Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно їх даних за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] , тобто користується електричною енергією на власні побутові потреби, а отже є споживачем електричної енергії. Крім того, на [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою порушення. Під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок за вищезазначеною адресою, яка проводилась 09 червня 2020 року, було виявлено порушення передбачене п.п. 7 п. 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем ШВВП 2х2,5 мм2 від магістральних мереж житлового будинку щитовій 8 поверху відкрито, виявити яке при контрольному огляді можливість існувала. Споживачу продемонстровано порушення та зафіксовано актом про порушення №019733 від 09 червня 2020 року, складеним за участю споживача [PERSON] , який зареєстрований за адресою порушення, якому також було вручено 1 примірник. 12 червня 2020 року було направлено другий примірник акту про порушення №019733 та запрошення на комісію 15 липня 2020 року. 15 липня 2020 року відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення, складено протокол 42/20 і прийнято рішення про нарахування в сумі 15 467,01 грн. на засідання відповідачі не з`явились. Також відповідачам направлявся вказаний протокол засобами поштового зв`язку 24 липня 2020 року. До теперішнього часу сума збитків в розмірі 15 467,01 грн. позивачу не відшкодована. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь вартість спричинених збитків за актом про порушення в розмірі 15 467,01 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Шустров Є.Ф. надав до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив про те, що [PERSON] тривалий час вимушено не мешкав у квартирі, що вказана у позовній заяві, щодо цієї квартири існував судовий спір з ініціативи співвідповідача - [PERSON] , який постійно мешкав у квартирі і не сплачував рахунки за електричну енергію, а [PERSON] та його представники не мали змоги потрапити у квартиру. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року у справі 201/4783/19 була частково задоволена заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони [PERSON] вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження квартири [ADDRESS] та заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо розпорядження вищевказаною квартирою іншим шляхом, в тому числі але не виключно, вчиняти дії щодо вселення у квартиру та здійснювати виселення [PERSON] та його малолітніх дітей. Зазначені заходи забезпечення позову були скасовані ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська лише 10 липня 2020 року. Власник квартири [PERSON] звертався з письмовою заявою 07 червня 2019 року до начальника РЕС-2 [PERSON] в якій просив відключити вказану квартиру від електропостачання. Зазначає, що 09 червня 2020 року акт про порушення було складено у зв`язку з самовільним підключенням до електричної мережі, під час перевірки [PERSON] не знаходився в квартирі, а знаходився саме [PERSON] , який підписав акт та погодився з порушенням. Таким чином, слід вважати, що особою яка нанесла збитки позивачу є саме [PERSON] , а не [PERSON] , який був позбавлений можливості доступу до квартири через наявність вищезгаданого судового рішення. І саме [PERSON] протиправним шляхом, не будучи власником житла та особою на яку оформлений особовий рахунок, здійснив самовільне підключення до електричних мереж. [PERSON] не отримував та не міг отримати повідомлення позивача про розгляд акту на комісії з наведених вище причин, а в матеріалах справи відсутні докази того, що саме [PERSON] отримував від позивача будь-які листи або що такі листи поверталися позивачу через неможливість вручення. На підставі викладеного вважає, що підстави відповідальності за завдану шкоду у [PERSON] відсутні, а належною відповідальною особою за порушення є [PERSON] , у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення грошових коштів з [PERSON] 19 січня 2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] та витребувано у АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» відомості коли саме та на підставі якого саме звернення (заявки) до часу проведення контрольної перевірки представниками позивача стану електричних мереж у квартирі за адресою: [ADDRESS] , було здійснено відключення від електропостачання вказаної квартири. 18 лютого 2022 року представником позивача було подано суду відповідь на відзив, в обґрунтування якого зазначено про те, що перевіривши інформацію про звернення [PERSON] стосовно відключення квартири встановлено, що споживача [PERSON] дійсно було відключено 19 червня 2019 року, згідно до його заяви за адресою: [ADDRESS] , відключення було платне, споживач сплатив 56,09 грн. У АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою правопорушення на [PERSON] . В обґрунтування вимог посилається на ч. 4 ст. 319 та 322 ЦК України. Вважає, що [PERSON] , як власник квартири, зобов`язаний утримувати в належному стані своє майно та не допускати розкрадання електричної енергії, отже обставини, що звільняють відповідачів від відповідальності відсутні та на підставі вищезазначеного просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, а також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, клопотань про відкладення чи розгляд без участі суду не надавали, лише 18 лютого 2022 року надали суду відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать конверти, що повернулися до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою», а також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, заперечень проти позову суду не представив, клопотань про відкладення чи розгляд без участі суду не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до акту про порушення №019733 від 09 червня 2020 року, який підписано трьома представниками енергопостачальника, перевіркою було встановлено, що по [ADDRESS] , за особовим рахунком № [NUMBER] відкритим на ім`я [PERSON] , порушено облік електричної енергії п. п. 7 п. 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення електроустановки до електромережі, що не є власністю АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем ШВВП 2х2,5 мм2 від магістральних мереж житлового будинку щитовій 8 поверху відкрито, виявити яке при контрольному огляді можливість існувала. При подачі живлення електрична енергія лічильником враховується. Споживачу продемонстровано порушення. Споживач [PERSON] за актом ознайомився, про що свідчить підпис, заперечень не надав (а. с. 6-7). Матеріалами справи підтверджено, що повідомлення про проведення засідання комісії з розгляду акту про порушення ПРРЕЕ №019733 від 09 червня 2020 року, яке призначено на 15 липня 2020 року з 09.00 год. до 11.00 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, буд. №40, каб. №44 15 червня 2020 року було направлено на адресу: [ADDRESS] , про що свідчить реєстр листів по актах про порушення (а. с. 11-12). Судом також встановлено, що згідно до протоколу №42/20 засідання комісії від 15 липня 2020 року з розгляду акта про порушення від 09 червня 2020 року №019733 комісією у складі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , без присутності [PERSON] та [PERSON] було розглянуто акт про порушення від 09 червня 2020 року №019733 та прийнято рішення виконати нарахування згідно з пунктом 8.4.13 та за формулою 8 ПРЕЕ зі змінами і доповненнями, виходячи з величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії, обчисленої на підставі сили струму, визначеної виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів/кабелів, що використані у схемі самовільного підключення, та допустимого струму, який може ними протікати за період з 22 січня 2020 року по 09 червня 2020 року за 6 605 кВт*г необлікованої електричної енергії на суму для сплати в розмірі 15 467,01 грн. (а.с. 13). Матеріалами справи також підтверджено, що 24 липня 2020 року позивачем [PERSON] на адресу: [ADDRESS] була направлена досудова претензія по оплаті нарахувань по акту про порушення правил роздрібного ринку електричної енергії від 09 червня 2020 року №019733 на суму 15 467,01 (а.с. 15-16). Крім того, в матеріалах справи наявні фотоматеріали, на яких зафіксовано вчинене самовільне підключення електроустановки до електромережі, а також посвідка на постійне проживання на ім`я [PERSON] з даними про реєстрацію з 27 липня 2007 року його місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-19). З наявного в матеріалах справи наряду на припинення відпуску електроенергії за о/р 0749187, зареєстрованим за [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що 19 червня 2019 року було здійснено платне відключення за заявою абонента [PERSON] (а. с. 100). Судом також встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року по справі №201/4783/19 була частково задоволена заява представника позивача [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони [PERSON] вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження квартири [ADDRESS] та заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо розпорядження квартирою [ADDRESS] іншим шляхом, в тому числі, але не виключно, вчиняти дії щодо вселення у зазначену квартиру та здійснювати виселення [PERSON] та його малолітніх дітей, в задоволенні іншої частини вимог заяви про вжиття заходів забезпечення позову було відмовлено. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2020 року по вказаній справі було задоволено клопотання представника [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову, та скасовано у повному обсязі заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року (а. с. 74-79). Згідно із ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Згідно з положенням статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Статтею 319 цього Кодексу встановлено, що власність зобов`язує, а отже власники мають не лише суб`єктивні права, але й несуть відповідальність перед громадою, суспільством за належне використання цих прав. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Виходячи з положень ст. ст. 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Частиною 3 статті 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» передбачено, що споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Згідно із ст. 77 ЗУ «Про ринокелектричної енергії» учасники ринку, в тому числі споживачі, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Судом встановлено, що відповідно до особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] являється споживачем послуг з електропостачання за адресою: [ADDRESS] . Підпунктом 2 пункту 8.4.8. Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку мали можливість, - з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення. Згідно із п. 8.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день). У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення та/або визначенні обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, вирішуються Регулятором, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики відповідно до компетенції, енергетичним омбудсменом та/або судом. Відповідно до ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку, використання приладів обліку електричної енергії, неповірених або неатестованих в установленому порядку; пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Суд вказує, що акт про порушення ПРРЕЕ №019733 від 09 червня 2020 року є належним, достатнім та допустимим доказом порушення ПРРЕЕ. Підпунктом 5 пункту 8.4.2. передбачено, що визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення порушення у вигляді самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку. Також суд приймає до уваги твердження відповідача [PERSON] про те, що він хоча і є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , але фактично, в силу незалежних від нього обставин не проживав і не міг проживати у вказаній квартирі з 28 травня 2019 року до 10 липня 2020 року через наявну заборону відчуження, розпорядження та вселення до квартири, і виселення [PERSON] та його малолітніх дітей на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року по справі №201/4783/19, крім того, матеріалами справи також підтверджено, що 19 червня 2019 року на підставі його заяви було відключено квартиру від електричної мережі. При цьому, у Акті про порушення №019733 від 09 червня 2020 року споживачем послуг з електропостачання за адресою: [ADDRESS] , зазначено саме [PERSON] , та з копії паспорту вбачається, що місцем реєстрації [PERSON] з 2007 року є [ADDRESS] , а також в ухвалі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року по справі №201/4783/19 вказано про заборону [PERSON] виселяти [PERSON] та його дітей. Отже, у квартирі де виявлено правопорушення користування електроенергією [PERSON] був зареєстрований та фактично проживав. Також в ході розгляду справи судом було встановлено, що 09 червня 2018 року представники позивача при перевірці за адресою: [ADDRESS] , у присутності саме [PERSON] , а не [PERSON] , виявили самовільне підключення електроустановки до електромережі, що не є власністю АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку, про що складено акт про порушення №019733, який був підписаний трьома представниками енергопостачальника, в присутності [PERSON] , який також вказаний акт підписав, жодних зауважень до складеного акту не вказав. Суд бере до уваги всі наявні в матеріалах справи докази, письмові пояснення сторін, та дійшов висновку, що за вказаних обставин та встановлених фактів у цій справі відповідачем повинна бути особа, яка завдала збитків, а саме [PERSON] , як фактичний користувач квартири та фактичний споживач електроенергії за адресою: [ADDRESS] , оскільки матеріалами справи повністю доведено ці обставини, в тому числі, його фактичне користування квартирою (проживання) у якій виявлено самовільне підключення саме [PERSON] . Крім того, матеріалами справи та наданими доказами повністю підтверджено неможливість користування власником [PERSON] квартирою у якій виявлено самовільне підключення у період виявлення працівниками позивача цього самовільного підключення та нарахування збитків. Таким чином, враховуючи, що факт самовільного підключення до мереж позивача підтверджено належним, достатнім, допустимим доказом, та зважаючи на те, що порушень як при складанні акту про порушення ПРРЕЕ, так і при його розгляді комісією судом не встановлено, а визначення обсягу та вартості електричної енергії, недооблікованої внаслідок порушення, зазначеного в акті про порушення ПРРЕЕ проведено відповідно до діючого законодавства, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення суми заподіяних збитків лише з одного відповідача - [PERSON] , як особи, що фактично вчинила самовільне підключення струмоприймачів до електромережі та спричинила збитки позивачу своїми діями, а тому в іншій частині позовних вимог стосовно стягнення збитків з [PERSON] необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у сумі 2 270,00 грн.

Outcome: partial