на позов не надав. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 27.06.2019 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всупереч вищевикладеним положенням, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за Договором від 27.06.2019 року. Відповідно до розрахунку заборгованість за Договором від 27.06.2019 року станом на 29.11.2021 року становить 22 954,62 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 19 405,55 грн.; проценти за користування кредитом 973,20 грн.; комісія 31,40 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 0,78 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу 589,26 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 39,29 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1 798,17 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 116,97 грн. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 954,62 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2 270,00 грн. (а.с. 1) покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved