Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на власне утримання до досягнення дитиною трирічного віку.\~Позивач посилається\~на те,\~що вона\~перебуває у\~зареєстрованому шлюбі\~з відповідачем\~з 20.08.2019\~року.\~Від шлюбу\~мають спільного\~малолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Позивач вказує,\~що з\~липня 2022\~року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, фактично припинили сімейні відносини. А тому шлюб просить розірвати. Також позивач зазначає про те, що відповідач добровільно не надає допомогу на утримання їх спільного сина [PERSON] , у зв`язку з чим остання просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі ј частини заробітку щомісячно. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її власне утримання в розмірі 1000,00 грн щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки дитина проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні, а дохід складають лише виплати соціальної допомоги, у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною. На підставі викладеного, а також враховуючи той факт, що відповідач має матеріальну можливість надавати таку допомогу, позивач просить суд задовольнити вказані вимоги про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина та на її власне утримання. Також позивач просить суд стягнути із [PERSON] на її користь понесені нею судові витрати в розмірі 992,40 грн судового збору та 1600,00 грн по оплаті правової допомоги адвоката. 01.08.2022\~відкрито провадження\~у справі. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву в якій позов підтримала повністю та просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 20.08.2019 [PERSON] та [PERSON] вступили у шлюб (а.с.8). Сторони мають спільного малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.6). З липня 2022 року сторони проживають окремо. На даний час дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання від 18.07.2022 №714/02-18/3 (а.с.9). Доказів того, що відповідач [PERSON] добровільно надає допомогу на утримання дитини, матеріали справи не містять. Згідно із ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Частинами 3, 4 ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як встановлено судом, сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, не примирилися. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, а також того, що особа має право вільно вирішувати питання щодо розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин суд вважає, що позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини із усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Стосовно стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, доказів щодо відсутності можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини не подавав, суд дійшов висновку про стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини слід задовольнити повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із наявної у матеріалах справи квитанції №0.0.2613341226.1 від 19.07.2022. позивачем сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду в розмірі 992,40 грн (а.с.12). Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 992,40 грн сплаченого судового збору. Враховуючи, що позивач звернулася до суду із позовною вимогою про стягнення аліментів та при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору за вказаною вимого, то із відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 992,40 грн. З урахуванням вимог ч.1, п.1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до судових витрат відносяться, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь понесені витрати на правничу допомогу. Судом встановлено, що згідно наявної у справі квитанції про оплату послуг адвоката, акту приймання-передачі, розрахунку вартості послуг, ордера про надання правової допомоги, позивач [PERSON] понесла витрати на правову допомогу в розмірі 1600,00 грн. (а.с.14-16). З урахуванням положень п.1 ч.2 ст.\~141\~ЦПК України із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають відшкодуванню вказані вище витрати на правову допомогу в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved