Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області звернувся [PERSON] до відповідачки [PERSON] , в якому просить визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом з ним. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 січня 2006 року між ними з відповідачкою зареєстровано шлюб. В даному шлюбі вони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 07.10.2020 шлюб між ними з відповідачкою розірваний. Після розлучення і до цього часу вони не дійшли остаточної згоди щодо місця проживання дітей. Дочка виявила бажання проживати з матір`ю, а син - з батьком, який належним чином піклується про сина, опікується його інтересами і потребами. На даний час син проживає разом з батьком. У будинку створені всі умови для проживання, виховання та утримання дітей, обладнане місце для проведення навчання та їх дозвілля. У них з сином склалися дружні стосунки, син більш «прив`язаний» до батька, ніж до матері. Позивач має стабільний дохід, завдяки якому може в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку сина, тому просив визначити місце проживання сина саме з ним. В судове засідання позивач та його представник адвокат Супрун Л.В. не з`явились. Від представника позивачки надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, наведених в позові, а справу просив розглянути без його участі та участі позивача та просив судові витрати по справі залишити за ним. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01 березня 2013 року виконавчим комітетом Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області /а.с. 13. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 07.10.2020, яке набрало законної сили 09.11.2020, шлюб між сторонами розірваний, при цьому місце проживання дітей не визначено /а.с. 19-22/. Після розлучення дочка виявила бажання проживати з матір`ю, а син проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] займається веденням домашнього господарства, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг та нарікань від сусідів та жителів села на нього не надходило, що підтверджується довідкою № 935 від 16.06.2022 /а.с. 15/. Син знаходиться на утримання батька, згідно довідки Онуфріївської селищної ради № 237 від 29.03.2022 /а.с. 17/. Будинок [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 02.10.2007 [PERSON] , державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори, та витягу з Державного реєстру правочинів, належить на праві власності [PERSON] /а.с. 25, 27/. У відповідності до довідки № 96 від 23.06.2022, наданої АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», [PERSON] працює на зазначеному підприємстві з 23.02.2022, займає посаду обрубувача та має стабільний дохід /а.с. 16/. Згідно виробничої характеристики за час роботи порушень трудової та суспільної дисципліни не мав, зарекомендував себе як відповідальний, грамотний, дисциплінований працівник. Завдання майстра виконував, у виробничій бригаді конфліктів із товаришами по роботі не мав /а.с. 24/. Згідно довідки № 44 КНП «Онуфріївська центральна районна лікарня» від 16.06.2022 [PERSON] на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті не знаходиться, за допомогою не звертався /а.с. 18/. Відповідно до частин 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. За частинами 2 та 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст. 141 СК України мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Враховуючи, що позивач має бажання та можливість самостійно утримувати сина, з яким у нього склалися теплі стосунки, з урахуванням інтересів дитини, при цьому, беручи до уваги, що відповідачка не заперечує проти цього та погодилась з такими доводами позивача, суд приходить до висновку про можливість визначення місця проживання малолітнього сина з батьком. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначено позивачем в позові, він не наполягає на відшкодування відповідачкою судових витрат по справі, тому ці витрати не підлягають стягненню з відповідачки на його користь. На підставі поданих по справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними.

Outcome: approved