Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Кобеляцький відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого надпису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що державним виконавцем ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лисенко М. І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2022 року (ВП № 68749502)\~ на підставі виконавчого надпису № 24895, вчиненого 21.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною. Із вказаним виконавчим надписом позивач не згодний, вважає, що він вчинений із порушенням чинного законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Позивач не отримував від відповідача будь-які грошові, кредитні кошти, а також не укладав кредитні та/або інші договори з відповідачем, правова природа та підстави нарахування заборгованості за кредитним договором № SAMDN50OTC00142149 від 18.12.2015 позивачу не відомі. Відповідачем не було надіслано на адресу позивача вимогу про погашення заборгованості із зазначенням суми погашення, не було повідомлено про зміну кредитора у зобов`язанні. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий надпис, вчинений 21.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за № 24895 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» боргу у сумі 3 043 (три тисячі сорок три) грн. 57 коп. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 червня 2022 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Кобеляцький відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого надпису таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача, адвокат Бобрищева І. Р., в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила суд задовольнити позов у повному обсязі, судовий розгляд проводити за відсутності позивача та його представника. Представник відповідача, ТОВ «Фінансова компанія управління активами», в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги позивача в частині визнання виконавчого надпису, вчиненого 21.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною за № 24895, просив стягнути з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 50% від суми судового збору. Третя особа, Кобеляцький відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що по справі можливо прийняти рішення на підставі наданих суду доказів. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 24895, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому АТ КБ «ПриватБанк» відступлено право вимоги за кредитним договором № SAMDN50OTC00142149 від 18.12.2015 року на підставі Договору факторингу № РВ-2021-26/10 від 26.10.2021 року, невиплачені грошові кошти. Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.10.2021 по 21.12.2021 року. Сума заборгованості становить 3 043,57 грн., що складається з простроченої заборгованості (заборгованість за тілом кредиту 2 993,57 грн.). За вчинення виконавчого напису стягнено 50,00 грн. (а. с. 8). 22.02.2022 року головним державним виконавцем Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лисенко Мариною Іванівною на підставі заяви про примусове виконання було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2022 року (ВП № 68749502) з виконання виконавчого напису № 24895, виданого 21.12.2021 (а. с. 7). У межах вказаного виконавчого провадження головним державним виконавцем Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лисенко Мариною Іванівною було винесено постанову про арешт майна боржника від 22.02.2022 та постанову про арешт коштів боржника від 22.02.2022 (а. с. 10-11). У межах виконавчого провадження № 68749502 17.05.2022 року головним державним виконавцем Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лисенко Мариною Іванівною було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а. с. 12). Судом також встановлено, що 18.12.2015 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про надання банківських послуг. Зазначений договір нотаріально не посвідчений (а. с. 37-39). Згідно виписки з рахунка [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № SAMDN50OTC00142149 від 18.12.2015 року сума заборгованості станом на 02.08.2022 року складає 2 993,57 грн. (а. с. 36). Водночас в матеріалах справи відсутні докази щодо отримання позивачем\~ вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» щодо погашення заборгованості. Суд, дослідивши\~ вищевказані докази, зазначає, що у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-ХІІ виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону «Про нотаріат»). Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Верховний Суд зазначає, що на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається дотриманою (виконана), якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17. Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу додано ордер серії ПТ № 206941 на надання правової допомоги, розрахунок витрат за правничу допомогу адвоката, згідно якого розмір витрат становить 3000 грн.,\~ акт приймання-передачі послуг № 4/20222 від 24.06.2022 та квитанцію про сплату 3000 грн. (а.с.12-16). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому з відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» необхідно стягнути на користь позивача 50% від суми судового збору, що становить 496,20 грн., оскільки представником відповідача до початку розгляду справи по суті було подано заяву про визнання позову. Інші 50 % судового збору підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved