Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 7000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду до повноліття дитини. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Після розірвання шлюбу з відповідачем проживали спільно, [INFO] у них народився син [PERSON] , у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач [PERSON] . З вересня 2021 року припинили будь-які відносини з відповідачем, проживають окремо. З січня 2021 року вона офіційно ніде не працює, має лише тимчасовий заробіток. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини, приховує свій дійсний заробіток, хоч офіційно працевлаштований у Республіці Польща, де отримує заробітну плату у розмірі 30000 гривень. Крім того, син [PERSON] відноситься до частохворіючих дітей, про що свідчить заключення ЛКК. На лікування сина у грудні 2021 року вона витратила 2974,23 гривні. Посилаючись на норми ст.51 Конституції України, статтей 180,182,191 СК України, постанову Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 7000 гривень щомісячно. Ухвалою суду від 18 лютого 2022 року провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у заяві та доповнила, що з відповідачем проживають окремо, малолітня дитина проживає з нею. Дитина часто хворіє, що потребує додаткових витрат. Крім того, дитина відвідує різні гуртки, що потребує також значних витрат. Відповідач в добровільному порядку не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина, хоч має можливість її надавати. Враховуючи вік дитини, його потреби та те, що інших утриманців відповідач не має, відповідач має сплачувати аліменти на утримання сина у визначеному нею розмірі. Просить позовні вимоги задовольнити. В судові засідання 04 квітня, 23 травня, 24 червня та 16 серпня 2022 року відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому порядку. Заяв чи клопотань до суду відповідач не подавав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано 10 червня 2008 року (а.с.9). Від спільного проживання, сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач [PERSON] , матір`ю - позивач [PERSON] , сторони по справі (а.с.10). Згідно довідки Рокитнівської селищної ради №10-01/15 від 25.01.2022, [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] у домогосподарстві [PERSON] . До складу її сім`ї входять дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , Діти проживають з матір`ю і знаходяться на повному її утриманні (а.с.11). Також встановлено, що з 11.01.2021 [PERSON] не працює, звільнена з роботи у зв`язку із закінченням трудового договору, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.13). Згідно заключення ЛКК №2188 від 23.12.2021, [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: часті ГРВІ, деформація жовчного міхура, синдром гіперзбудливої дитини (а.с.19). Відповідно до ст.ст.180,181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд має враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України за заявою одержувача суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Слід зазначити, що у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривень, з 1 грудня - 2272 гривні. Для дітей віком від 6 до 18 років становить: 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні, що визначено Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік». Враховуючи обставини справи та правові норми, суд дійшов висновку про визначення аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 3000 гривень щомісячно, що цілком, з врахуванням обов`язку позивача по його утриманню, забезпечить подальше утримання та виховання дитини. Посилання позивача на те, що у зв`язку з частими захворюваннями сина, вона несе додаткові витрати, не заслуговує на увагу суду, оскільки позивач не позбавлена права стягнення з відповідача на її користь таких витрат в установленому порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial