Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

15 липня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовна заява мотивована тим, що 24 жовтня 2018 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2020 року по справі № 127/18900/20 було розірвано. Від даного шлюбу мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно з судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2020 року по справі № 127/18039/20 з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму і не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 19 серпня 2020 року. 30 жовтня 2021 року було зареєстровано шлюб між позивачем та [PERSON] . Від даного шлюбу мають дитину сина [PERSON] , [INFO] . Відтак змінився сімейний стан та кількість утриманців позивача. Син зареєстрований на проживає з позивачем. [PERSON] не зареєстрована, однак також проживає з позивачем фактично. [PERSON] починаючи з 01 квітня 2022 року по даний час перебуває у відпустці у зв`язку із вагітністю та пологами. По закінченню цієї відпустки дружиною позивача буде оформлено відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відтак дружина позивача на даний час не працює та потребує утримання. Позивач працює у Міській дитячо-юнацькій спортивній школі №5 на посаді тренера-викладача та має дохід, з якого регулярно стягуються аліменти. Позивач просить суд про зменшення аліментів на утримання дочки [PERSON] , оскільки, враховуючи дохід позивача, розмір аліментів все одно суттєво перевищуватиме мінімальний гарантований розмір аліментів. З огляду на зазначене вище, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 липня 2022 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2020 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24 жовтня 2018 року у Вінницькому міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 2928 (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 25 червня 2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 5). Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2020 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 19 серпня 2020 року (а.с. 7). 30 жовтня 2021 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 30 жовтня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 9). У позивача [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 31 травня 2022 року Вінницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 10). Згідно з довідкою № 384/01-26 від 04 липня 2022 року, виданою КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», [PERSON] (дружина позивача) працює в Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги на посаді сестри медичної (палат інтенсивної терапії) відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії № 2 з 10 березня 2021 року по теперішній час. З 01 квітня 2022 року по теперішній час перебуває у відпустці у зв`язку із вагітністю та пологами (а.с. 14). Відповідно до довідки № 01-10-68 від 14 липня 2022 року, виданої закладом «Міська дитячо-юнацька спортивна школа № 5», [PERSON] з 07 травня 2021 року працює на посаді тренера викладача відділення пауерліфтингу закладу «Міської дитячо-юнацької спортивної школи № 5» (а.с. 19). Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 63420075, за період з 19 серпня 2020 року по 13 червня 2022 року, заборгованість позивача [PERSON] по аліментам станом на 13 червня 2022 року становить 2 094 грн. 39 коп. (а.с. 15). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку.\~При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. З наданих суду доказів вбачається, що при винесенні судового наказу про стягнення аліментів у наказному провадженні, призначеного для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо, з позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , без урахування наявності інших утриманців у позивача. З урахуванням викладеного, розмір аліментів підлягає зменшенню з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що є розумним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved