Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

У листопаді 2021 р. позивач звернулася до, П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, про звільнення з-під арешту квартири за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] у віці 78 років помер [PERSON] , про що Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зроблено відповідний запис № 464. Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] квартири [ADDRESS] згідно заповіту. У встановлений термін позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (спадкова справа № 67537442). Відповідно до реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, квартира [ADDRESS] за номером 20 зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11.02.2004 року, та записана в реєстрову книгу № д. 1674-8 за реєстровим № 6231 від 20.12.2004 року. З померлим [PERSON] свого часу судилися за квартиру його родичі, намагалися його позбавити власності, тому реєстрація власності за померлим [PERSON] відбулася за рішенням суду. Позивач вчасно звернулася за прийняттям спадщини після смерті [PERSON] , нотаріус на підставі наданих позивачем документів видав їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Як вбачається з актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 276506439 від 24.09.2021, квартира, що належить [PERSON] розташована в [ADDRESS] , перебуває під арештом на підставі ухвали б/н від 01.11.2002 судді Деснянського районного суду м. Києва Мальченко О.І., на даний момент арещт не скасований. Запис виглядає наступним чином: «Тип обтяження - арешт (архівний запис). Реєстраційний номер обтяження 1364089. Зареєстроване 08.10.2004 10:58:17 за № 1364089 реєстратором: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, 02222, м. Київ, вул. Закревського, 47. Для зняття арешту позивач зверталася до нотаріуса, який вів спадкову справу, який порекомендував з даним питанням звернутися до суду. Майно яке належало померлому, а тепер належить позивачу відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, перебуває під обтяженням (арештом) і позбавляє позивача, як власника майна можливості повністю розпоряджатися своїм майном. Оскільки підстави для арешту нерухомого майна відпали ще після винесення рішення суду на користь [PERSON] , яке набрало законну силу, підстав для продовження арешту майна відсутні. Враховуючи викладене позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 07.12.2021 позовна заява залишена без руху та надано час для усунення недоліків. 17.01.2022 на адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 09.02.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в той же час на адресу суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його знаходження, проте в судове засідання не з`явився причину неявки суду не повідомив, письмовий відзив на позов не подав. Неявка сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] у віці 78 років помер [PERSON] , про що Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зроблено відповідний запис № 464. Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] квартири [ADDRESS] згідно заповіту. У встановлений термін позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (спадкова справа № 67537442). Відповідно до реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, квартира [ADDRESS] за номером 20 зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11.02.2004 року, та записана в реєстрову книгу № д. 1674-8 за реєстровим № 6231 від 20.12.2004 року. З померлим [PERSON] свого часу судилися за квартиру його родичі, намагалися його позбавити власності, тому реєстрація власності за померлим [PERSON] відбулася за рішенням суду. Позивач вчасно звернулася за прийняттям спадщини після смерті [PERSON] , нотаріус на підставі наданих позивачем документів видав їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Як вбачається з актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 276506439 від 24.09.2021, квартира, що належить [PERSON] розташована в [ADDRESS] , перебуває під арештом на підставі ухвали б/н від 01.11.2002 судді Деснянського районного суду м. Києва Мальченко О.І., на даний момент арещт не скасований. Запис виглядає наступним чином: «Тип обтяження - арешт (архівний запис). Реєстраційний номер обтяження 1364089. Зареєстроване 08.10.2004 10:58:17 за № 1364089 реєстратором: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, 02222, м. Київ, вул. Закревського, 47. Для зняття арешту позивач зверталася до нотаріуса, який вів спадкову справу, який порекомендував з даним питанням звернутися до суду. Майно яке належало померлому, а тепер належить позивачу відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, перебуває під обтяженням (арештом) і позбавляє позивача, як власника майна можливості повністю розпоряджатися своїм майном. Оскільки підстави для арешту нерухомого майна відпали ще після винесення рішення суду на користь [PERSON] , яке набрало законну силу, підстав для продовження арешту майна відсутні. Відповідно до положень статті 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України, у якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник майна право має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі власника будинку або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та існування перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право, та з яких підстав. Відповідно до положень статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України наявність державної реєстрації обтяжень нерухомого майна є підставою для відмови у державній реєстрації прав, пов`язаних з відчуженням вказаного майна, а обов`язковою умовою вчинення нотаріальної дії щодо відчуження нерухомого майна є відсутність заборони на його відчуження. За приписом статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Отже зважаючи на встановлені обставини, вищенаведені положення матеріального закону та ураховуючи, що позивач є законним власником квартири, але через наявність арешту вона обмежена у здійсненні свого права на розпорядження власністю, вимоги про звільнення майна з-під арешту суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. На підставі викладеного,

Outcome: approved