Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

08.07.2019 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов позов Керівника Київської місцевої прокуратури № 8 в інтересах держави в особі Київської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус КМНО Меженська К.С., ТОВ «Голд Брайд» про витребування земельної ділянки та скасування реєстрації права власності. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.04.2014 року у справі № 759/10950/13 задоволено позов прокурора, визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради № 858/1914 від 09.07.2009 року «Про передачу громадянину [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговувані житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] », визнано недійсним державний акт, зобов`язано повернути спірну земельну ділянку на користь Київської міської ради. Рішення набрало законної сили та фактично виконано, земельна ділянка є комунальною власністю територіальної громади міста Києва. Разом з тим, відповідно до даних Державного реєстру речових прав і нерухоме майно право власності на вказану спірну земельну ділянку зареєстровано 08.07.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською К.С. за [PERSON] на підставі рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 26.11.2009 року у справі № 2-4360/2009. Надалі право власності на вказану земельну ділянку 30.08.2016 року перейшло до ТОВ «Голд Брайд». На даний час право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.07.2017 року укладеного між ним та ТОВ «Голд Брайд», посвідченого приватним нотаріусом КМНО Синицею Т.В. та зареєстрованого у реєстрі за № 4431. На думку позивача, оскільки, Київрада як власник спірної земельної ділянки рішення про передачу у власність будь-яким особам не приймала, право комунальної власності на землю не припинялось, відповідно вищезазначені власники не набували право власності на спірну земельну ділянку та не мали необхідного обсягу цивільної правоздатності та дієздатності на розпорядження комунальною землею. З огляду на викладене, позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] , оформлену записом, вчиненим 09.07.2016 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською Кароліною Сергіївною за № 2337663438 про право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 8000000000:75:670:0271), площею 0,1 га по [ADDRESS] (реєстраційні номер об`єкта нерухомого майна 967867580386); витребувати у [PERSON] на користь Київської міської ради спірну земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 8000000000:75:670:0271 за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з відповідачів на користь прокуратури м. Києва судовий збір у розмірі 27551,50 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.08.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 02.12.2019 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів ТОВ «Голд Брайд». В судовому засіданні прокурор підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Представник Київської міської ради позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та застосувати позовну давність до даних правовідносин. Третя особа приватний нотаріус КМНО Меженська К.С., в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник ТОВ «Голд Брайд» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши прокурора, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.04.2014 року у справі № 759/10950/13 задоволено позов прокурора, визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради № 858/1914 від 09.07.2009 року «Про передачу громадянину [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговувані житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] »; визнано недійсним державний акт серії ЯЖ № 912782 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:75:670:0271, площею 0,1 га по [ADDRESS] з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, виданий на ім`я [PERSON] , на підставі рішення Київської міської Ради № 858/1914 від 09.07.2009; відновлено становище, яке існувало до порушення, шляхом визнання права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 8000000000:75:670:0271, вартістю 358040,75 грн. за територіальною громадою м. Києва в особі Київської міської ради; зобов`язано [PERSON] повернути на користь Київської міської Ради земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 8000000000:75:670:0271, вартістю 358040,75 грн., що розташована на по [ADDRESS] (т. 1 а.с.18-21). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.07.2019 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:670:0271 за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1 зареєстровано 08.07.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською К.С. за [PERSON] на підставі рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 26.11.2009 року у справі № 2-4360/2009 (т.1 а.с. 13-17). Водночас, згідно з листом в.о. Голови Деснянського районного суду міста Чернігова, було повідомлено, що під головуванням судді Кулініча Ю.П. судові рішення від 29.11.2009 та від 26.11.2009 у справі № 2-4360/2009 щодо земельних ділянок, розташованих у м. Києві, не ухвалювались. У суді наявна справа № 2-4360/2009, але з іншим предметом спору, а саме про стягнення аліментів, яку розглядала суддя Логвіна Т.В. Інформації щодо перебування в провадженні суду справ, предметом розгляду яких були зазначені в запиті земельні ділянки, немає, оскільки відповідний облік в суді не ведеться. Згідно з алфавітним покажчиком за 2009 рік справи, стороною у яких був [PERSON] в суді, відсутні (т.1 а.с. 51). 30.08.2016 року право власності на спірну земельну ділянку було зареєстровано за ТОВ «Голд Брайд» на підставі протоколу серії та номер № 2, виданого 21.07.2016 та зареєстрованого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 31151772 від 30.08.2016 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. З матеріалів справи вбачається, що на даний час право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.07.2017 року укладеного між ним та ТОВ «Голд Брайд», посвідченого приватним нотаріусом КМНО Синицею Т.В. та зареєстрованого у реєстрі за № 4431 (т.1 а.с. 13-17). Згідно із ст. 131 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Враховуючи висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суд № 912/2385/18 від 26.05.2020, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що пасивна поведінка з боку Київської міської ради щодо поновлення права комунальної власності на земельну ділянку, а також, наявність порушень інтересів держави та територіальної громади у сфері земельних відносин та факт бездіяльності Київради щодо їх захисту у їх сукупності, є передбаченим Конституцією України, виключним випадком для вжиття заходів представницького характеру саме прокурором. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла не інакше як на підставі закону за рішенням суду. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. (ст. 317 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Віндикація - це позов неволодіючого власника про витребування майна від володіючого не власника. Негаторний позов - це позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, їх одночасне пред`явлення є неможливим, оскільки такі за своїм правовим змістом є різними. До того ж однією з умов застосування як індикаційного, так і негаторного позову є відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки у такому разі здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов`язально-правових способів. Слід зазначити, що така позиція висловлена Верховним Судом України, яка міститься в його рішенні та викладена в Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, який також був зроблений Верховним Судом України. Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 04.02.2019) державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 1 частини шостої ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У судовому засіданні встановлено, що спірна земельна ділянка належить до комунальної власності територіальної громади міста та після скасування судом рішення Київради від 09.07.2009 № 858/1914 повторно не вибувала, інше рішення про повторне відчуження спірної ділянки Київрадою не приймалось, державний акт на право власності на землю не видавався. Тобто в порушення земельного законодавства спірна земельна ділянка незаконно вибула з власності територіальної громади без відповідного волевиявлення її законного власника - Київради . Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що правова підстава для виникнення права власності у [PERSON] , після якого право власності на спірну земельну ділянку перейшло ТОВ «Голд Брайд», а потім [PERSON] , відсутня, оскільки рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 26.11.2009 у справі № 2-4360/2009 на підставі чого таке право власності за [PERSON] було зареєстровано не існує. Відтак, наступний перехід права власності до інших осіб на спірне майно є також неправомірним. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17.12.2014 у справі № 6-140цс14, власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами. Крім того, згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Верховний Суд у Постанові від 29.04.2020 у справі № 754/4108/18 зазначив, що вимога прокурора про витребування майна в порядку статті 388 ЦК України є ефективним і достатнім способом захисту порушеного права, який забезпечує повністю відновлення порушеного права власника, у якого вибуло майно із володіння поза його волею, а отже відповідає завданням цивільного судочинства - ефективному захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи. Крім того, відповідачем [PERSON] було подано до суду заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Згідно ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 08.07.2019 року, а спірну державну реєстрацію права власності за [PERSON] було вчинено 09.07.2016 року державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською Кароліною Сергіївною, то підстави для застосування строку позовної давності відсутні. З огляду на викладене державна реєстрація права власності за [PERSON] на спірну земельну ділянку підлягає скасуванню, ділянка витребуванню від [PERSON] на користь Київської міської ради, а позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 13775 грн. 75 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved