Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить визнати за ним за набувальною давністю право власності на нерухоме майно, а саме на комплекс виробничих будівель: навіс (позначений в технічній документації літерою А1), нежитлова будівля склад для зберігання сільськогосподарської продукції (позначена в технічній документації літерою Б1) загальною площею 915,6 м кв., нежитлова будівля водонапірна вежа (позначена в технічній документації літерою В1) загальною площею 17,4 м кв., нежитлова будівля склад для зберігання сільськогосподарської продукції з прибудовою (позначені в технічній документації літерами Г1, г2 відповідно) загальною площею 964,6 м кв., нежитлова будівля склад для зберігання сільськогосподарської продукції (позначена в технічній документації літерою Д1) загальною площею 832,6 м кв., нежитлова будівля склад для зберігання сільськогосподарської продукції з прибудовою (позначені в технічній документації літерами Е1, е2 відповідно) загальною площею 920,1 м кв., нежитлова будівля склад для зберігання сільськогосподарської продукції (позначена в технічній документації літерою Є1) загальною площею 786,6 м кв., нежитлова будівля свердловини з підвалом (позначені в технічній документації літерами Й1, пд.Й1 відповідно) загальною площею 5,2 м кв., замощення (позначене в технічній документації літерою I), які розташовані за адресою: Черкаська область, Уманський район, Христинівська територіальна громада, с. Богачівка. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач посилається\~на те,\~щоіз 2007 року позивач добросовісно володію майном, а саме: свинарник, корівник, телятник, водонапірна башня, телятник, силосна площадка (асфальт), які розташовані на території с. Богачівка Христинівської територіальної громади, Уманського району, Черкаської області. Станом на час звернення з позовом до суду позивач продовжує відкрито, безперервно володіти зазначеним нерухомим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Вербуватської сільської ради № 173 від 24.06.2022. \~ \~ \~ \~ Таким чином, я відкрито та безперервно володію зазначеним нерухомим майном понад 10 років. За час постійного і безперервного користування нерухомим майном я здійснив капітальний ремонт будівель, відновив їх цільове призначення та протягом усього часу володіння підтримував їх у належному стані. Як позивачу відомо в 2022 році, зазначене нерухоме майно належало співвласникам майна КСП «Рось», правонаступником якого було ФГ «Богачівське». Спірне нерухоме майно на обліку як безхазяйна нерухома річ не обліковується, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Вербуватської сільської ради № 173 від 24.06.2022, яка додана до позовної заяви. Довідкою територіальної громади Христинівської міської ради підтверджується той факт, що спірне майно, а саме нежитлові виробничі приміщення, КСП «Рось», на балансі міської ради не перебувають. Згідно листа Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області № 1113/01-01-12 від 22.04.2013 (копія додана до позовної заяви) відповідно до документів, що знаходяться в реєстраційній справі, колективне сільськогосподарське підприємство «Рось» (ідентифікаційний код: 25213576) с. Богачівка зареєстровано 16.03.1998 року. Сільськогосподарський виробничий кооператив «Рось» (ідентифікаційний код: 25213576) с. Богачівка створено 09.03.2000 року шляхом перетворення при реорганізації колективного сільськогосподарського підприємства «Рось» і є правонаступником. Фермерське господарство «Богачівське» (ідентифікаційний код: 25213576) с. Богачівка створено 27.02.2001 року шляхом реорганізації і є правонаступником сільськогосподарського виробничого кооперативу «Рось». Господарський суд Черкаської області 26.10.2006 року ухвалив ліквідувати фермерське господарство «Богачівське» с. Богачівка (ідентифікаційний код: 25213576) як юридичну особу в зв`язку із банкрутством. Відповідно до довідки Христинівської міської ради про те, що свинарник, корівник, телятни, водонапірна башня, силосна площадка (асфальт) які знаходяться на території с.Богачівка Уманського району Черкаської області на балансі Христинівської ОТГ не знаходяться та земельні ділянки під вище вказані будівлі не виділялись. Згідно даних ухвали Господарського суду Черкаської області від 26.10.2006 року, правонаступники фермерського господарства «Богачівське» с. Богачівка не зазначені. Мною, станом на 01.01.2021 року, виготовлено технічний паспорт на виробничий будинок, який складається з: навіс (позначений в технічній документації літерою А1), нежитлова будівля склад для зберігання сільськогосподарської продукції (позначена в технічній документації літерою Б1) загальною площею 915,6 м кв., нежитлова будівля водонапірна вежа (позначена в технічній документації літерою В1) загальною площею 17,4 м кв., нежитлова будівля склад для зберігання сільськогосподарської продукції з прибудовою (позначені в технічній документації літерами Г1, г2 відповідно) загальною площею 964,6 м кв., нежитлова будівля склад для зберігання сільськогосподарської продукції (позначена в технічній документації літерою Д1) загальною площею 832,6 м кв., нежитлова будівля склад для зберігання сільськогосподарської продукції з прибудовою (позначені в технічній документації літерами Е1, е2 відповідно) загальною площею 920,1 м кв., нежитлова будівля склад для зберігання сільськогосподарської продукції (позначена в технічній документації літерою Є1) загальною площею 786,6 м кв., нежитлова будівля свердловини з підвалом (позначені в технічній документації літерами Й1, пд.Й1 відповідно) загальною площею 5, 2 м кв., замощення (позначене в технічній документації літерою I) та знаходиться за адресою Черкаська область, Уманський район, Христинівська територіальна громада, с. Богачівка. Інформації щодо незавершеного будівництва технічна документація не містить. Позивач у судове засідання не з`явився, своєю заявою просив задовольнити його\~позовні вимоги та розглянути справу за його\~відсутністю. Представник відповідача Христинівська міська рада до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщений\~належним чином, надав суду заяву, якою повідомив, що позовні вимоги позивача відповідач визнає в повному обсязі, просить\~розглянути справу без участі його представника. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини,на яких ґрунтуються позовні вимоги,об`єктивно оцінивши докази,що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін,суд дійшов висновку про\~наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачаються наступні факти та відповідні ним правовідносини, що були встановлені судом на підставі наданих суду доказів: Як стверджує позивач, а відповідач не спростовує, із 2007 року позивач добросовісно володіє майном, а саме: свинарник, корівник, телятник, водонапірна башня, телятник, силосна площадка (асфальт), які розташовані на території с. Богачівка Христинівської територіальної громади, Уманського району, Черкаської області. Станом на момент розгляду справи, позивач продовжує відкрито, безперервно володіти зазначеним нерухомим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Вербуватської сільської ради № 173 від 24.06.2022. Таким чином, позивач відкрито та безперервно володіє зазначеним нерухомим майном понад 10 років. Вища зазначене нерухоме майно належало співвласникам майна КСП «Рось», правонаступником якого було ФГ «Богачівське». Спірне нерухоме майно на обліку як безхазяйна нерухома річ не обліковується, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Вербуватської сільської ради № 173 від 24.06.2022. Окрім того, довідкою №137 територіальної громади Христинівської міської ради підтверджується той факт, що вище вказане майно, а саме нежитлові виробничі приміщення, КСП «Рось», на балансі міської ради не перебувають що свинарник, корівник, телятни, водонапірна башня, силосна площадка (асфальт) які знаходяться на території с.Богачівка Уманського району Черкаської області на балансі Христинівської ОТГ не знаходяться та земельні ділянки під вище вказані будівлі не виділялись. . Згідно листа Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області № 1113/01-01-12 від 22.04.2013 (копія додана до позовної заяви) відповідно до документів, що знаходяться в реєстраційній справі, колективне сільськогосподарське підприємство «Рось» (ідентифікаційний код: 25213576) с. Богачівка зареєстровано 16.03.1998 року. Сільськогосподарський виробничий кооператив «Рось» (ідентифікаційний код: 25213576) с. Богачівка створено 09.03.2000 року шляхом перетворення при реорганізації колективного сільськогосподарського підприємства «Рось» і є правонаступником. Фермерське господарство «Богачівське» (ідентифікаційний код: 25213576) с. Богачівка створено 27.02.2001 року шляхом реорганізації і є правонаступником сільськогосподарського виробничого кооперативу «Рось». Господарський суд Черкаської області 26.10.2006 року ухвалив ліквідувати фермерське господарство «Богачівське» с. Богачівка (ідентифікаційний код: 25213576) як юридичну особу в зв`язку із банкрутством. Згідно даних ухвали Господарського суду Черкаської області від 26.10.2006 року, правонаступники фермерського господарства «Богачівське» с. Богачівка не зазначені. Позивачем, виготовлено технічний паспорт на виробничий будинок, який складається з: навіс (позначений в технічній документації літерою А1), нежитлова будівля склад для зберігання сільськогосподарської продукції (позначена в технічній документації літерою Б1) загальною площею 915,6 м кв., нежитлова будівля водонапірна вежа (позначена в технічній документації літерою В1) загальною площею 17,4 м кв., нежитлова будівля склад для зберігання сільськогосподарської продукції з прибудовою (позначені в технічній документації літерами Г1, г2 відповідно) загальною площею 964,6 м кв., нежитлова будівля склад для зберігання сільськогосподарської продукції (позначена в технічній документації літерою Д1) загальною площею 832,6 м кв., нежитлова будівля склад для зберігання сільськогосподарської продукції з прибудовою (позначені в технічній документації літерами Е1, е2 відповідно) загальною площею 920,1 м кв., нежитлова будівля склад для зберігання сільськогосподарської продукції (позначена в технічній документації літерою Є1) загальною площею 786,6 м кв., нежитлова будівля свердловини з підвалом (позначені в технічній документації літерами Й1, пд.Й1 відповідно) загальною площею 5, 2 м кв., замощення (позначене в технічній документації літерою I) та знаходиться за адресою Черкаська область, Уманський район, Христинівська територіальна громада, с. Богачівка. Інформації щодо незавершеного будівництва технічна документація не містить. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є\~попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи об межений у його здійсненні. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У пунках 5, 9 Постанови №5 Пленуму «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року\~Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що\~вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).\~ Так, згідно зі ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень\~статей 15, 16 ЦПК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. За змістом наведеної норми права, позивач має довести, окрім відкритості, безперервності і давності володіння нерухомим майном, щодо якого у нього відсутні підстави для володіння і набуття права власності, ще і інші обставини, які мають суттєве значення для справи. Верховний Суд України у постанові від 27.09.2018р., по справі № 571/1099/16-ц, зауважив, що при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність, володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном, факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років. Відповідно до п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», для набуття права власності на нерухоме майно, перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння. Факт існування вищевказаного нерухомого майна підтверджується довідкою виконавчого комітету Вербуватської сільської ради № 173 від 24.06.2022, даними технічного паспорту на виробничий будинок, який знаходиться за адресою: Черкаська область, Уманський район, Христинівська територіальна громада, с. Богачівка. Спірне нерухоме майно не є таким, яке виключене з цивільного обороту, а тому дане майно може бути об`єктом набувальної давності. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. У постанові Верховного Суду України, від 20 травня 2015 року, у справі № 3-87гс15 зроблено висновок, що норми\~статті 334 ЦК України\~не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов`язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. В мене\~відсутні будь-які\~правовстановлюючі (юридичні)\~документи,\~зокрема договір\~купівлі-продажу,\~оренди,\~зберігання тощо\~стосовно законних\~підстав володіння\~спірним нерухомим\~майном,\~що відповідає також і висновку якого дійшов Верховний Суд України в Постанові від 27.09.2018р., по справі № 571/1099/16-ц. Аналізуючи поняття добросовісності володіння як підставу для набуття права власності за набувальною давністю за\~статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі № 296/6949/17. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. Тобто, виключено набуття права власності на майно, яке знаходиться у володінні власника і ніколи не вибувало з його володіння. Вказана позиція, висловлена Верховним судом в постанові № 175/4741/16 від 29 березня 2018 року та постанові від 06 вересня 2018 року по справі № 205/1178/16-ц. На момент початку користування мною спірним нерухомим майном (2007 рік) мені не було відомо про власника майна. На протязі всього часу мого користування спірним нерухомим майном і до тепер будь-яких звернень фізичних чи юридичних осіб, в тому числі і в порядку пред`явлення позову до суду з приводу спірного нерухомого майна, до мене не було. Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Відкритість володіння означає, що воно є очевидним для усіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним, але це не означає, що володілець зобов`язаний спеціально інформувати оточуючих про своє володіння річчю. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. З 2007 року і до моменту пред`явлення позову до суду позивач не приховував факт знаходження спірного нерухомого майна в його володінні, відкрито та безперервно ним володів, користувався з 2007 року і до цього часу. Спірне нерухоме майно не вибувало з його володіння та користування навіть на нетривалий час та ні за яких обставин, що також підтверджується довідкою виконавчого комітету Вербуватської сільської ради, а також позицією відповідача викладеному у відзиві. Суд, приймаючи позицію відповідача, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі вищевикладених доводів. Відомостей того, що задоволенням позову будуть порушені права третіх осіб - суд не вбачає і матеріали справи таких не містять. На підставі викладеного та

Outcome: approved