Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

У листопаді 2021 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Біла Т.С., про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ. В обґрунтування позову зазначав, що він з 1996 року проживав однією сім`єю з [PERSON] , матір`ю відповідачів. [INFO] [PERSON] померла. За час сумісного життя вони придбали автомобіль «Daewoo Nexia», 2007 року випуску, номер кузову [NUMBER] , держномер [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належної їй частини вказаного автомобіля та частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом після її смерті є відповідачі, які не визнають права позивача на спірний автомобіль, перешкоджають йому у користуванні ним. Позивач зазначав, що факт проживання з [PERSON] однією сім`єю підтверджується показаннями свідків сусідів по будинку. При оформленні декларації із сімейним лікарем позивач в якості довіреної особи зазначав [PERSON] . Крім того, з метою придбання автомобіля позивач укладав договір позики від 05.09.2007. Фактично автомобіль був придбаний на його грошові кошти. Автомобіль було зареєстровано на [PERSON] за їх сумісної згоди з метою уникнення у подальшому проблем з оформленням спадщини. Протягом всього часу автомобіль використовувався для потреб родини. Вони разом з [PERSON] їздили на автомобілі на дачу, вирішували інші побутові проблеми. [PERSON] не мала посвідчення водія та не вміла керувати автомобілем. Іноді автомобілем користувались відповідачі. Просив встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] протягом періоду з 01.01.2004 по 04.06.2021 за адресою: [ADDRESS] , визнати автомобіль «Daewoo Nexia», 2007 року випуску, номер кузову [NUMBER] , держномер [NUMBER] , спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] та в порядку поділу визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину автомобіля, стягнути з відповідачів судові витрати по справі (а.с. 24). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в особі представника [PERSON] позовні вимоги не визнали з тих підстав, що позивач дійсно тривалий час спілкувався з [PERSON] , підтримував стосунки та проводив із нею час. Проте, спільного господарства вони не вели, майно за спільні кошти не придбавали, були зареєстровані за різними адресами, кожен вів самостійний бюджет і себе утримував, свої доходи кожен витрачав на власний розсуд. Тобто, вони жили кожен своїм життям і взаємних прав та обов`язків як подружжя не мали. [PERSON] переймалась життям позивача із милосердя, враховуючи його похилий вік, а також те, що його близькі родичі йому не допомагали. 03.10.2007 за договором, укладеним між ТОВ «АВТОПРИВАТ» та [PERSON] були придбано автомобіль «Daewoo Nexia», 2007 року випуску, номер кузову [NUMBER] , держномер [NUMBER] . Автомобіль придбавався за кошти [PERSON] , однак зареєстрували на ім`я [PERSON] за її бажанням. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено відомості про [PERSON] , оскільки саме за його кошти придбавався автомобіль. [PERSON] деякий час користувався даним автомобілем, інколи передавав його позивачу, коли треба було їхати на дачу. Після смерті [PERSON] позивач заволодів цим автомобілем без згоди [PERSON] . Місцезнаходження автомобіля не відомо. Надана позивачем копія договору позики не підтверджує факту придбання саме спірного автомобіля. [PERSON] та відповідачам не було відомо про цей договір, як і про інші доходи позивача, оскільки сумісне господарство із ним [PERSON] не вела. Дану обставину також підтверджує і те, що у [PERSON] до спілкування з [PERSON] в користуванні була земельна ділянка № [NUMBER] у СТ «Фауна», на якій були зведені деякі господарські будівлі у незакінченому стані будівництва. В розмові позивач зазначав, що витрати на будівництво ніс його син [PERSON] . В 2012 році він повідомив [PERSON] , що не бажає більше користуватися земельною ділянкою та запропонував їй та синам викупити ділянку. 24.04.2013 [PERSON] сплатила сину позивача 30\~000 грн., про що він склав розписку. Отже, вважають, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт ведення спільного господарства з [PERSON] , наявності спільного бюджету, взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, а тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню (а.с. 99102). Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Біла Т.С. відповідно до наданих письмових пояснень зазначила, що 09.07.2021 із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись її діти [PERSON] та [PERSON] . Крім того, 20.09.2021 [PERSON] звернулась із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] 04.10.2021 надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини, а також про виділення частки майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, а саме спірного автомобіля. На вказану заяву [PERSON] надано роз`яснення щодо надання доказів родинних зв`язків. 03.12.2021 надійшла заява [PERSON] про відкладення видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль. 24.12.2021 надійшла вказана позовна заява. 24.12.2021 нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину щодо квартири [ADDRESS] (а.с. 4648). Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2021 позовну заяву залишено без руху із наданням позивачеві строку на усунення її недоліків. Ухвалою від 22.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи, клопотання позивача про витребування доказів задоволено, внаслідок чого витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Білої Т.С. належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи відносно [PERSON] , а також від Територіального сервісного центру МВС в Запорізькій області облікову реєстраційну картку на спірний автомобіль та копії всіх документів, що стосуються набуття права власності на зазначений автомобіль (а.с. 3233). 05.01.2022 третя особа отримала копію вказаної ухвали, копії позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 37). 06.01.2022 відповідачі отримали копію вказаної ухвали, копії позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 39). 12.01.2022 на виконання ухвали від 22.12.2021 до суду надійшла інформація з Територіального сервісного центру МВС в Запорізькій області № 2341 (а.с. 4950). 13.01.2022 надійшли письмові пояснення третьої особи (а.с. 4648). Також, 13.01.2022 надійшли матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с. 5295). 21.01.2022 надійшов відзив відповідачів на позов з доданими до нього матеріалами (а.с. 99116). 21.01.2022 надійшла заява представника позивача про виклик свідків (а.с. 117118). Ухвалою суду від 26.01.2022 заява представника позивача про виклик свідків задоволена, викликано до суду для допиту свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Цією ж ухвалою закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті (а.с. 128). 23.06.2022 надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів (а.с. 153161), яке було задоволено судом. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав, що викладені в ньому. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, направили до суду свого представника. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позов. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть останньої серії [NUMBER] , виданого 05.06.2021 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 842 від 05.06.2021 (а.с. 56). За життя [PERSON] 03.10.2007 було придбано автомобіль «Daewoo Nexia», 2007 року випуску, номер кузову [NUMBER] , держномер [NUMBER] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу № СФ-0013734 від 03.10.2007 (а.с. 106), рахунком-фактурою № СФ-0013734 від 03.10.2007 на суму 55\~670,00 грн. (а.с. 110), копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 05.10.2007 (а.с. 111). У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу його власником зазначена [PERSON] , а особою, яка має право ним керувати, вказано [PERSON] . Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса звернулись її діти [PERSON] і [PERSON] (а.с. 53), відповідачі у даній справі, а також [PERSON] , позивач у справі (а.с. 68 зворот). У заяві про прийняття спадщини від 27.09.2021 [PERSON] зазначив, що він проживав зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю двадцять років до часу відкриття спадщини і є спадкоємцем четвертої черги за законом (а.с. 68 зворот). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі\~статтею 60 Сімейного кодексу України (далі СК України)\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина четверта\~статті 65 СК України). Згідно із\~статтею 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) містить правовий висновок, згідно з яким вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Отже, підставами для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Факт сумісного проживання однією сім`єю [PERSON] і [PERSON] з 01.01.2004 підтверджується такими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Так, згідно з показаннями свідка [PERSON] , вона є сусідкою [PERSON] та знає її родину з 1977 року, мала із нею дружні стосунки. Зі [PERSON] . [PERSON] проживала у цивільному шлюбі 24 роки у квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на той час був одружений, пішов від своєї дружини до [PERSON] , а його дружина на ім`я [PERSON] померла. [PERSON] працював після виходу на пенсію, мав дохід, який перевищував доходи та пенсію [PERSON] . Кошти витрачались в інтересах сім`ї. Спочатку вони придбали одну машину « [INFO] », яку в подальшому віддали сину [PERSON] [PERSON] , а самі придбали іншу машину. Гроші на автомобіль вони позичали у начальника [PERSON] . Грошима [PERSON] розпоряджалась [PERSON] , вона вела блокнот, в який записувала всі доходи і витрати, також [PERSON] знімала кошти с банківської картки позивача, він навіть не знав пін-код від картки. Також свідку відомо, що за час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] зробили в її квартирі ремонт, придбали меблі та килими. В квартирі вона бачила особисті речі [PERSON] . Свідок неодноразово бачила, як [PERSON] постійно відвозив на цьому автомобілі [PERSON] на свою дачу. У приватній розмові [PERSON] казала, що дуже задоволена сумісним життям зі [PERSON] , адже її перший чоловік зловживав алкогольними напоями і вони жили бідно. Після того, як [PERSON] померла, діти [PERSON] вигнали позивача з квартири. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами [PERSON] , також в судовому засіданні надали показання про те, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] приблизно з 19971998 року, а також вказували, що [PERSON] утримував [PERSON] , оскільки мав заробітну плату та високу пенсію. Автомобіль придбавали разом за спільні кошти, а частину коштів [PERSON] позичав. Оформили автомобіль на ім`я [PERSON] , оскільки [PERSON] був старший за віком за неї і вважав, що вона його переживе. Проте керував автомобілем [PERSON] . Також свідки бачили, як [PERSON] та [PERSON] завозили додому меблі, килими, разом приносили продукти харчування, разом їздили на дачу на придбаній машині. Згідно з копією договору позички № 4 від 05.09.2007, [PERSON] позичив у приватного підприємця [PERSON] 50\~000 грн. терміном до 30.09.2008, із поверненням коштів шляхом відрахування із заробітку по 4\~166,67 грн. щомісячно (а.с. 10). Відповідно до даних трудової книжки [PERSON] , він до 12.11.2008 працював у ПП [PERSON] (а.с. 156). Автомобіль «Daewoo Nexia», 2007 року випуску, номер кузову [NUMBER] , держномер [NUMBER] , було придбано 05.10.2007 за 55\~670,00 грн. (а.с. 110). Тимчасовий реєстраційний талон на даний автомобіль виписаний на ім`я [PERSON] , в якому він вказаний як власник автомобіля (а.с. 11). Згідно з декларацією № 0000-Т3К2-РТ3К від 09.08.2018 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, [PERSON] у графі «Довірена особа пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом» вказав [PERSON] (а.с. 89). Враховуючи вищенаведені докази, суд доходить висновку, що ними доводяться обставини спільного проживання [PERSON] та [PERSON] протягом 24 років, а також ведення ними спільного господарства, наявності спільного бюджету, здійснення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між ними прав та обов`язків, що притаманні подружжю. При цьому, суд зауважує, що законодавством не визначено конкретного переліку доказів, що можуть бути визнані беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, а тому суд вважає, що ненадання позивачем письмових доказів щодо проживання з [PERSON] , здійснення спільних витрат тощо, враховуючи те, що [PERSON] не залишився у квартирі [PERSON] проживати після її смерті, та не мав доступу до речей та документів у квартирі, не впливає на встановлення даного факту. У даному випадку суд вважав за можливе врахувати показання свідків як доказ даних обставин. Крім того, суд доходить висновку, що отримання позивачем 50\~000 грн. у позичку за місяць до купівлі спірного автомобіля, наявність реєстраційного талону на спірний автомобіль на ім`я позивача, доведеність обставини спільного використання автомобіля для поїздок на дачу, у сукупності свідчить про те, що даний автомобіль придбавався сумісно [PERSON] та [PERSON] для використання в інтересах сім`ї. При цьому, з боку сторони відповідачів суду не було надано будь-яких доказів, що автомобіль придбавався [PERSON] за її особисті кошти. Тому у даному випадку не має значення, на ім`я кого із них було зареєстровано автомобіль. При цьому, зазначення у особливих відмітках в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу інформації про наявність у [PERSON] права керувати цим автомобілем, не підтверджує того, що автомобіль придбавався за його кошти. Суду з боку цього відповідача не надано жодних доказів на підтвердження наявності у нього станом на 05.10.2007 грошових коштів на придбання цього автомобіля, відомостей про його доходи у 2007 році, а тому посилання представника відповідача у відзиві на позов, що автомобіль було придбано саме за кошти [PERSON] носить характер припущення. Також на підтвердження того, що у [PERSON] та [PERSON] не було стосунків, притаманних подружжю, представником відповідача надано лише розписки про надання [PERSON] . 24.04.2013 [PERSON] , сину позивача, грошових коштів розміром 30\~000 грн. за дачну ділянку (а.с. 112113). Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про власника цієї дачної ділянки, а також договору купівлі-продажу чи іншого документа, передбаченого чинним законодавством, який би підтверджував перехід права власності на вказану земельну ділянку. Також стороною відповідачів не заявлялось клопотань про допит [PERSON] , а також [PERSON] , яка зазначена в розписках в якості свідка передання грошових коштів. Тому, наявність вказаних розписок само по собі не може спростовувати факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] , а підтверджує лише наявність певної домовленості між сином позивача та [PERSON] щодо прав на вказану дачну ділянку. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Отже, недоведеність обставин, на наявності яких наполягає представник відповідача, є підставою для відхилення її заперечень проти позову. Таким чином, суд вважає доведеним факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 01.01.2004 по 04.06.2021, під час якого ними було придбано у власність автомобіль марки «Daewoo Nexia», 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] . Відтак, вказаний автомобіль слід визнати об`єктом їх спільної сумісної власності. З урахуванням положень ст. 70 СК України, в порядку розподілу даного автомобіля за позивачем слід визнати право власності на Ѕ його частину. Інша Ѕ частина цього автомобіля, що належала [PERSON] , є об`єктом спадщини. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1\~816,00 грн. (а.с. 1) та 908,00 грн. (а.с. 22), тобто по 1\~362,00 грн. з кожного відповідача.

Outcome: approved