Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач 1), [PERSON] (далі Позивач 2) звернулися до суду із позовом до [PERSON] (далі Відповідач 1), [PERSON] (далі Відповідач 2) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своєї заяви позивачі посилаються на те, що [INFO] померла їхня мати - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало останній. У встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивачі не звернулися, оскільки [PERSON] страждає на гіпертонічну хворобу та проходив амбулаторне лікування, а [PERSON] зробила щеплення першою вакциною 26.08.2021 року, після чого протягом тижня погано себе почувала, була висока температура та загальна слабкість. Окрім того, в період з 24 березня 2021 року по 01 травня 2021 року на території Київської області установлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки, у зв`язку із чим позивачі також не мали можливості у вказаний період звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не працювала нотаріальна контора. 02 жовтня 2021 року позивачі звернулися до Іванківської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак отримали постанову про відмову у заведенні спадкової справи, оскільки ними пропущено шестимісячний строк для її прийняття. Позивачі вважають, що пропустили строк прийняття спадщини з поважних причин, тому просить суд продовжити їм строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 12 листопада 2021 року в справі було відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання на 03 грудня 2021 року /а.с. 26/. 03 грудня 2021 року розгляд підготовчого судового засідання було відкладено на 31 січня 2022 року за клопотанням позивачів /а.с. 32/. 31 січня 2022 року до суду від Відповідача 1 - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає /а.с. 45/. У підготовчому судовому засіданні, яке мало місце 31.01.2022 року, позивачі: [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокат Шурубор В.І. позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні, не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду. У підготовчому судовому засіданні, яке мало місце 31.01.2022 року, відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Семак А.Я. позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] не визнали, не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду. Відзиву, заяв та клопотань до суду не подавали. Ухвалою суду від 31.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 02.03.2022 року на 09 год. 30 хв. /а.с. 56/. 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України, рішенням зборів суддів Іванківського районного суду Київської області № 3 було тимчасово зупинено здійснення судочинства /а.с. 58/. 06.03.2022 року розпорядженням Голови Верховного суду України № 1/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Іванківського районного суду до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області. 22.04.2022 року підсудність судових справ Іванківського районного суду було відновлено на підставі розпорядження Голови Верховного суду України № 18/0/9-22 від 21.04.2022 року /а.с. 59/. Після відновлення судочинства, розгляд справи призначено на 14 червня 2022 року, яке в подальшому було відкладено за клопотанням представника відповідача 2 - [PERSON] - адвоката Семака А.Я. на 26 липня 2022 року, а потім на 01 вересня 2022 року. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Шурубор В.І. звернувся до суду із заявою, в якій просить розгляд справи провести за відсутності позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримують. Представник Відповідача 2 - [PERSON] - адвокат Семак А.Я. звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позов не визнають, за відсутності на те правових підстав. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, справа розглядається за відсутності учасників справи без здійснення технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с. 9, 11, 12, 13/. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 02 жовтня 2021 року позивачі звернулися до Іванківської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак отримали постанову про відмову у заведенні спадкової справи, оскільки ними пропущено шестимісячний строк для її прийняття. За даними спадкової справи після [PERSON] , яка померла [INFO] спадщину прийняли: [PERSON] заявою № 576 від 20.07.2021 року та [PERSON] , заявою № 614 від 27.07.2021 року. [PERSON] та [PERSON] не надали згоди вступити [PERSON] та [PERSON] у спадщину /а.с. 14/. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, яка є незмінною. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску шестимісячного строку, позивачі зазначили, що [PERSON] страждає на гіпертонічну хворобу та проходив амбулаторне лікування, а [PERSON] зробила щеплення першою вакциною 26.08.2021 року, після чого протягом тижня погано себе почувала, була висока температура та загальна слабкість /а.с. 16, 17/. Також, у період з 24 березня 2021 року по 01 травня 2021 року на території Київської області установлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки, у зв`язку із чим позивачі також не мали можливості у вказаний період звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не працювала нотаріальна контора /а.с. 18, 19/. Крім того, строк який позивачі пропустили є незначним, оскільки із заявами до нотаріуса за місцем відкриття спадщини вони звернулися 02 жовтня 2021 року, а спадкодавець, мати позивачів - [PERSON] , померла [INFO] . Отже, стан здоров`я позивачів є саме тією непереборною обставиною, що виникла незалежно від їх волі, пов`язана з істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини. Крім того, запроваджений на всій території України карантин з метою запобігання поширенню на території України вірусу COVID-19 також обмежив дії спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини. Аналогічні висновки зазначені в постановах Верховного Суду від 12.05.2021 року у справі № 766/12921/20-ц (провадження № 61-3541св21) та від 20.09.201 року у справі № 206/3473/20 (провадження № 61-10735св21). Суд вважає, що строк прийняття спадщини позивачами пропущений з поважних причин - хворобою та карантином. Судові витрати сплачені позивачами при подачі позову до суду, які вони просить не стягувати з відповідачів. На підставі наведеного,

Outcome: approved