Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

13.06.2022 позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що відповідач за вказаною адресою не проживає з липня 2021 року. Ухвалою судді від 22.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 18.07.2022. Ухвалою суду від 23.06.2022 виправлено описку в ухвалі судді від 22.06.2022, зазначивши у вступній та резолютивній частинах ухвали предмет спору «визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням» замість неправильного «розірвання шлюбу». 18.07.2022, у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 19.08.2022. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач до суду вдруге не з`явився, про час і місце розгляду справи оповіщений належним чином, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України). Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 629, виданий 22.12.2020, видавник: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Алаєва Тетяна Анатоліївна (а.с. 11-13). У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстрований також [PERSON] , що підтверджується відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області від 20.06.2022, наданих на запит суду (а.с. 19). Позивач зазначила, що відповідач з липня 2021 року у спірній квартирі не проживає, але зареєстрований, що перешкодає їй розпоряджатися власним майном на свій розсуд. Як убачається з акта від 02.06.2022, затвердженого керуючим Об`єднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова, зі слів [PERSON] та [PERSON] відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації з липня 2021 року (а.с. 15). Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили відсутність відповідача у квартирі [ADDRESS] з липня 2021 року. Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України, підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved