Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

05.08.2022р. позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, яким просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її дочки [PERSON] , [INFO] , стверджуючи, що відповідач [PERSON] з квітня 2008 року повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своєї дочки [PERSON] , ніяких відносин з нею не підтримує, не бере участі у вихованні дитини та матеріальному її утриманні, взагалі не цікавиться життям дитини, яка у 2022 році закінчила навчання у спеціалізованій школі-ліцеї 1-3 ступенів та отримала атестат про середню освіту, про що відповідачу невідомо, оскільки він шкільним життям дочки не цікавився, батьківські збори жодного разу не відвідував, тобто, повністю самоусунувся від виховання дитини. В обґрунтування вимог позову позивачка посилається на те, що вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду був розірваний. Від цього шлюбу [INFO] в них народилася дитина - спільна дочка [PERSON] . 18 квітня 2008 року рішенням Болградського районного суду Одеської області з відповідача на користь її, позивачки, було стягнуто аліменти для утримання дочки [PERSON] , однак відповідач їх не сплачував, відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий Болградським відділом ДВС у Болградському районі Одеської області Південного МУ Міністерства юстиції (м.Одеса), - заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 30.07.2022р. становить 173738,25грн. Відповідач, що був повідомлений судом належним чином про час та місце судового засідання, - до суду не прибув, позивач не заперечувала проти заочного розгляду, тому, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України та ч.1ст.281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У судове засідання не прибув представник третьої особи - органу опіки та піклування - Болградської райдержадміністрації Одеської області, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Позивачка у судовому засідання підтримала позов, просила його задовольнити, позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] , стверджуючи, що їй не відомо місце проживання чи перебування відповідача вже давно - ще коли він звільнився зі служби в м.Болград і виїхав на з0аробітки та зник; спільних знайомих в них немає, вона намагалася його відшукати, але марно, тому єдиний вихід влаштувати дитину до гуртожитку в Р.Болгарія, куди дитина виїжджає для продовження навчання, - це позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки свідоцтва про його смерть немає, органи РАЦС не володіють такими відомостями, а надати дочці відповідний дозвіл він теж не може з зазначеної причини - відсутності у житті дочки, хоча вона, позивач, ніколи не забороняла йому спілкуватися з дочкою. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні повідомивши, що знають родину давно - з народження дитини, - дочки [PERSON] , яка вже закінчила школу з золотою медаллю, та підтвердили, що відповідач [PERSON] давно - ще коли дитині виповнилося приблизно чотири роки, - виїхав у невідомому напрямку на заробітки і з того часу не пов5ертався, грошей родині не присилав, повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дочки, яку позивачка виростила та виховала сама, ніяких відносин з ними не підтримує, участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не бере, взагалі не цікавиться життям дитини, його давно потрібно було позбавити батьківських прав, але позивачка усе сподівалася, що в дитини з батьком може ще виникне спілкування, але наразі дитина поступила навчатися до вищого навчального закладу у Р.Болгарія, тому, для її влаштування, потрібний дозвіл батька, що не можливо, оскільки його місце проживання чи перебування якого нікому не відоме, хоча з реєстрації у квартирі позивачки він досі не знявся. Вивчивши надані суду матеріали, вислухавши пояснення позивачки, свідків, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини: - позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, що був розірваний (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , вид. 16.09.2008р. відділом РАЦС Болградського РУЮ Одеської області, а/з №16 (а.с.9); - від цього шлюбу [INFO] народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, яке було видане повторно 14.06.2022р. Болградським відділом ДРАЦС у Болградському районі Одеської області Південного МУЮ м.Одеса), (а/з№47), згідно якого відповідач [PERSON] є її батьком (а.с.10); - згідно письмової заяви дочки сторін - [PERSON] - вона не заперечує проти позбавлення батьківських прав її батька - відповідача [PERSON] - відносно неї; - відповідно до розрахунку заборгованості за аліментами Болградським відділу ДВС у Болградському районі Одеської області Південного МУ Мінюсту (м.Одеса), заборгованість [PERSON] за аліментами станом на 30.07.2022р. становить 173738,25грн. (а.с.13-17); - згідно довідки директора школи Болградського НВК "Спеціалізована школа 1-3 ступенів-ліцей" - підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , навчалася в 11-му класі цього навчального закладу, її батько за час навчання участі у житті дитини і класу не брав, батьківські збори жодного разу не відвідував, не цікавився дочкою (а.с.20); - довідкою про зареєстрованих у житловому приміщення осіб підтверджується, що дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , - разом з матір`ю - позивачем [PERSON] (а.с.19). В силу п.2ч.1ст.164 СК України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Отже, виходячи з досліджених судом доказів вбачається, що своїми діями відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків, свідомо порушує свої зобов`язання, що закріплені у ст.51 Конституції України, згідно якої: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і у ст.180 СК України. У принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20.11.1959р. записано: «Дитина, якщо це можливо, має зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». У ч.2ст.3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991р., - визначено: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживають усі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, - несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст.11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. А ст.12 вищевказаного Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ст.15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. Під час розгляду даної справи достовірно встановленою що відповідач свідомо не виконує своїх обов`язків з виховання дочки [PERSON] , [INFO] , не бере участь в її вихованні, матеріальному забезпеченні, не піклується про неї, тобто, повністю самоусунувся від її виховання. Враховуючи вищевикладене, а також, - що суду не надано відомостей щодо наявності перешкод щодо здійснення батьківських прав та обов`язків відповідача будь-якими особами чи обставинами стосовно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та за наявності доказів його добровільного самоусунення від виконанні цих обов`язків, суд дійшов висновку, що в інтересах дитини підлягає задоволенню позовна вимога позивачки щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved