Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

08 серпня 2022 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява мотивована тим, що 22 березня 2022 року біля буд. [ADDRESS] внаслідок ракетних, артилерійських обстрілів та отриманих смертельних поранень загинув вітчим заявника - громадянин України, уродженець Донецької області [PERSON] . Про даний трагічний факт смерті вітчима заявнику стало відомо 31 березня 2022 року за телефонним дзвінком спільного знайомого [PERSON] , що проживав поблизу загиблого, також останній повідомив, що захоронення [PERSON] було здійснено в день смерті - [INFO] силами сусідів на території подвір`я домоволодіння, яке належало та в якому проживав [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , оскільки відповідні служби (установи) комунального й медичного направлення на той момент вже не працювали. 24 лютого 2022 року розпочалася активна фаза бойових дій на території Донецької області внаслідок початку збройної агресії Російської Федерації. З 02 березня 2022 року м. Маріуполь Донецької області знаходиться в облозі під постійними артилерійськими обстрілами та авіаударами російських регулярних військ. [PERSON] з 02.08.2011 перебував у зареєстрованому шлюбі із рідною матір`ю заявника - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Маріуполь Донецької області. За життя, 08.02.2022 вітчим заявника - [PERSON] на випадок свої смерті заповів все належне йому рухоме та нерухоме майно [PERSON] . Даний заповіт 08.02.2022 посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Куркчи Г.І. На даний час заявник проходить військову службу на посаді офіцера відділу мобілізаційно - оборонної роботи Донецького обласного центру комплектування та соціальної підтримки, а також виконує завдання, у тому числі бойові, на території Донецької області. У липні 2022 року заявник звернувся до Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області із заявами про вчинені кримінальні правопорушення. 15.07.2022 слідчим Відділу поліції № 2 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області зареєстровано кримінальне провадження № 12022052790000268 за ч. 1 ст. 438 КК України за фактом пошкодження, зруйнування квартири заявника та будинку вітчима. 18.07.2022 слідчим Відділу поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області зареєстровано кримінальне провадження № 12022052800000272 за ч. 2 ст. 438 КК України за фактом смерті вітчима внаслідок ракетних, артилерійських обстрілів та отриманих смертельних поранень. Оскільки після смерті вітчима заявника - [PERSON] залишилася спадщина, яку заявник бажає прийняти, але обставини відсутності свідоцтва про смерть належного зразка, тобто виданого відповідним державним органом України унеможливлюють звернутися із заявою та належним свідоцтвом про смерть до нотаріуса для прийняття спадщини та єдиним шляхом отримання такого свідоцтва та захисту його конституційних прав та інтересів, як пасинка та спадкоємця за заповітом померлого, є звернення до суду. Представник заявника - адвокат Сергєєв М.А. письмово звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] 29.07.2022 отримано відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] № 1674-21.21-125 від 29.07.2022 у зв`язку із відсутністю у [PERSON] документів, надання яких передбачено пункту 1 глави 5 розділу III Правил ДРАЦС. З підстав зазначених вище заявник звернувся до суду із даною заявою. Представник заявника [PERSON] - адвокат Сергєєв М.А. у судовому засіданні вимоги заяви підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від начальника відділу О. Масної надійшла заява, у якій остання просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника відділу та зазначила, що не заперечує проти вирішення питання на розсуд суду. Дослідивши матеріали заяви та надані докази, суд вважає заяву про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом, що [INFO] в м. Маріуполь Донецької області народився заявник [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 15 липня 1985 року відділом ЗАГС Орджонікідзевського райвиконкому м. Жданова. У графі «батьки» вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 15). 02 серпня 2011 року [PERSON] (вітчим заявника) та [PERSON] (мати заявника) зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 416, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 02 серпня 2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 22). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в м. Маріуполь Донецької області (а.с. 45-47). [INFO] [PERSON] (мати заявника) померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 26 квітня 2021 року Лівобережним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 21). 08 лютого 2022 року [PERSON] було складено заповіт, зі змісту якого вбачається, що останній на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: все належне йому майно, рухоме та нерухоме, з чого б воно не складалося, та де б воно не знаходилось і взагалі, все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті, заповідає [PERSON] , [INFO] (а.с. 18-19). З лікарського свідоцтва про смерть № 826 від 05 серпня 2022 року, виданого Міністерством охорони здоров`я Донецької Народної Республіки Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР (російською мовою) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Маріуполь Орджонікідзевського району (а.с. 49-50). Відповідно до Постанови Верховної Ради від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Як вбачається зі змісту Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Луганської області тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Так, п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprusv.Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001 року заява №25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документів як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Згідно із ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі викладеного вище, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним настанням смерті особи на тимчасово окупованій території України, відсутністю у заявника лікарського свідоцтва про смерть, встановленого діючим законодавством України форми, та неможливістю проведення державної реєстрації смерті особи, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заяви щодо встановлення факту смерті особи, оскільки реєстрація смерті останнього не можлива без відповідного рішення суду, а тому заява підлягає задоволенню. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Маріуполь Донецької області Україна. Відповідно до ч 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved