Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

11 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її бабусі - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у с.Новоганнівка, Краснодонський район, Луганської області. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, заявник [PERSON] посилається на наступне: вона є онучкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у с.Новоганнівка, Краснодонський район, Луганської області. З метою отримання свідоцтва про смерть її бабусі, заявник звернулася до Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), однак отримала відмову, оскільки документ про смерть [PERSON] , виданий на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для проведення державної реєстрації смерті шляхом внесення до Реєстру запису про смерть та наступної видачі свідоцтва про смерть. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити на підставі наявних у справі доказів. Представник заінтересованої особи - Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився, направили до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [PERSON] є онучкою - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується документами родичів за походженням. Так, згідно свідоцтва про народження, виданого 18.04.1990 року Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в м. Луганськ, батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] (русскій) та [PERSON] (русская). У подальшому, [PERSON] , у зв`язку з укладенням шлюбу з громадянином України [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 18.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського управління юстиції у Запорізькій області (актовий запис №147). У свою чергу, мати заявниці [PERSON] - [PERSON] мала дошлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується довідкою про укладення шлюбу про те, що в органах державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції наявний запис про укладення шлюбу №1020 від 02 вересня 1989 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; після укладення шлюбу прізвище подружжя: чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». Згідно ж цієї довідки, 14.07.1992 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції зареєстровано вказаного розірвання шлюбу (актовий запис №265). У подальшому, 16.11.1995 року мати заявниці - [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з громадянином України [PERSON] , [INFO] , після чого дружині присвоєно прізвище: « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 16.11.1995 року Жовтневим відділом запису актів цивільного стану в м. Луганськ, Україна. Отже, матір`ю заявниці [PERSON] є громадянка України [PERSON] , дошлюбне прізвище якої було « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження, виданого 23.02.1971 року В-Герасимовською сільрадою Краснодонського району Ворошиловградської області (актовий запис №15), батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , є: [PERSON] (русскій) та [PERSON] (русская). Отже, бабусею заявниці [PERSON] є громадянка України [PERSON] , [INFO] . [INFO] в с.Новоганнівка, Краснодонський район, Луганської області, померла [PERSON] на підтвердження цього факту надано копію довідки про смерть № 47 від 29 липня 2022 року, видане медичним закладом Державною установою «Новосвітлівською дільничною лікарнею». Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст.2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений постановою Верховної Ради України, прийнятою 17 березня 2015 року. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). На підтвердження факту смерті бабусі, заявником долучена копія довідки про смерть № 47 від 29 липня 2022 року, видане медичним закладом Державною установою «Новосвітлівською дільничною лікарнею», який територіально знаходиться на тимчасово окупованій території України на підставі якого видане свідоцтво про смерть. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Факт отримання [PERSON] лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о) підтверджується долученою до заяви довідкою про причину смерті (форми №106/у) №47, яка заповнюється лікарем та видається родичам померлого чи іншим особам для поховання. Дана довідка заповнюється в одному примірнику. Номери довідки про причину смерті і лікарського свідоцтва про смерть мають бути ідентичними. Довідка завіряється круглою печаткою закладу. Таким чином, довідка про причину смерті є невід`ємною частиною лікарського свідоцтва про смерть. В графі довідки про причину смерті померлої [INFO] [PERSON] зазначено наступне: «ракова інтоксикація кахексія верхньої долі лівої легені, 4 стадії метастази в обидві легені, метастази шийно-надключичних лімфовузлів справа». 03.08.2021 року відділом запису актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції самопроголошеної Луганської Народної Республіки заявниці було видано свідоцтво про смерть [NUMBER] померлої [PERSON] . [PERSON] подала документи про державну реєстрацію смерті [PERSON] до Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), проте у реєстрації було відмовлено листом від 09 серпня 2022 року за № 1413/21.4-52 з посиланням на те, що надане заявником копія свідоцтва про смерть [NUMBER] , видане Краснодонським відділом ДРАЦС Луганської області від 03.08.2021 року, що розташоване на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому підстави для здійснення реєстрації смерті відсутні. Виходячи з наявних у справі доказів убачається, що реєстрація смерті [PERSON] у органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати смерть на підставі виданого свідоцтва про смерть у заявника не має, так як цей документ не відповідає визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації смерті, тому відновлення порушених прав заявника не можливо в інший спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку. Встановлення факту смерті заявнику необхідне для проведення реєстрації смерті [PERSON] , у встановленому законом порядку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved