Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

23.05.2022 року позивачка звернулася до суду із даною позовною заявою, в якій просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову було зазначено, що відповідач по справі як батько дитини разом із дитиною не мешкає, відбував покарання в установах відбування покарання. Мати дитини померла у 2021 році після чого дитині було встановлено статус дитини позбавленої батьківського піклування та позивачку призначено її опікуном. Після звільнення з місць позбавлення волі відповідач долею дитини, її виховання та розвитком не займається, веде аморальний образ життя. Дитина в матеріальному та духовному плані повністю знаходиться на утриманні позивачки по справі. Ухвалою судді від 13 червня 2022 року провадження у справі було відкрито у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, визначено сторонам по справі строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення, третій особі по справі наданий строк для подання письмових пояснень (а.с.28). Ухвалою суду від 14 липня 2022 підготовче судове засідання по справі закрито, призначено справу до слухання по суті, встановлено відсутність відзиву з боку відповідача та письмових пояснень третьої особи, визначено, що вислуховування дитини у судовому засіданні не є обов`язковим, враховуючи її вік та відповідний віку стан розвитку (а.с.37). У судове засідання сторони не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Позивачка, враховуючи не явку відповідача, надала суду заяву від 18.08.2022 року про слухання справи за її відсутності та підтримку позовних вимог (а.с.47). Представник третьої особи за посадою, враховуючи неявку відповідача, надав суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги позивачки підтримав та просив їх задовольнити, підтримавши висновок третьої особи по справі про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини від 18.05.2022 року (а.с. 46). Відповідач у судове засідання не прибув, причини не явки суду не повідомив, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с.43-44), у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, враховуючи, що це вже є другою неявкою відповідача у судове засідання без поважних причин та неповідомлення ним про причини неявки. Враховуючи відсутність згоди позивача на заочний розгляд справи, вона розглядається у загальному порядку. Перепон для розгляду справи по суті суд не вбачає. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів, суд приходить до думки, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Дитина - [PERSON] - народилася [INFO] (актовий запис №78 від 12.04.2016 року), її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 30.06.2021 (а.с.13). [INFO] у м. Первомайський Харківської області померла мати дитини [PERSON] (актовий запис №51 від 19.01.2021 року), що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 30.06.2021 (а.с.14). Батько дитини - відповідач по справі - [PERSON] вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08.06.2017 року по справі №632/517/17 був засуджений до 4 років 2 двох місяців позбавлення волі, які рахувалися з моменту його затримання (а.с.15-16). Відповідно до копії довідки №12 державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81) Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відповідач по справі був звільнений з місць позбавлення волі 19.12.2021 року (а.с.17). Копією довідки від 23.02.2022 року за №01-34/228 комунального некомерційного підприємства «Первомайський центр первинної медико-санітарної допомоги», яка була надана позивачці по справі, встановлено, що з 2020 року дитина перебувала на обліку як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, з цього ж часу дитина знаходиться під опікою бабусі [PERSON] . Батько дитини станом здоров`я дитини ніколи не цікавився, до медичного закладу не приходив (а.с.18). Як вбачається з копії довідки комунального закладу «Первомайський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №5 «Малятко» комбінованого типу Первомайської міської ради Харківської області від 22.03.2022 року №35 дитина відвідує вказаний дитячий заклад з 08.09.2021 року, вихованням та доглядом за дитиною займається бабуся [PERSON] , тато хлопчика вихованням дитини не займається, у закладі дощкільної освіти жодного разу не з`являвся (а.с.19). Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання від 26.04.2022 року №1998, видану відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Дитина станом на час розгляду питання щодо позбавлення батьківських прав фактично мешкає з бабусею за адресою: [ADDRESS] , забезпечена усім необхідним для життя, виховання та повноцінного розвитку, а бабуся самостійно займається вихованням онука. 18.05.2022 року за №01-34/1041 третьою особою по справі був прийнятий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Підставою для прийняття вказаного рішення стало встановлення того факту, що [PERSON] не має наміру займатися вихованням сина, не бажає змін у відношенні до власного життя та життя сина. Дослідивши подані документи, третя особа по справі встановила факт ухилення відповідача від обов`язку щодо виховання дитини, що є достатньою підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до частин 1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до частин 3 та 4 ст.155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У пункті 16 постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. У відповідністю зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Досліджені судом докази дають підстави дійти висновку про доведеність свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо сина [PERSON] , [INFO] , а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина. Щодо вимог про стягнення аліментів, заявлених разом із позовною заявою про позбавлення батьківських прав, суд зазначає наступне. Згідно з частиною п`ятою ст.183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вказаний розмір аліментів є мінімально визначеним розміром аліментів для відповідної кількості дітей. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, в даній справі заявлені позивачкою вимоги про стягнення аліментів є законодавчо визначеним та таким, що є мінімально встановленим. При визначенні строку дії рішення про стягнення аліментів, суд визначає його строком, поки дитина мешкає з позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні, оскільки станом на час розгляду справи даних про надання позивачці іншого статусу, ніж інший законний представник дитини, разом з яким проживає дитина, суду надані не були. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне. Оскільки за вимогою про позбавлення батьківських прав позивачка сплатила визначений законом судовий збір, то відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України його слід стягнути на її користь з відповідача. Щодо вимог про стягнення аліментів, суд зазначає, що оскільки на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, тому відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати в цій частині, які складаються з несплаченого позивачкою судового збору у розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved