Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Неживий А. В., звернувся до Селидівського міського суду Донецької області із позовом до ТОВ «ТБ «Амстор» про визнання договору іпотеки припиненим та вилучення запису з реєстру обтяжень та заборон відчуження нерухомого майна. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 26 грудня 2006 року між відповідачем та позивачем було укладено договір позики, у відповідності до якого відповідачем було надано позивачу позику в розмірі 353 500 грн. на придбання житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 11 січня 2007 року між сторонами укладено іпотечний договір, згідно з яким Іпотекодавець з метою забезпечення виконання ним зобов`язань за Договором позики від 26 грудня 2006 року передає, а Іпотекодержатель приймає в іпотек нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] . 09 лютого 2012 року ТОВ «ТБ «Амстор» звернулося до Авдіївського міського суду до позивача із позовом про стягнення боргу за договором позики, звернення стягнення на предмет іпотеки. 03 вересня 2012 року ухвалою Авдіївського міського суду Донецької області було затверджено мирову угоду, укладену між ТОВ «ТБ «Амстор» та [PERSON] у зазначеній цивільній справі. У відповідності до п. 1 вказаної мирової угоди [PERSON] визнано позовні вимоги ТОВ «ТБ «Амстор» у розмірі 220 000,00 грн., і він зобов`язався протягом 22 календарних місяців з моменту визнання угоди щомісяця сплачувати кредитору по 10 000,00 грн. , а позивач відмовився від іншої частини позовних вимог. Виконуючи зазначену ухвалу суду позивачем в період з жовтня 2012 року по жовтень 2014 року було сплачено грошові кошти шляхом сплати готівкових коштів через касу ТОВ «ТБ «Амстор». Відповідно до п. 7 Мирової угоди протягом 5 календарних днів з моменту остаточної сплати боржником грошових коштів, зазначений в п. 1 Мирової угоди, ТОВ «ТБ «Амстор» зобов`язався зареєструвати відомості про припинення іпотеки в порядку ст. 17 Закону України «Про іпотеку» та звернутися до нотаріуса з метою зняття накладеної заборони відчуження предмету іпотеки. Проте відповідачем в порушення зазначеного пункту Мирової угоди не було виконано обов`язок щодо реєстрації припинення іпотеки та зняття накладеної заборони відчуження іпотеки. Позивачем неодноразово було направлено відповідачу листи з вимогою щодо виконання положень мирової угоди, затвердженої судом. 24 листопада 2020 року відповідачем надано відповідь про неможливість підготувати та подати необхідні документи для реєстрації припинення іпотеки та зняття накладеної заборони відчуження предмету іпотеки в зв`язку із неможливістю підтвердження виконання позивачем зобов`язань, оскільки необхідні документи (екземпляри Іпотекодавця) були втрачені на тимчасово окупованій території. Водночас, позивач зазначає, що такі документи неодноразово дублювалися для відповідача. Таким чином, позивач вважає, що відповідачем порушується його право власності на майно. За таких обставин, позивач просить суд визнати припиненим Договір іпотеки від 11 січня 2007 року, укладений між ТОВ «ТБ «Амстор» та [PERSON] , у зв`язку із виконанням основного зобов`язання, а також вилучити запис з реєстру Іпотек, обтяжень та заборон відчужень щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомили належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що просить ухвалити рішення з урахуванням наданого відзиву. Разом з тим, суд звертає увагу, що одного відзиву на позовну заяву від представника відповідача до суду не надходило. Третя особа, що не заявляє вимог щодо предмету спору, - [PERSON] - в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. У відповідності до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно з ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. За положеннями, визначеними в ч. 1 ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Так, згідно з ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. З матеріалів справи вбачається, що 26 грудня 2006 року між ТОВ «ТБ «Амстор» та [PERSON] був укладений договір позики, згідно з яким позикодавець зобов`язався надати позичальникові позику на придбання нерухомого майна - житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а останній зобов`язався повернути позику у визначений даним договором термін. Згідно з п. 2.1 даного Договору сума позики складає 353 500 грн. За умовами, встановленими в п. 5.1.2 Договору позики, виконання зобов`язань Позичальником забезпечується іпотекою нерухомого майна, на придбання якого надається позика, та розташованого за адресою: [ADDRESS] . На виконання зазначеного пункту Договору, між сторонами 11 січня 2007 року був укладений Іпотечний договір, згідно з яким Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання Зобов`язання, що випливають з Договору позики від 26 грудня 2006 року, передає, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим Договором, нерухоме майно, а саме житловий будинок з мансардою та надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності Іпотекодавця на предмет іпотеки підтверджується договором купівлі-продажу від 28 грудня 2006 року, посвідченим державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори 28 грудня 2016 року за реєстровим № 5741, який зареєстрований у Державному реєстрі правочинів28 грудня 2006 року за № 1849661 та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП БТІ Ясинуватської міської ради 09 січня 2007 року за № 1693259, номер запису: 5164, в книзі 39. За змістом п. 1.6 Іпотечного договору на період дії цього Договору Предмет іпотеки залишається у володінні та користуванні Іпотекодавця. За вимогами, встановленими п. 1. 7 даного Договору у випадку невиконання або неналежного виконання положень Договору позики та/або невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем відповідних положень цього Договору, Іпотекодержатель має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки. Згідно з п. 1.12 Іпотечного договору за домовленістю Сторін накладається заборона відчуження на Предмет іпотеки на підставі повідомлення Іпотекодержателя за рахунок Іпотекодавця. За умовами п. 3.4 Іпотечного договору Іпотека припиняється, зокрема, виконанням у повному обсязі Зобов`язань. З матеріалів справи також вбачається, що 03 вересня 2012 року Авдіївським міським судом Донецької області постановлено ухвалу у цивільній справі за № 2/0501/228/2012 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Амстор» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, звернення стягнення на предмет іпотеки. Даною ухвалою суду затверджену мирову угоду, укладену між ТОВ «ТБ «Амстор» та [PERSON] . Так, за змістом п. 1 Мирової угоди відповідач ( у справі [PERSON] ) визнає позовні вимоги позивача ( у справі ТОВ «ТБ «Амстор») в розмірі 220 000,00 грн. і зобов`язується протягом 22 календарних місяців з моменту визнання мирової угоди відповідною ухвалою Авдіївського міського суду Донецької області, щомісяця сплачуючи позивачу 10 000,00 грн. безготівковим шляхом на розрахунковий рахунок позивача або готівкою до каси позивача, а позивач відмовляється від іншої частини позовних вимог (за умови виконання відповідачем умови цього пункту Мирової угоди щодо своєчасної сплати боргу). У разі розірвання трудового договору між Сторонами з будь-яких підстав відповідач в день звільнення здійснює остаточний розрахунок з позивачем за Мировою угодою. Згідно з п. 6 Мирової угоди, що визнана судом, у випадку виконання, зокрема, п. 1 Мирової угоди, зобов`язання відповідача за Договором позики вважаються виконаними/припиненими в повному обсязі. За умовами, визначеними в п. 7 Мирової угоди, протягом 5 календарних днів з моменту остаточної сплати відповідачем грошових коштів, які зазначені в п. 1 Мирової угоди, позивач зобов`язаний зареєструвати відомості про припинення іпотеки в порядку ст. 17 Закону України «Про іпотеку» та звернутися до нотаріуса з метою зняття накладеної заборони відчуження предмети іпотеки за Іпотечним договором від 11 січня 2007 року, укладеним між ТОВ «ТБ «Амстор» та [PERSON] , посвідченим державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Лук`янець Л. В. , в реєстрі за № 52. Ухвала набрала законної сили 09 вересня 2012 року. Позивачем у даній справі надано копії квитанцій про виплату грошових коштів в сумі 220 000,00 грн. за договором позики за вказаною мировою угодою. З матеріалів справи також вбачається, що позивачем неодноразово направлялися звернення до відповідача з вимогою про виконання пункту Мирової угоди щодо реєстрації припинення іпотеки та зняття заборони відчуження на предмет іпотеки. Матеріали справи містять відповідь ліквідатора ТОВ «ДБ «Амстор» О. В. Кирик, згідно з яким у останньої відсутні документи на підтвердження виконання позивача зобов`язань за Мировою угодою, у зв`язку із чим вона не має можливості вчинити дії щодо реєстрації відомостей про припинення іпотеки та зняття заборони на відчуження предмету іпотеки. Також дана відповідь містить посилання на те, що документи, які були надані позивачем, на підтвердження виконання зобов`язань за мировою угодою, затвердженою ухвалою Авдіївського міського суду Донецької області від 03 вересня 2012 року, не засвідчені жодним чином. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що обов`язок щодо реєстрації припинення іпотеки та зняття заборони відчуження майна позивача виник з ухвали суду про визнання мирової угоди між сторонами, та позивач у своїх вимогах викладає фактичні обставини, які зводяться до того, що відповідачем не виконано умови мирової угоди, визнаної судом. Суд також зауважує, що дана ухвала постановлена у вересні 2012 року, тому до даних відносин застосовуються положення ЦПК України в редакції, що діяла станом на дату визнання мирової угоди. Так, чинний на той момент ЦПК України не передбачав наслідки невиконання умов мирової угоди. Разом з тим, ухвала суду є судовим рішенням, яке, в свою чергу, є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Тому у разі якщо визнана ухвалою суду мирова угода не виконується сторонами такої угоди у добровільному порядку, ухвала суду про визнання мирової угоди підлягає виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, тобто в порядку, визначеному в Законі України «Про виконавче провадження». У випадках невиконання зобов`язаною стороною умов мирової угоди, укладеної в процесі виконання судового рішення і затвердженої судом, заінтересована сторона може звернутися до органів виконавчої служби із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено цю угоду. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до органів виконавчої служби із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено мирову угоду. Фактично позовна заява зводиться до того, що відповідачем не виконуються умови затвердженої судом мирової угоди, що не можна ототожнювати з виконанням зобов`язань в розумінні ст. ст. 626, 629 ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх цивільних прав, що є підставою для відмови у задоволенні позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed