Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником нежитлових приміщень: склад літ.\~«П», площею 465,9 кв.м, склад літ. «Р», площею 258,2 кв.м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці, загальною площею 5734 га, кадастровий номер 5910136600:03:002:0016, комунальної форми власності. Оскільки відповідач не є власником вищевказаної земельної ділянки, то, у відповідності до ст. 206 ЗК України, п. 14.1.147 ПК України, вона зобов`язувана сплачувати оренду плату за користування землею на користь об`єднаної територіальної громади м. Суми. Проте, у період 2018-2021 років кошти за користування земельною ділянкою до Сумської міської ради від [PERSON] не надходили, що свідчить про втрату майна, яке є «виправданим очікуванням» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Дії по оформленню права користування спірною земельною ділянкою (укладенню договору оренди) відповідачем не вчинялися, сума недоотриманого доходу становить 240459,75 грн. Тому позивач просить суд стягнути із [PERSON] на користь СМР кошти в розмірі 240459,75 грн. за використання земельної ділянки, площею 2500 га, за адресою: [ADDRESS] , без оформлення договору оренди за період з 01.05.2018 року по 30.04.2021 року. Ухвалою суду від 30.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зауважила про заперечення проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмовому відзиві, де зазначено, що дійсно вона, згідно договору дарування від 12.12.2017 року, є власником нежитлових приміщень (складів), розташованих на земельній ділянці, кадастровий номер 5910136600:03:002:0016, за адресою: [ADDRESS] . Ці два склади є окремими об`єктами нерухомого майна, яких на спірній земельній ділянці знаходяться чотири, а тому в користуванні [PERSON] перебуває лише частина земельної ділянки за вищевказаною адресою. Відповідач стверджує, що вона не займається підприємницькою діяльністю, а належні їй приміщення перебувають у безоплатному користуванні її чоловіка, тобто [PERSON] не є податковим агентом. 19.05.2021 року вона отримала лист Департаменту забезпечення ресурсних платежів «Про визначення недоотриманого доходу», у якому було запропоновано укласти договір про добровільне відшкодування недоотриманих коштів у вигляді орендної плати за землю Сумської міської територіальної громади кадастровий номер 5910136600:03:002:0016. 27.05.2021 року [PERSON] звернулася до Управління «ЦНАП у м.\~Суми» СМР із проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , в оренду, на що отримала відмову рішенням СМР від 29.09.2021 року №\~1747 обґрунтовану потраплянням земельних ділянок в межі сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 5910136600:03:002:0016. З наведеного вбачається, що окремо сформованого об`єкта цивільних прав земельної ділянки з кадастровим номером під нерухомим майном, належним відповідачу, не існує, а тому вимога про стягнення недоотриманих грошових коштів за її користування у вигляді орендної плати є необґрунтованою. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні у справі матеріали в їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.12.2021 року, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на підставі Договору дарування від 12.12.2017 року, є одноособовим власником нежитлових приміщень: склад літ. «П», площею 465,9 кв.м, склад літ. «Р», площею 258,2 кв.м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136600:03:002:0016, із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, перебуває у комунальній власності Сумської міської ради, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.04.2021\~року (а.с.8-10). Листом №\~06.01-16/552 від 22.02.2021 року Департамент забезпечення ресурсних платежів СМР повідомив [PERSON] про необхідність усунення порушень земельного законодавства, шляхом укладення із Сумською міською радою договору оренди частини земельної ділянки за кадастровим номером 5910136600:03:002:0016 за адресою: [ADDRESS] , яка використовується [PERSON] без зареєстрованого у встановленому законом порядку права користування (а.с.12-13). 19.03.2021 року листом №\~3432/5/18-28-24-1614 Головне управління ДПС у Сумській області надало Департаменту забезпечення ресурсних платежів СМР інформацію щодо несплати [PERSON] у період 2018, 2019, 2020 та 2021 років земельного податку/орендної плати за користування земельно ділянкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). 26.05.2021 року Департамент забезпечення ресурсних платежів СМР звернувся до [PERSON] з листом №\~06.01-16/1685, у якому наголосив про використання земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , без державної реєстрації права користування нею та додав Розрахунок розміру недоотриманих доходів, виходячи з площі земельної ділянки, що використовується [PERSON] , у період з 01.05.2018 року по 30.04.2021 року в сумі 240459,75\~грн., яку запропонував сплатити у добровільному порядку (а.с.14-15). Ставки орендної плати за користування земельними ділянками визначенні рішеннями Сумської міської ради №\~2041-МР від 26.04.2017 року, №\~3576-МР від 20.06.2018 року, №\~5298-МР від 19.06.2019 року; №\~7000-МР від 24.06.2020 року (а.с.19-67). Відповідач [PERSON] грошові кошти (оренду плату) за користування земельною ділянкою комунальної форми власності у добровільному не сплачує, що призвело до недоотримання доходу Сумською міською радою в сумі 240459,75 грн. За правилом\~ст.\~206\~ЗК України,\~використання землі\~в Україні\~є платним.\~Об`єктом плати\~за землю\~є земельна\~ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п. 14.1.147 ПК України). Земельний податок обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (п. 14.1.72 ПК України). У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Порядок передачі земельних ділянок в оренду регламентований ст. 124 ЗК України. Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 28.02.2020 року по справі №\~913/169/18, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1\~статті 1212 ЦК України\~(аналогічна правова позиція закріплена в п. 94 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року по справі № 629/4628/16-ц). Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно із положеннями ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №\~475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 31.06.2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності». Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, у період з 01.05.2018 року по 30.04.2021 року, за відсутності укладеного договору оренди, відповідач [PERSON] здійснювала використання земельної ділянки, кадастровий номер 5910136600:03:002:0016, за адресою: [ADDRESS] , на якій знаходиться належне їй нерухоме майно (склади), не сплачуючи відповідні орендні платежі, внаслідок чого Сумська міська рада, як власник спірної земельної ділянки, втрачає належне їй майно у вигляді коштів в якості орендної плати, тобто, відбувається факт безпідставного збереження орендної плати відповідачем за рахунок позивача. Щодо тверджень відповідача про відсутність у неї статусу суб`єкта підприємницької діяльності, внаслідок чого вона не є податковим агентом, а тому не зобов`язана сплачувати орендні платежі, то така думка повністю спростовується положеннями ст. 93 ЗК України, де зазначено про можливість передачі земельних ділянок в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Крім того, згідно із ст.ст. 5, 21 ЗУ «Про оренду землі», орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Також суд зауважує, що [PERSON] набула права власності на нежитлові приміщення (склади) за адресою: [ADDRESS] , 12.12.2017 року, а питанням оформлення права користування земельною ділянкою за вказаною адресою, яка відноситься до комунальної форми власності, відповідач стала займатися 27.05.2021 року, звернувшись до Сумської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. В той же час, позивачем ініціюється питання про стягнення коштів, безпідставно збережених внаслідок користування спірною земельною ділянкою без укладення договору оренди, за період з 01.05.2018 року по 30.04.2021 року. Тобто, зволікання з оформленням у встановленому законом порядку права користування земельною ділянкою не надає відповідачу можливості її використання без сплати відповідних платежів. Тобто, в даному випадку, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди (іншого речового права) щодо земельної ділянки, на якій розташовані ці об`єкти, відносини з фактичного користування нею без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, а наявність або відсутність вини відповідача в даному випадку не підлягає дослідженню. Таким чином, зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих сторонами доводів у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість відновлення порушених прав Сумської міської ради у спосіб, обраний позивачем, шляхом стягнення із [PERSON] недоотриманого доходу за використання земельної ділянки, площею 2500 га, за адресою: [ADDRESS] , без оформлення договору оренди у період з 01.05.2018 року по 30.04.2021 року в розмірі 240459,75 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3606,90 грн.

Outcome: approved