Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

Позивач 09.11.2021 року звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 23466,54 грн., суму сплачених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі 1122,20 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.03.2020 в м.Одесі сталася ДТП за участі автомобіля БМВ, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Хюндай, реєстраційний номер [NUMBER] під керування [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Одеси від 04.06.2019 [PERSON] визнано винним у вчинені ДТП. Транспортний засіб відповідача на час ДТП не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Заподіяна шкода не була відшкодована відповідачем потерпілій особі. [PERSON] звернулася до МТСБУ з метою отримання відшкодування. МТСБУ сплатило потерпілій особі відшкодування в розмірі 25795,36 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.11.2021 справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.12.2021 року провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 07.02.2022 року. У судове засідання 07.02.2022 року сторони у судове засідання не з`явились, з метою повторного повідомлення відповідача розгляд справи відкладено на 29.03.2022 року. У зв`язку з неявкою сторін до судового засідання 29.03.2022 року розгляд справи відкладено на 17.05.2022 року. Варто відзначити, що на електронну пошту суду 29.03.2022 надійшла заява ніби то від представника відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи, втім ордеру чи довіреності на підтвердження представлення інтересів [PERSON] суду надано не було, тому така заява не може прийматися до уваги. У зв`язку з відсутністю доказів про сповіщення учасників справи, розгляд справи у судовому засіданні 29.03.2022 було відкладено на 17.05.2022. У судове засідання 17.05.2022 учасники справи не з`явилися, розгляд справи було відкладено на 05.07.2022. У судове засідання 05.07.2022 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце були повідомлені належним чином. Представник позивача звертався до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. На електронну адресу Приморського районного суду м. Одеси 30.08.2022 нібито від [PERSON] надійшов лист, в якому просить відкласти розгляд справи у зв`язку з хворобою, а саме запаленням легень. Такий лист не підписаний Електронно-цифровим підписом, тому не приймається судом до уваги. Більше того, будь-яких доказів на підтвердження перебування на лікування до листа не додано. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що 05.03.2020 року в м.Одесі, по вул. Світанку, біля будинку №49 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля BMW, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Hyundai, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що підтверджується Постановою Київського районного суду м. Одеси у справі №947/6501/20 від 04.06.2020 року, якою [PERSON] визнано винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, накладено на нього адміністративне стягнення (а.с.32-33). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Полісу на транспортний засіб з реєстраційним номером [NUMBER] не знайдено (а.с.8-9). 11.03.2020 [PERSON] звернулася до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди заподіяної ДТП (а.с.12). Відповідно до звіту №579/20 від 06.04.2020 вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai, номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 05.03.2020, станом на 24.03.2020 становить 56 16,96 грн. (а.с.22-26). Наказом МТСБУ від 12.08.2020 року вирішено сплатити [PERSON] 23\~466,54 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.19). Виплата коштів підтверджується платіжним дорученням №1481008 від 13.08.2020 року (а.с.21). Таким чином, МТСБУ за шкоду завдану [PERSON] сплатила потерпілій особі кошти у розмірі 23\~466,54 грн. За звіт про оцінку автомобіля МТСБ сплатило кошти у розмірі 1\~122,20 грн., відповідно до акту та платіжного доручення №1478460 від 06.05.2020 (а.с.18, 21). Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, з урахуванням встановленої вини з боку [PERSON] у ДТП та здійснення виплати з боку МТСБУ, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному розмірі. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 2 270 грн.

Outcome: approved