Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, де заінтересована особа\~Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області\~про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В заяві зазначив, що являється внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою №6105-5001582862 від 16.05.2022 року. Зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . У зв`язку із окупацією та військовими діями на даній території, тимчасово переїхав та проживає в даний час за адресою:48683 Тернопільська область Чортківський район село Хмелева. Оскільки 09 квітня 2022 року заявнику виповнилось 60 років, він звернувся до органів Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком. 20 червня 2022 року отримав Рішення про відмову у призначенні пенсії №192650007363 оскільки необхідний трудовий стаж згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 29 років. Страховий стаж заявника становить 22 роки 6 місяців 20 днів. Період роботи згідно трудової книжки [NUMBER] від 01.02.1979 року не зараховано до загального стажу, оскільки на титульній сторінці книжки зазначено «по батькові» - [PERSON] (російською мовою), що не відповідає даним паспорта [PERSON] (російською мовою). Правильність та точність написання «по батькові» у трудовій книжці [NUMBER] , підтверджує паспортом громадянина України серія [NUMBER] , свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Заявник зазначає, що необхідність встановлення факту належності йому вказаної трудової книжки зумовлена потребою в оформленні пенсії за віком. Встановити факт належності правовстановлюючого документа або виправити допущену в трудовій книжці помилку в інший спосіб неможливо так як зазначеного підприємства, яким 01.02 1979 року було заведено трудову книжку, в переліку підприємств юридичних осіб України немає. Таким чином, [PERSON] просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки [NUMBER] , виданій 01.02.1979 року. 12 липня 2022 року ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд призначено проводити за правилами окремого провадження. 01 серпня 2022 року від Головного управління ПФУ в Тернопільській області надійшло заперечення (документ не містить підпису посадової особи), у якому представник заінтересованої особи І.Москалик просить заяву про встановлення факту залишити без розгляду мотивуючи тим, що вказана заява не повинна розглядатися судом згідно правил окремого провадження, оскільки вбачається спір про право. 04 серпня 2022 року представник заявника адвокат Іжук Богдан Володимирович подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності заявника та представника, заяву про встановлення юридичного факту підтримують просять задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Взявши до уваги заяву представника [PERSON] адвоката Іжука Б.В. та з врахуванням неявки в судове засідання представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справу слід вирішити за наявними матеріалами , виходячи із наступного: У відповідності до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Згідно п. 5 ч. 2ст. 293\~ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315\~ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315\~ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315\~ЦПК України громадяни\~мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У пункті 1Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. На підставі наявних матеріалів справи та наданих копій документів, судом встановлено, що наявна розбіжність в написанні «по батькові» заявника [PERSON] , і така обставина перешкоджає йому в оформленні пенсії, оскільки метою встановлення факту, що має юридичне значення є забезпечення можливості реалізації заявником гарантованого Конституцією України права на пенсійне забезпечення, а також те, що іншого порядку та можливості встановити факт належності йому трудової книжки у заявника не має. Судом встановлено, що заявник народився у Вірменії в місті Ечміадзін, 29 січня 2009 року він отримав паспорт громадянина України серія [NUMBER] у якому зазначено дані: [PERSON] [INFO] . На другій сторінці паспорта дані заявника записано на російській мові « [PERSON] ». Органами державної податкової служби України 29.09.1998 року заведено картку платника податків на ім`я [PERSON] [INFO] та присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.04.1962 року « [PERSON] » (російською мовою) народився в місті [PERSON] [INFO] , про що зроблено актовий запис №278. Оглядом копії трудової книжки заявника серія [NUMBER] встановлено, що вона заведена 01 лютого 1979 року на ім`я « [PERSON] » (російською мовою) [INFO] , та у ній міститься інформація про загальний трудовий стаж заявника, що становить 9 років 7 місяців. Представник заінтересованої особи Головного управління ПФУ в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. У запереченні на заяву про встановлення факту просить залишити її без розгляду, оскільки має місце спір про право. Суд вважає, що даний висновок не ґрунтується на фактичних обставинах справи, оскільки врахувавши трудовий стаж заявника , який міститься у трудовій книжці [NUMBER] , загальний трудовий стаж [PERSON] становитиме 32 роки 1 місяць 20 днів, що є достатнім для отримання пенсії за віком. Отже, при призначенні пенсії спір про право (право на пенсію) не виникатиме. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документу для можливості отримання заявником пенсії, суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved