Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

У грудні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частину автомобіля та припинення права власності на частку. В обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, у тому числі у вигляді транспортного засобу «GEELY EMGRAND 7», 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . У відповідності до свідоцтва про право власності на спадкове майно виданого державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори від 23.06.2021 року вказаний транспортний засіб належить [PERSON] та [PERSON] , по Ѕ частині кожному. Свідоцтво про право на спадщину підлягає реєстрації в сервісному центрі МВС. З приводу користування спільною сумісною власністю між сторонами постійно відбуваються суперечки. Відповідач звертався до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою про усунення перешкод у користуванні рухомим майном та встановлення порядку користування рухомим майном. Проте ухвалою суду по справі №209/775/19 від 02 грудня 2020 року позовну заяву [PERSON] було залишено без розгляду за заявою позивача. Також у провадженні Заводського районного суду Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , ТОВ «Автоскай», третя особа [PERSON] про визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння. Рішенням суду по цивільній справі №208/2811/20 витребувано із незаконного володіння [PERSON] автомобіль марки «GEELY EMGRAND 7», 2013 року випуску. Рішення суду по справі № 208/2811/20 було виконано шляхом передачі транспортного засобу одному із співвласників, а саме [PERSON] , що підтверджується актом прийому-передачі. На теперішній час автомобіль фактично знаходиться у позивача [PERSON] , проте вона не має можливості вільно користуватись та розпоряджатись належним їй транспортним засобом у тому числі через те, що відповідач не з`являється до органів МВС з метою реєстрації транспортного засобу за співвласниками у відповідності до свідоцтва про право власності, про що свідчить письмова відмова у проведенні державної реєстрації транспортного засобу. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з пропозицією щодо придбання у [PERSON] належної йому частини автомобіля, проте такі пропозиції залишаються без розгляду. Відмовляється відповідач також разом з позивачем продати транспортний засіб на користь третіх осіб та розподілити між собою грошові кошти у рівних частках, сторони досягали усних та письмових домовленостей з цих підстав, але з часом відповідач перестав відповідати на дзвінки позивача, дійти згоди щодо розподілу спадкового майна у досудовому порядку не виявляється можливим. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст.ст. 355, 356 ТІК України власність двох чи більше із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Outcome: dismissed