Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

02 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа [PERSON] , про видачу обмежувального припису. [PERSON] зазначає, що її колишній чоловік протягом тривалого часу вчиняє домашнє насильство, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя заявниці та їх спільного сина [PERSON] . Внаслідок таких дій [PERSON] постійно почувається знервованою, переляканою, перебуває у напрузі. У зв`язку з цим заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів та кривдник притягувався до адміністративної відповідальності, однак протиправні діяння не припинив. [PERSON] навідується до будинку, де проживає заявниця із дитиною, створює конфлікти, ображає, залякує, лається нецензурною лайкою, іноді застосовує фізичне насильство відносно [PERSON] . За таких\~обставин,\~заявниця просить\~суд видати\~обмежувальний припис\~у вигляді\~заходів тимчасового\~обмеження прав\~ [PERSON] ,\~поклавши на\~нього на\~строк шість\~місяців обов`язки: заборона перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборона наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ; заборона особисто чи через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою судді від 05 серпня 2022 року прийнято заяву [PERSON] до розгляду за правилами окремого провадження та призначено судове засідання по справі. Під час судового розгляду заявниця [PERSON] та її представник адвокат Сідоров В. М. заяву підтримали з зазначених у ній підстав та просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] при вирішенні заяви поклався на розсуду суду. Разом з тим, зазначив, що на даний час він домашнього насильства щодо заявниці не вчиняє, а видання обмежувального припису обмежить можливість реалізації ним батьківських прав щодо його малолітньої дитини. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця та заінтересована особа перебували у шлюбі, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] проживає за місцем своєї реєстрації у будинковолодінні, що в [ADDRESS] . [PERSON] проживає у с. Плужне Шепетівського району Хмельницької області. Заявниця працює у Плужненській сільській раді. Вказані обставини підтверджуються паспортом заявниці, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 05 серпня 2013 року, а також поясненнями заявниці та заінтересованої особи. Відповідно до повідомлення начальника Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 01 липня 2022 року № 2952/121/124/106/01-2022 за зверненнями [PERSON] щодо вчинення неправомірних дій її чоловіком [PERSON] працівниками поліції було складено три протоколи про адміністративні правопорушення на [PERSON] за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) від 06 та 26 квітня, а також 14 червня 2022 року. Дані протоколи направлені на адресу Ізяславського районного суду Хмельницької області для прийняття рішення згідно чинного законодавства. Так, 06 квітня 2022 року близько 09 год. 00 хв., перебуваючи в автомобілі на 18 км. автодороги Т-23-13 між с. Борисів та с. Плужне [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини [PERSON] , яке проявилося у висловлюванні словами нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 25 квітня 2022 року о 20 год. 40 хв. у [ADDRESS] [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно своєї дружини [PERSON] , яке проявилося у висловлюванні на її адресу грубою брутальною лайкою та обмеженні у користуванні телефоном, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 10 червня 2022 року о 11 год. 00 хв. [PERSON] , перебуваючи в приміщенні Плужненської сільської ради, що по [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини [PERSON] , яке проявилося у висловлюванні на її адресу грубою брутальною лайкою та штовханні, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 червня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. За змістом витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 серпня 2022 року 09 липня 2022 року до ЄРДР внесено відомості за ст. 126-1 КК України. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, містить дані про те, що в період часу з квітня до липня 2022 року [PERSON] систематично вчиняє відносно своєї дружини [PERSON] психологічне насильство, за що він був тричі притягнутий до адміністративної відповідальності Ізяславським районним судом Хмельницької області. Проте протягом липня 2022 року [PERSON] продовжує вчиняти психологічне насильство відносно дружини, що виразилось у погрозах фізичною розправою та надсиланні за допомогою мобільного телефону образливих повідомлень із погрозами. Основним нормативно-правовим актом, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, є Закон України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII). Відповідно до п.п. 3, 4, 7, 9, 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Однією з основних засад запобіганню та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2229-VIII). За змістом ч. 1 ст. 21 Закону № 2229-VIII постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону № 2229-VIII). Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4, 8 ст. 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України). Із положень ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України слідує, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. У заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено, в тому числі, обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності) (п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України). Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). З матеріалів даної справи вбачається, що протягом 2022 року [PERSON] вчиняв домашнє насильство стосовно своєї дружини [PERSON] , у зв`язку з чим його неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності. Факти вчинення [PERSON] домашнього насильства встановлено постановами суду у справах про адміністративне правопорушення. Крім того, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за фактом систематичного вчинення [PERSON] відносно своєї дружини [PERSON] психологічного насильства з правовою кваліфікацією за ст. 126-1 КК України та проводиться досудове розслідування. Врахувавши характер вчинених [PERSON] протиправних дій, ризики їх продовження та вірогідність повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства, взявши до уваги відсутність у нього щирого каяття та нагальну необхідність захисту прав [PERSON] від насильства в сім`ї, суд прийшов до висновку про можливість застосування до [PERSON] обмежувального припису у вигляді заборони перебувати в місці проживання (перебування) заявниці; заборони наближатися на відстань ближче 200 м. до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування постраждалої особи; заборони особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому заінтересованій особі, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборони вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Доводи заінтересованої особи про те, що видання обмежувального припису обмежить можливість реалізації ним батьківських прав щодо малолітньої дитини, є необґрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Предметом розгляду у даній справі є особисті відносини між [PERSON] та [PERSON] . Участь батька у вихованні спільної дитини учасників справи не є предметом розгляду у даній справи, а відповідний спір, у разі наявності, розглядається в іншому порядку шляхом подання окремої позовної заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved