Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Позивач зазначив, що 20 лютого 2020 року, о 10 години 15 хвилин, поблизу будинку № 24 по вул. Степана Бандери в м. Бровари Київської області, [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем марки «Audi A6», д.н.з. [NUMBER] , та рухаючись у бік вул. Металургів, не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки, та при виникненні перешкоди не вжив заходів до повної зупинки автомобіля, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Hyundai ІХ35», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача, який рухався у попутному напрямку та мав намір здійснити маневр розвороту. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій [PERSON] отримав незначні тілесні ушкодження. За результатами оформлення вказаної дорожньо-транспортної пригоди та після закриття кримінального провадження у зв`язку з його відмовою від проходження судово-медичного обстеження внаслідок отримання незначних тілесних ушкоджень, службовими особами Броварського ВП ГУНП в Київській області на водія [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 227373 від 28.02.2020 року за порушення відповідачем вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України та вчинення у зв`язку з цим адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2020 року у справі № 361/1600/20 (провадження № 3/361/956/20) саме водія [PERSON] , [INFO] , було визнано винним у вчиненні вищевказаного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Вказана постанова суду у справі про адміністративне правопорушення не оскаржувалася та набрала законної сили 27.11.2020 року. Як вбачається із постанови суду від 16.11.2020 року хоча Відповідач у суді свою вину не визнав, однак така була повністю доведена наявними у справі доказами. Зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення від 16.11.2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області встановив вину саме відповідача у порушенні Правил дорожнього руху України та причинно-наслідковий зв`язок між його діями та наслідками, що настали у зв`язку з цим у виді отримання позивачем незначних тілесних ушкоджень та пошкодження автомобіля марки «Hyundai» моделі «ІХ35», номерний знак [NUMBER] . Автомобіль марки «Hyundai» моделі «ІХ35», номерний знак [NUMBER] , належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 31.01.2020 року Територіальним сервісним центром № 8045. Внаслідок ДТП автомобіль «Hyundai» моделі «ІХ35», номерний знак [NUMBER] , який належав позивачу, зазнав значних механічних ушкоджень. Згідно звіту № 29-А від 18.03.2020 року, складеного оцінювачем [PERSON] , працюючого в ТОВ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс», вартість матеріального збитку, завданого власнику в наслідок пошкодження його автомобіля «Hyundai ІХ35», д.н.з. [NUMBER] , в результаті ДТП, складає - 416 121,75 грн, і такий автомобіль було визнано фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахування коефіцієнту фізичного зносу складових (655 835,50 грн.) значно перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження (416 121,75 грн.). Відповідно до звіту № 29-А/1 від 18.03.2020 року, складеного оцінювачем [PERSON] , працюючого в ТОВ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс», вартість утилізації (залишкова вартість) автомобіля «Hyundai ІХ35», д.н.з. [NUMBER] , складає - 113 166,70 грн. 29.12.2020 року, у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року (надалі - Закон № 1961-IV) МТСБУ здійснило виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі - 130 000,00 грн. (сто тридцять тисяч гривень 00 копійок). Зазначеної страхової виплати [PERSON] не вистачало для повного відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому унаслідок ДТП. Відповідачу залишилося сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить - 172 955 (сто сімдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 05 коп. Крім цього, як зазначає позивач, у зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та розглядом у суді справи про адміністративне правопорушення № 361/1600/20 відносно [PERSON] , з метою доведення вини саме відповідача у справі та водночас своєї невинуватості, він був вимушений оплатити вартість проведення експертних досліджень та оплатити послуги свого представника (адвоката), які для нього склали: висновок спеціаліста [PERSON] № 53 від 27.04.2020 року - 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.; висновок судового експерта Гори І.В. № 54 від 04.05.2020 року - 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.; послуги представника (адвоката) Маляренка С.В. - 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. Вартість оціночних послуг з визначення розміру спричиненої майнової шкоди для позивача, склала - 3100 (три тисячі сто) грн. 00 коп. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив позивачу понесені витрати та спричинену шкоду, з урахуванням наведеного позивач просив стягнути з відповідача загальний розмір спричиненої йому майнової шкоди у розмірі 190 055 (сто дев`яносто тисяч п`ятдесят п`ять) грн. 05 коп., моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп., витрати на правову допомогу 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 3 263 (три тисячі двісті шістдесят три) грн. 56 коп. В судове засідання позивач [PERSON] та його представники адвокат Маляренко С.В. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника надходила заява про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Судом встановлено, що 20 лютого 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу [PERSON] на праві приватної власності автомобіля «Hyundai», моделі «ІХ35», номерний знак [NUMBER] , та автомобіля марки «Audi A6», номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] (а.с. 16). Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2020 року, справа про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КпАП України закрито, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. При цьому, як вбачається зі змісту вказаного судового рішення, суд встановив вину саме відповідача у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 31.01.2020 року ТСЦ № 8045, автомобіль марки «Hyundai», моделі «ІХ35», номерний знак [NUMBER] , належить позивачу на праві приватної власності (а.с. 17-20, 21). Із звіту № 29-А від 18.03.2020 року, складеного оцінювачем [PERSON] , працюючого в ТОВ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс», вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу унаслідок пошкодження його автомобіля «Hyundai ІХ35», номерний знак [NUMBER] , при згаданій дорожньо-транспортній пригоді, складає 416 121 (чотириста шістнадцять тисяч сто двадцять одна) грн. 75 грн. і такий транспортний засіб цим же оцінювачем було визнано фізично знищеним (а.с. 33-50). Відповідно до звіту № 29-А/1 від 18.03.2020 року, складеного оцінювачем [PERSON] , працюючого в ТОВ «Український центр післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс», вартість утилізації (залишкова вартість) автомобіля марки «Hyundai ІХ35», номенрий знак [NUMBER] , складає 113 166 (сто тринадцять тисяч сто шістдесят шість) грн. 70 коп. (а.с. 51-58). Згідно акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) вбачається, що вартість оціночних послуг для [PERSON] склала 3 100 (три тисячі сто) грн. 00 коп. (а.с. 31-32). З наданих позивачем документів також вбачається, що у зв`язку із цією дорожньо-транспортною пригодою і розглядом у Броварському міськрайонному суді Київської області справи про адміністративне правопорушення № 361/1600/20 відносно відповідача [PERSON] , позивачем понесено додаткові матеріальні витрати з оплаті вартості проведення експертних досліджень та оплатити послуги свого представника (адвоката), які для нього склали: висновок спеціаліста [PERSON] № 53 від 27.04.2020 року - 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанку» № 0.0.1695696393 від 04.05.2020 року; висновок судового експерта Гори І.В. № 54 від 04.05.2020 - 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанку» № 0.0.1695695453 від 04.05.2020 року; послуги представника (адвоката) Маляренка С.В. - 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 24.02.2020 року, ордером адвоката серії КС № 756603 від 29.02.2020 року, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката [PERSON] , додатковим договором від 25.12.2020 року до договору про надання правової допомоги від 24.02.2020 року, актом прийому-передачі наданих послуг від 25.12.2020, квитанцією до прибуткового касового ордера від 25.12.2020 року, а всього разом - 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп. (а.с. 67-68, 84-85, 86-93). Судом також встановлено, що 15.02.2021 року МТСБУ виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується випискою з рахунку № 090000-2021/0215 від 15.02.2021 року, який належить [PERSON] , з Акціонерного банку «Південний» (а.с. 29-30). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У пункті 1 частини 1 статті 1188 ЦК України вказано, що шкода, завдана взаємодією кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1194 ЦК України закріплено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Отже, якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України, тобто відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Крім того, згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Отже, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка її завдала, є абсолютним і не може бути припинено чи обмежено договором, стороною якого потерпілий не був. Згідно частини 2 статті 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Це також підкреслено пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Це стосується не лише пошкоджень транспортних засобів під час ДТП, а і будь-якої шкоди, якщо інше не передбачене спеціальними законами або спеціальними нормами законів. На підставі викладеного та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] в якості відшкодування матеріальних збитків різниці між фактичними матеріальними збитками та розміром страхового відшкодування, яка загалом становить 190 055 (сто дев`яносто тисяч п`ятдесят п`ять) грн. 05 коп. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, а також у відповідності до ч. 1 ст. 1167, ч. 2 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, за якими моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Оскільки, протягом довгого часу позивач [PERSON] був змушений вирішувати питання пов`язані зі захистом свого права, оцінкою збитків, що негативно вплинуло на його повсякденне життя, а також враховуючи те, що останній внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, переніс фізичний біль та моральні страждання, у тому числі від фізичного знищення належного йому майна (автомобіля), суд вважає, що моральна шкода є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення повністю у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. Відповідно до положень частини першої, пункту першого частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу, до суду було надано копію договору про надання правничої допомоги від 10 березня 2021 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Маляренком С.В., копію акту прийому-передачі наданих послуг, копію квитанції до прибуткового касового ордеру, копію ордеру адвоката серії КС № 756676 від 11.03.2021 року. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Outcome: approved