Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Радостєва Марина Володимирівна, до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бугрім Олена Віталіївна, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на 79/100 частин будинку у порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано наступним чином. [PERSON] , яка є бабусею позивача, належав будинок [ADDRESS] , який 02.08.2006 року подарувала своєму синові дядькові позивача [PERSON] 79/100 частин. Інші 21/100 залишилися у власності бабусі, [INFO] дядько позивача [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 79/100 частин будинку [ADDRESS] . У відповідності із ст.. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є: [PERSON] - його мати і [PERSON] - його син, який є відповідачем по вказаній справі. Інших спадкоємців першої черги немає. Бабуся позивача у встановлений ст.1270 ЦК України строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак не встигла її оформити. Відповідач [PERSON] не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і вважається таким, що спадщину не прийняв у відповідності до ст.1272 ЦК України, оскільки хоча і був зареєстрований на день смерті із спадкодавцем в спадковому будинку, однак з 2005 року не проживав в ньому, що підтверджується довідкою № 40 від 11.10.2021 року голови квартального комітету № 69. Мати відповідача розірвала шлюб із [PERSON] , забрала сина і з 2002 року не проживала в спірному будинку, ніяких відносин із родиною позивача вони не підтримували. До 2005 року лише декілька разів навідували бабусю. Зі слів бабусі відомо, що приблизно у 2013 році відповідач з усією сім`єю виїхав на постійне місце проживання в АРК Крим і з того часу в Україну не поверталися. Місце його фактичного проживання не відомо, ніяких відносин не підтримують взагалі. Позивач вважає, що оскільки відповідач не проживав на момент смерті [PERSON] в спадковому будинку, він не набув права на спадкове майно. Отже після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем і власником спірного будинку стала [PERSON] , яка [INFO] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS] . Сторони по справі є спадкоємцями за правом представлення відповідно до ст.1266 ЦК України. Інших спадкоємців немає. Крім того, ще за життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу 21/100 частину спадкового будинку. Позивач у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Бугрім О.В. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину заповітом на 21/100 частин будинку і свідоцтва про право на спадщину за законом на 79/100 частин будинку. 04.10.2021 року йому було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 21/100 частин спадкового будинку. В видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 79/100 частин житлового будинку [ADDRESS] було відмовлено, оскільки на день смерті [PERSON] та [PERSON] в спадковому будинку був зареєстрований відповідач [PERSON] , який у встановлений законом строк не подав заяву про відмову від спадщини. Крім того, прізвище батька позивача і бабусі в свідоцтві про народження батька зазначене як « [PERSON] » і « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть їх прізвище зазначене через літеру «е». Таким чином, позивач просить встановити факт родинних відносин, визнавши, що [PERSON] , який помер [INFO] , доводиться йому батьком, а [PERSON] , яка померла [INFO] рідною бабусею, та визнати за ним право власності на 79/100 частин будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , і [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали заяву про слухання справи без їхньої участі, на позові наполягають. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та розгляд зазначеної цивільної справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходили. У зв`язку з відсутністю відповідача у судовому засіданні, суд ухвалює у справі заочне рішення у порядку ст. 280-284 ЦПК України. Третя особа приватний нотаріус у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис 183, [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис 2720, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис 3129, [PERSON] помер [INFO] . Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис 106, [PERSON] померла [INFO] . 17.06.2015 року [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сохою О.Б. та зареєстровано в реєстрі за № 478, відповідно до якого всю належну їй на праві власності 21/100 частину домоволодіння [ADDRESS] з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради 20.09.2004 року, заповіла [PERSON] , на підставі чого 04.10.2021 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстровим № 3561. Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до а.7 п.1.4 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України затвердженого наказом МВС України № 320 від 13.04.2012 року у разі коли особа у заяві відтворює своє ім`я українською мовою відповідно до її національної традиції, правильність відтворення імені особи, яка народилася за межами України, або особи, яка народилася в Україні і має свідоцтво про народження, заповнене російською мовою, не перевіряється. Різниця у написанні прізвищ позивача та померлих [PERSON] , [PERSON] виникла при заповнені документів (свідоцтв про народження, паспортів), пов`язані із заповненням первинних документів російською мовою і подальшим перекладом українською мовою. Родинний зв`язок між позивачем та померлими підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає доведеним факт родинних відносин між позивачем та померлими [PERSON] , [PERSON] . Щодо вимоги про визнання право власності на 79/100 частин будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, суд прийшов до наступного. 02.08.2006 року [PERSON] подарувала [PERSON] 79/100 частин будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування частини домоволодіння від 02.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корицьким Є.Д. за реєстровим № 3226 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.08.2006 року за № 11657774.. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , зареєстрованого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис 914. [PERSON] звернулась із заявою 31.07.2020 року до приватного нотаріуса ЗМНО Бугрім О.В. про прийняття спадщини за законом після померлого сина [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та постійно мешкав за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якої зазначила, що крім неї є інші спадкоємці за законом: син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за вищевказаною адресою (спадкова справа № 46/2020 від 31.07.2020 року). Відповідно до відповіді Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 21.08.2020 року №04-07/3/12213, на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом з ним були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за № 00027256394 від 31.07.2020 року встановлено, що 23.11.2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що був зареєстрований Ленінським відділом ДРАЦС реєстраційної служби ЗМУЮ за актовим записом 772, та який рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2007 року був розірваний (цивільна справа № 2-5252/2007). З матеріалів спадкової справи № 46/2020 від 31.07.2020 року до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що жодних свідоцтв про право на спадщину не видавались у зв`язку зі смертю [INFO] спадкоємиці [PERSON] . 14.05.2021 року [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса ЗМНО Бугрім О.В. про прийняття спадщини за законом після померлої бабусі [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та постійно мешкала за адресою: [ADDRESS] , син якої [PERSON] , батько заявника, помер [INFO] . В заяві зазначив, що крім нього є інші спадкоємці за законом: онук [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за вищевказаною адресою, та батько якого [PERSON] , помер [INFO] (спадкова справа № 51/2021 від 14.05.2021 року). Відповідно до відповіді Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 10.06.2021 року №04-07/3/10124, на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з ним були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] : [PERSON] , [PERSON] . Довідкою № 40 від 11.10.2021 року від Голови квартального комітету № 69 Дніпровського району, виданою [PERSON] , встановлено, що [PERSON] зареєстрований, але не проживає з 2005 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В. від 04.10.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 879/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв`язку із тим, що на день смерті [PERSON] та [PERSON] в спадковому будинку був зареєстрований відповідач [PERSON] , який у встановлений законом строк не подав заяву про відмову від спадщини. Крім того, прізвище батька позивача і бабусі в свідоцтві про народження батька зазначене як « [PERSON] » і « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть їх прізвище зазначене через літеру «е». Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, той з подружжя, який його пережив, батьки та діти спадкодавця. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У постановах\~Верховного Суду:\~від 27\~лютого 2019\~року у\~справі №\~ 471/601/17\~(провадження\~№ 61-38452ск18),\~від 10\~квітня 2020\~року у\~справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19) зроблено висновок про те, що державна реєстрація у спірному житловому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріуса. На підставі сукупності вищевказаних письмових доказів судом встановлено, що [PERSON] станом на час своєї смерті мала право власності на 79/100 частин будинку [ADDRESS] . Отже, [PERSON] має право на спадкування за законом вказаних частин будинку, які належали [PERSON] станом на час її смерті. З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат вирішити за нормами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved