Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

02.05.2022 [PERSON] подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до ТзОВ "Вердикт Капітал", треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук\~Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук В.І., в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №841, виданий 08.01.2022 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук\~Т.В., про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованості за кредитним договором №500939678 від 14.05.2014 в розмірі 193 886,80 грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги такими обставинами. 07.12.2015 Турківським районним судом Львівської області у справі №458/1134/15-ц ухвалено рішення про стягнення з нього на користь ПАТ "Альфа Банк" заборгованості за кредитним договором в сумі 75 890,40 грн та витрати по сплаті судового збору. 13.01.2016 видано виконавчий лист, який передано до виконання до відділу виконавчої служби. 05.07.2021 заступником начальника Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Жавко М.Я. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. В постанові вказано, що з нього стягнуто заборгованість по кредиту в сумі 40 753,91 грн., яку перераховано в користь стягувача ПАТ "Альфа Банк", заборгованість в сумі 7721,29 перераховано в користь ТзОВ "Вердикт Капітал". Залишок заборгованості становить 28 633,20 грн. 20.01.2022 Турківським районним судом Львівської області в даній справі винесено ухвалу про задоволення заяви стягувача ТзОВ "Вердикт Капітал" про видачу дубліката виконавчого листа. На початку березня 2022 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, з якої дізнався, що виконавче провадження відкрито щодо виконання виконавчого напису. Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не дотримано вимог законодавства, а саме: стягувач не надав нотаріусу достатніх документів, за якими стягнення проводиться в безспірному порядку та не підтвердив належними доказами безспірність сум заборгованості. Жодної вимоги від відповідача про погашення заборгованості за кредитним договором на адресу позивача не надходило. Просить визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 02.05.2022 відкрито провадження у справі. 03.06.2022 до суду надійшла заява позивача та його представника - адвоката Буняк\~Д.М. про витребування доказів. Ухвалою суду від 03.06.2022 витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" завірені копії документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису та витребувано від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. копію справи (завірені копії документів), які стали підставою для вчинення виконавчого напису. У судове засідання позивач та його представник - адвокат Буняк Д.М. не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за їх відсутності. Позов підтримують повністю. Не заперечують проти винесення заочного рішення у справі. Представник позивача надав суду копії матеріалів виконавчого провадження №68780464, які надані йому приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчук В.І. на адвокатський запит №05 від 31.03.2022. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав. Треті особи приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук В.І. в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили. Відповідно до ухвали суду від 03.08.2022, суд проводить заочний розгляд справи. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 14.05.2014 між ПАТ "Альфа Банк" та позивачем [PERSON] укладений кредитний договір №500939678 про надання кредиту, згідно з яким загальний розмір наданого кредиту становить 48 273,38 грн., процентна ставка є фіксованою і становить 15,99 %. 08.01.2022 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. на підставі статей 34, 87-91 Закону України "Про нотаріат", глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 №296/5 та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №841, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованість, що виникла за кредитним договором №500939678 від 14.05.2014, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між АТ "Альфа Банк" (правонаступником якого є ТОВ "Вердикт Капітал") та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ "Альфа Банк" за вказаним кредитним договором є ТОВ "Кредитні ініціативи" на підставі Договору №1 про відступлення прав вимоги від 21.06.2016, яке уступило отримані права та обов`язки ТзОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" на підставі Договору №2019-1КІ/ВЕСТА про відступлення прав вимоги від 26.12.2018, яке уступило отримані права та обов`язки ТзОВ "Вердикт Капітал" на підставі Договору №16-01/19/1 про відступлення прав вимоги від 16.01.2019. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 16.01.2019 по 27.10.2021. Вважаючи виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позивач оспорив такий в суді з наміром захистити своє порушене цивільне право. Вирішуючи спір, суд виходить з таких положень закону та відповідних правовідносин. Так, згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У положеннях ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 №3425-XII\~ (далі\~Закон\~№ 3425\~ХІІ),\~порядок вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами та\~посадовими особами\~органів місцевого\~самоврядування встановлюється\~Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону № 3425 ХІІ, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону № 3425 ХІІ, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку №1172. Водночас, Перелік №1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі №3425-XII\~та Порядку №296/5. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв\~Постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів». Цією Постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" Переліку №1172 та доповнено його новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Вказана Постанова № 662 від 26.11.2014 надала право нотаріусу вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, вказану постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін, а Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Відтак, чина редакція Переліку №1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Оскаржуваний позивачем виконавчий напис був вчинений нотаріусом 08.01.2022, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Отже, станом на 08.01.2022 чинне законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису за кредитним договором, укладеному в простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. Як видно з наданої суду копії кредитного договору№500939678 про надання кредиту від 14.05.2014, такий підписано [PERSON] , без нотаріального посвідчення. Відтак, суд встановив, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально та суду не надано доказів на підтвердження протилежного. При цьому, незважаючи на відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору та те, що судовим рішенням 22.02.2017 були скасовані зміни до Переліку №1172 в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі договору кредиту, який не є нотаріально посвідченим договором. За таких обставин, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем оригіналу нотаріально посвідченого договору кредиту. При цьому, суд враховує те, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому дослідження питання щодо безспірності за кокретних обставин у цій справі не вплине на вирішення спору, з урахуванням порушеної нотаріусом процедури видачі спірного виконавчого напису на підставі договору, який не був нотаріально посвідчений. Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені в постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц та позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в Постанові від 23.06.2020 № 645/1979/15-ц). У постанові від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.11.2021 у справі № 758/14854/20, учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами доводів позивача про безспірність заборгованості перед стягувачем на момент вчинення спірного виконавчого напису, розмір заборгованості, як зазначено у виконавчому написі, чи направлялась стягувачем вимога боржникові про погашення суми заборгованості за кредитом (усунення порушень вимог кредитного договору). При цьому позивач стверджує, що такої вимоги від відповідача не отримував, а також вказує, що відповідно до постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 05.07.2021 з нього стягнуто заборгованість по вказаному вище кредитному договору в сумі 40 753,91 грн., яку перераховано в користь стягувача ПАТ "Альфа Банк", заборгованість в сумі 7721,29 перераховано в користь ТзОВ "Вердикт Капітал" і залишок заборгованості становить 28 633,20 грн., а тому вважає необгрунтованою заборгованість в розмірі 193 886,80 грн. Отже, позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу, оскільки така йому не направлялась, чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Відповідно, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності не дають підстави стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з [PERSON] на підставі виконавчого напису №841, виданого 08.01.2022 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. нарахована з дотриманням умов кредитного договору, а також має характер безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку. Відтак, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми чинного законодавства, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими і тому виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відтак, ураховуючи встановлені у справі обставини, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими, доведеними, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. Щодо судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу, то суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на його користь сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн. за подання позовної заяви. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Частиною другою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем заявлено розмір таких витрат на загальну суму 4400,00 грн. Як видно з матеріалів справи адвокат Буняк Д.М., як представник позивача, діяв на підставі Договору про надання правової допомоги від 29.03.2022 та ордеру серії ВС №1083904.. Адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу Клієнту і представляти права та обов`язки Клієнта в суді першої інстанції у зв`язку із зверненням про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (п.1.1 договору). Відповідно до п.3.2 Договору за надання правової допомоги Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар у розмірі та в строк згідно домовленості. Як видно з детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат необхідних для надання правничої допомоги [PERSON] від 29.04.2022, загальна сума витрат становить 4400,00 грн. (консультування, збір доказів, підготовка та подання до суду позовної заяви). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №б/н від 27.04.2022 позивач [PERSON] сплатив на користь [PERSON] за договором про надання правничої допомоги гонорар у розмірі 4400,00 грн. Наведені вище послуги та витрати на правову допомогу позивача підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому, такі послуги відповідають умовам договору про надання правової допомоги, витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму відповідають критерію реальності таких витрат, співмірності та розумності їхнього розміру. Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката від відповідача не надходило. Відтак, суд вважає підтвердженими витрати позивача у справі на професійну правничу допомогу в зазначеному вище розмірі, а тому, з урахуванням задоволення позову, такі витрати необхідно покласти на відповідача. Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4400,00 грн.

Outcome: approved