Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

Керівник Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області, правонаступником якої є Знам`янська окружна прокуратура, 05.09.2019 звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області, правонаступником якого є Державне агентство рибного господарства України (в подальшому перейменоване на Державне агентство меліорації та рибного господарства України), до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням. Обґрунтовуючи позов, зазначив, що до Знам`янської місцевої прокуратури надійшов лист Кіровоградрибохорони щодо вжиття заходів прокурорського реагування з питання організації відшкодування матеріальних збитків. Вивчаючи цей лист та додані до нього документи, прокуратурою встановлено, що 31.01.2019 державний інспектор Кіровоградрибохорони під час проведення рибоохоронних заходів на території Знам`янського району біля с.Диківка на річці Інгулець виявив [PERSON] , який здійснював вилов риби в забороненому місці на зимувальних ямах підсаком кустарного виробництва. Внаслідок цих дій останнім було виловлено рибу: «плітка» 1 011 шт., «карась» 25 шт., «окунь» 48 шт., «йорш» 8 шт., загальною вагою 36 кг, чим спричинив матеріальні збитки державі на загальну суму 87 312 грн. За цим фактом складений протокол про адміністративне правопорушення від 31.01.2019 №006742. Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.05.2019 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постанова суду від 16.05.2019 набрала законної сили 28.05.2019, однак збитки, заподіяні відповідачем державі, внаслідок незаконного вилову риби, залишаються невідшкодованими. Кіровоградрибохорона з позовною заявою про стягнення з [PERSON] збитків у розмірі 87 312 грн. до суду не зверталася, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні прокурора до суду з відповідним позовом в інтересах держави. Прокурор зазначив, що Кіровоградрибохорона скерувала матеріали стосовно [PERSON] до Знам`янської місцевої прокуратури для вжиття заходів представницького характеру. Прокуратура, після опрацювання вказаних матеріалів, враховуючи наявність значної суми збитків, направила запит до Кіровоградрибохорони з метою встановлення підстав, з яких управління самостійно не звертається до суду для захисту інтересів держави. З отриманої відповіді прокурору стало відомо, що Кіровоградрибохорона перебуває в стадії ліквідації, посада завідувача сектора юридичного забезпечення та роботи з персоналом є вакантною, можливості оголосити конкурс на заміщення вакантних посад в управління немає, тому матеріали було скеровано до Знам`янської місцевої прокуратури. Враховуючи викладене, виключно з підстав незалишення інтересів держави незахищеними, прокурор звернувся до суду з даним позовом. Прокурор у порядку виконання вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» листом від 29.07.2019 повідомив [PERSON] про намір звернутися до суду з відповідним позовом, вказане повідомлення [PERSON] не оскаржила, будь-які заперечення щодо цього до прокуратури не надходили. Прокурор в дане судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник Державного агентства меліорації та рибного господарства України в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник адвокат Пушкарьов Д.Є. в дане судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності з урахуванням його позиції, відповідно до якої позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, оскільки позивачем не доведено, що вказана в позові сума збитків була завдана державі саме [PERSON] , тому він не може нести відповідальність за дії інших осіб. Позивач в минулих судових засіданнях позовні вимоги не визнав та пояснив, що він не згоден з розміром збитків, оскільки вони не ловили, а просто збирали рибу на поверхні льоду, жодних заборонених знарядь лову із собою не було, риба була нежива. При цьому, на водоймі їх було 5 чоловік, рибу вони збирали разом в одну ємність, тому неможливо стверджувати, що загальна сума шкоди завдана лише ним. В протоколі заперечення він не писав, оскільки інспектор не хотів його слухати. Крім того, в порядку ст.92 ЦПК України, позивач був допитаний в якості свідка та показав, що в січні 2019 року він на власному автомобілі разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] поїхали на водойму в с.Диківка, щоб з`ясувати, чи можна їхати на риболовлю. Приїхавши, вони побачили велику кількість людей на льоду, які щось збирали. Коли підійшли поближче, приблизно в метрах 300-400 вони побачили, що був мор риби, вода повиходила через лунки, спливло багато риби, яка примерзла до льоду. Вони всі разом, вп`ятьох, почали збирати цю рибу та складати в мішок та відро, які лежали у нього в багажнику автомобіля. В цей момент приїхала Рибінспекція, люди порозбігалися та залишили на льоду свої мішки з рибою, а вони залишилися. Інспектор попросив відкрити його багажник, там лежала риба, яку вони назбирали, було приблизно півтора відра. Вказує, що працівники [PERSON] позбирали всі мішки з рибою, які люди залишили, та стягнули до його риби, викликали поліцію та нарахували йому збитки з урахуванням риби, що ним не була зібрана. Протокол складався стосовно нього, оскільки риба була виявлена у його автомобілі. Також зазначив, що підсак весь час лежить у нього в багажнику, оскільки він часто їздить на риболовлю. Цього дня підсак він не використовував, коли інспектор відкрив багажник, тоді він його і побачив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що в кінці січня 2019 року він разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на автомобілі [PERSON] приїхали на водойму в с.Диківка, щоб подивитися попередньо, чи можна буде приїхати на риболовлю, заїхали вони з боку дамби, із собою нічого для лову риби не було. Під`їхавши, вони побачили багато людей, які пересувалися групами по льоду, а також побачили рибу, що лежить на поверхні льоду та задихається. На лід вони вийшли всі вп`ятьох та почали збирати мертву рибу, збирали всі разом, руками, клали в звичайний мішок, який лежав в багажнику [PERSON] . Загальну кількість зібраної риби він сказати не може. Коли вони вже підійшли до машини та хотіли виїхати, в цей час під`хала машина [PERSON] та перегородила їм дорогу. Вийшов інспектор, сказав, що вони бракон`єри та викликав поліцію. У [PERSON] взяли документи та почали оформлювати стосовно нього протокол, вказавши, що він один все зібрав. Вони всі заперечували, але їх ніхто не слухав, в протоколі він підпис не ставив, пояснення від нього не відбиралися. Чи лежала риба в багажнику [PERSON] , він не знає, як рахували рибу, він не бачив, її кількість сказати не може. Підсак [PERSON] возив у своїй машині весь час. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що в січні 2019 року він разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на автомобілі [PERSON] приїхали на водойму в с.Диківка подивитися, чи можна буде потім поїхати туди на риболовлю, жодних засобів для лову вони із собою не брали. Під`їхавши, вони побачили на льоду багато людей та те, що біля лунок на льоду лежить нежива риба плотва, карась. Тоді вони взяли відро, яке було в багажнику автомобіля, та почали всі разом збирати руками рибу, яку складали у відро, а потім висипали в звичайний мішок, який поставили біля машини. Скільки туди поклав риби [PERSON] , сказати неможливо. В цей час під`їхав патруль Рибінспекції, всі люди порозбігалися, а вони залишилися. Інспектори почали зносити з льоду на берег мішки з рибою, які збирали інші люди, а їм сказали, що вони можуть їхати. Однак [PERSON] не зміг проїхати, оскільки автомобіль Рибінспекції перегородив дорогу. Потім приїхала поліція, відкрила багажник в автомобілі [PERSON] і знайшла там підсак. На [PERSON] почали складати протокол. Як його складали він не бачив, пояснення від нього не відбирали, в протолі він не розписувався. Яку саме рибу вони рахували, він також не бачив, але там була не тільки їх риба, але й риба, зібрана іншими людьми. Також зазначив, що тоді стосовно нього також склали протокол щодо незаконного лову риби, постановою суду він визнаний винним, однак його риби там не було, ця риба була зібрана іншими людьми, які втікли. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що в кінці січня 2019 року він разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на автомобілі [PERSON] поїхали на водойму в с.Диківка, щоб подивитися, чи можна буде приїхати на риболовлю. Проїхавши через дамбу, вони побачили, що на водоймі знаходиться багато людей. Підійшовши, вони побачили на льоду неживу рибу та почали її всі разом збирати руками. Складали її в одну ємність, назбирали всього більше відра, точну кількість не знає. Коли вони вийшли на берег та поставили рибу біля своєї машини, то хвилин через 5 під`їхав патруль [PERSON] та одразу пішли на водойму. Люди почали розбігатися. Оскільки до них претензій на той час не було, вони пересипали рибу в мішок, поклали в багажник та всі вп`ятох на машині почали від`жджати. Проте виїхати не змогли, забуксували, оскільки автомобіль Рибінспекції перекрив дорогу. Він бачив, що інспектори стягували з льоду мішки з рибою інших рибалок, які втекли. Коли інспектори повернулися, то підійшли до [PERSON] та попросили відкрити багажник, там була риба в мішку. При підрахунку риби він присутній не був, але інспектор сказав, що всі ці мішки з рибою [PERSON] , на його заперечення не реагував. В його присутності протокол стосовно [PERSON] не складали, оскільки він стояв в стороні через те, що провалився під лід, він нічого не підписував і пояснення не надавав. Протокол стосовно нього не складали. Підсак він бачив у [PERSON] в машині, однак за своїми розмірами він в лунку не влізе. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що на початку січня 2019 року він разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на автомобілі [PERSON] приїхали на водойму в с.Диківка, щоб з`ясувати, чи можна їхати на риболовлю, жодних засобів для лову вони із собою не брали. Автомобіль вони поставили за дамбою, на відстані від греблі 250-300м, та побачили на льоду багато людей. Підійшовши ближче, побачили, що люди не рибачать, а збирають рибу, яка вийшла з лунок та лежала на снігу мертва. Вони також разом почали її збирати руками, він складав рибу в пакет «АТБ», куди складали інші, не бачив. Потім всю свою рибу, десь біля відра, вони висипали в білій мішок, його риби там було приблизно 3 кг., та віднесли до машини [PERSON] . Потім приїхали інспектори Рибінспекції та сказали, що цю рибу заборонено збирати. Однак вони збирали рибу не на зимувальних ямах, а в районі берега. Коли вони хотіли виїхати, то забуксували, оскільки автомобіль Рибінспекції перегородив дорогу. Потім інспектор підійшов до них та почав складати стосовно [PERSON] протокол, оскільки він був власником машини, і всю рибу, що вони збирали разом, записали на [PERSON] . Під час скалдання протоколу він присутній не був, оскільки повернувся на лід, де продовжив збирати рибу, у нього нічого не вилучали, претензій не пред`являли. Вислухавши сторони, покази свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 31.01.2019 о 15.00 год., перебуваючи на річці Інгулець в с.Диківка Знам`янського району Кіровоградської області, здійснював лов риби в забороненому місці на зимувальних ямах, виловивши при цьому рибу «плітка» 1 011 шт., «карась» 25 шт., «окунь» 48 шт., «йорш» 8 шт., загальною вагою 36 кг. Своїми діями [PERSON] порушив п.п.3.15, 4.6 Правил любительського та спортивного рибальства, ст.ст.27, 63 Закону України «Про тваринний світ». Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.05.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Внаслідок протиправних дій [PERSON] державі спричинено матеріальні збитки на загальну суму 87 312 грн. Розмір матеріальної шкоди, заподіяної державі внаслідок незаконних дій [PERSON] розраховано у відповідності до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних об`єктах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209. Кіровоградрибохорона 12.06.2019 направила на адресу [PERSON] сповіщення про відшкодування заподіяних державі матеріальних збитків у добровільному порядку, яке повернулось відправнику з поштовою відміткою про невручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Листом від 17.07.2019 №05-18/488 Кіровоградрибохорона звернулася до Знам`янської місцевої прокуратури з клопотанням про звернення до суду з відповідним позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. Керівник Знам`янської місцевої прокуратури 07.08.2019 відповідно до п.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» направив голові комісії з ліквідації Кіровоградрибохорони повідомлення щодо підготовки позовної заяви про відшкодування шкоди, завданої державі [PERSON] . Листом від 08.08.2019 №05-18/542 Кіровоградрибохорона у відповідь на запит прокуратури пояснила, що перебуває у стані ліквідації та в штаті управління немає посадових осіб, які б мали повноваження на звернення до суду з позовом. Згідно з ч.3 ст.40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Статтею 13 Конституції України, статтями 3-5 Закону України «Про тваринний світ» та статтею 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що об`єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски та інші) знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. Відповідно до ст.ст.27, 34 Закону України «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу. У порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Згідно зі ст.63 Закону України «Про тваринний світ», ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.68, ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з ч.2 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема в порушенні правил використання об`єктів тваринного світу; незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу. Частиною другою статті 10 вказаного закону передбачено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані, зокрема, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ч.4 ст.63 «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Пунктом 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства визначено, що забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Відповідно до п.6.2 Правил любительського і спортивного рибальства шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Як вбачається з постанови Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.05.2019 у справі №389/498/19, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладенням адміністративного стягнення. Таким чином, вина [PERSON] у здійсненні незаконного лову риби підтверджується постановою суду від 16.05.2019. Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст.1166 ЦК України покладено на відповідача. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Факт завдання [PERSON] шкоди підтверджується протоколом №006742 про адміністративне правопорушення, постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.05.2019 у справі №389/498/19, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП України. Як встановлено судом, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення [PERSON] свою вину не визнав, оскаржував постанову суду, однак в апеляційному порядку вона не переглядалася, оскільки постановою Кропивницького апеляційного суду від 21.10.2019 [PERSON] відмовлено у поновленні строку на оскарження постанови. Таким чином, вказана постанова набрала законної сили 28.05.2019. Оскільки відомості про скасування вказаної постанови в матеріалах справи відсутні, тому факт незаконного лову відповідачем риби, а також винність його дій є встановленим, а постанова про адміністративне правопорушення є преюдиційною у даній справі. Крім того, зі змісту постанови встановлено, що допитані судом свідки підтвердили, що [PERSON] здійснював лов риби у забороненому місці. Разом з цим, під час розгляду цієї справи [PERSON] та його представник пояснили, що свідки, які разом з [PERSON] перебували на водоймі та могли підтвердити його невинуватість, до розгляду справи про адміністративне правопорушення не залучалися, оскільки в цьому не було потреби, так як захисник Курися А.М. йому не роз`яснив, що закриття провадження у справі може стати наслідком пред`явлення вимог про відшкодування шкоди. За клопотанням сторони відповідача під час розгляду цієї справи судом були допитані вказані свідки, які надали покази щодо подій, які відбулися в січні 2019 року на водоймі в с.Диківка, однак відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, оскільки постанова Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.05.2019 набрала законної сили, тому обставини, які встановлені в ній щодо незаконного лову [PERSON] риби, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи. Доводи представника відповідача про те, що позивачем не доведено, що сума збитків була завдана саме [PERSON] , суд не приймає до уваги, оскільки, як зазначалося вище, розмір шкоди підтверджується протоколом №006742, розрахунком матеріальної шкоди, здійсненим в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України, та постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.05.2019. Натомість, представником відповідача на обґрунтування своїх заперечень жодних належних та допустимих доказів суду не надано і таких в судовому засіданні не здобуто. З огляду на викладене та враховуючи, що судом встановлена протиправність дій [PERSON] , якими завдано шкоду, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування такої шкоди шляхом компенсації останнім вартості виловленої незаконним шляхом риби у розмірі 87 312 грн., який розраховано у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів №1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в сумі 1921 грн., сплачений за подання даного позову до суду.

Outcome: approved