Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 13.09.2017 уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син - [PERSON] . Причиною звернення до суду з даним позовом стало те, що під час сумісного життя з відповідачем, між ними почали виникати конфлікти на ґрунті взаємного непорозуміння, внаслідок чого подальше збереження шлюбу протирічить її інтересам. У зв`язку з цим, вона фактично припинила шлюбні відносини та ведення спільного господарства із відповідачем. Крім того, відповідач тривалий час перебуває за межами України та виказував неодноразово небажання зберегати шлюб. Вона впевнена, що її бажання розірвати шлюб із відповідачем є остаточним рішенням, тому що вони спільно не виявили бажання зберегти родину. Строк на примирення не потрібен. 09.06.2022, ухвалою суду відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду в судовому засіданні в приміщенні суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позовної заяви з підстав, викладених у ній, надала згоду на розгляд справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце якого повідомлявся своєчасно, належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім того, судова повістка надсилалася за номером телефону, зазначеним у матеріалах справи, про що свідчить довідка про доставку SMS, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 13.09.2017 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 106, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Дружина після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] . Від шлюбу у сторін [INFO] народився син - [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У теперішній час подружжя припинило подружні стосунки, спільне проживання та ведення господарства, примирення неможливе. Майновий спір між подружжям відсутній. Вимоги про визначення місця проживання дитини не заявлені. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.3 ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення для справи. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження та оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved