Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 14 липня 2016 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1231 та видане свідоцтво про шлюб. Від спільного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на повному її матеріальному утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини, чим порушує право дитини на отримання належного матеріального забезпечення. Відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід. За час спільного проживання в шлюбі їй відомо, що він працював неофіційно на посадах продавця-консультанта в магазині авто аксесуарів, пивній лавці, офіціантом в ресторані та отримував не задекларовані доходи в розмірі від 17 000 гривень до 22 000 гривень. Наразі позивачу відомо, що відповідач не має постійного місця роботи, а тому визначити розмір аліментів від суми усіх доходів неможливо. Також зазначила, що їй відомо (зі слів батьків відповідача) він працює і має достатній дохід у розмірі 20 000 гривень в місяць для належної участі у утриманні дитини. Враховуючи те, що у відповідача постійно змінюється місце роботи та відсутня стабільна робота вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000, 00 (чотири тисячі гривень 00 копійок), а тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29 жовтня 2021 року і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 16 листопада 2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено дату судового засідання. У судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, своїм правом на подання відзиву не скористався, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 14 липня 2016 року у Печерському районному в місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 1231. Від спільного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 19.09.2017 року Дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно ч.2 ст. 51 Конституції України, ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховуються дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.\~181\~СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Дитина проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні, а тому потребує фінансової допомоги. Суду не надано доказів, що через вади здоров`я, матеріальний стан, або з інших об`єктивних причин відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить зі змісту позовних вимог, та у відповідності до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне положення відповідача, який в силу свого віку є працездатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має, добровільно матеріальну допомогу не надає, до суду будь-яких доказів, відзиву, клопотань не направив, та вважає можливим визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29 жовтня 2021 року і до повноліття дитини. Згідно із п.1 ч.1 ст.\~430\~ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992, 40 грн. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved