Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі\~Позивач), в особі свого представника адвоката Шурубора Вячеслава Ігоровича (далі Представник позивача), звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі\~Відповідач)\~ про зміну розміру аліментів. В обґрунтування свої позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем вони проживали разом як чоловік та дружина без державної реєстрації шлюбу. За цей час у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 18.09.2012 року у справі №2-439/2012 ухвалено стягувати з відповідача, [PERSON] , на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17 серпня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно зріс. В умовах збільшення рівня цін, розмір стягуваних аліментів недостатньо для її належного утримання, що ставить позивача в скрутне становище. На даний час неповнолітня дитина навчається в школі, відвідує додаткові позашкільні гуртки, а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, аліменти сплачував декілька разів, додаткових коштів добровільно не надавав. Позивачу стало відомо, що на сьогоднішній день, відповідач офіційно працевлаштований, його матеріальне становище значно покращилось, він не інвалід, здоровий, інших дітей на утриманні не має. Тому позивач вважає, що відповідач має можливість надавати дитині більшу матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, позивач просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Іванківського районного суду Київської області від 18.09.2012 року у справі №2-439/12-1012 на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, на 1/4 частку від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. 29.06.2022 року позов надійшов до суду. Ухвалою суду від 05.07.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 18.08.2022 року /а.с. 20-21/. 04.08.2022 року від позивача, в особі свого представника адвоката Шурубора В.І., надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, зокрема, копію виписки із медичної картки амбулаторного хворого; копію рецепту на окуляри; копії квитанцій та товарного чеку. 12.08.2022 року від відповідача надійшла заява про долучення документів до справи, зокрема, довідки головного державного виконавця Іванківського ВДВС у Вишгородського району Київської області Чалого В.П. про відсутність заборгованості за аліменти на утримання дитини. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Шурубор В.І. у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені вчасно, належним чином, в позовній заяві просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, копія позовної заяви з додатками та повідомлення про розгляд справи надсилалися рекомендованою кореспонденцію за адресою реєстрації останнього, зазначеною у позові та реєстрі Іванківської територіальної громади щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, яка повернулась із відміткою про перебування адресата в складі ЗСУ. 12.08.2022 відповідач звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без його участі. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, сторони в поданій позовній заяві просили розглянути справу за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнав, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~проводиться без участі сторін за наявними у справі матеріалами. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 3 ст. 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з рішенням Іванківського районного суду Київської області від 18.09.2012 року у справі №2-439/2012 ухвалено стягувати з відповідача, [PERSON] , на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17 серпня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.9/. З наданої позивачем копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.01.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області, слідує, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис за №9 /а.с.8/. 10.06.2015 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » після реєстрації шлюбу з [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за №43, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іванківського міжрайонного управління юстиції у Київській області, /а.с.6/. 06.09.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що складено відповідний актовий запис за №16, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06.09.2016 року Іванківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. З наданого позивачем листа Іванківського ВДВС у Вишгородському районі Київської області від 06.06.2022 №45060278 вбачається, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , станом на 01.06.2022 року становить 24\~889 грн, 44 коп. /а.с. 11/. На спростування вказано факт, відповідачем надано довідку головного державного виконавця Іванківського ВДВС у Вишгородського району Київської області Чалого В.П. про відсутність заборгованості за аліменти на утримання дитини. З довідки про доходи №04-РВ-27 від 14.06.2022 року слідує, що [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Столичний пекарний дім» з 01.07.2021 року на посаді укладальника хлібобулочних виробів 3 розряду і за період з 01.12.2021 року по 31.05.2022 року їй було нараховано доходу у сумі 79\~753 грн, 61 коп. /а.с. 13/. Довідкою виконкому Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області від 15.06.2022 року №3529 підтверджується, що на утриманні [PERSON] знаходиться її донька, [PERSON] , 2008 р.н. /а.с. 12/. З письмових матеріалів, які позивач додатково надала 04.08.2022 року до суду, вбачається, що стан здоров`я неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , погіршився, що є додатковими підставами для збільшення розміру витрат на утримання дитини, які полягають у придбанні ліків та інших товарів. На підтвердження даних обставин Позивачем надано до суду довідку КНП ІСР «Іванківський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 12.07.2022 року та виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого кардіоревматологічного відділення КЗ КОР «КОДЛ», м.Боярка №3250 від 23.04.2018 року. Також судом досліджено матеріали та квитанції, надані 12.08.2022 року до суду відповідачем, зокрема лист Іванківського ВДВС у Вишгородському районі Київської області, з якого слідує, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , станом на 01.09.2022 року, відсутня. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(ч.1\~ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. Відповідно до\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183\~та ст.184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192\~СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількист.192\~СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. ст.\~12,81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. З огляду на зазначені положення закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані стороною позивача докази в їх сукупності, взявши до уваги зміну матеріального становища позивача, визнання позову відповідачем, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача, заявлені до відповідача про зміну способу стягнення з відповідача аліментів, визначених рішенням Іванківського районного суду Київської області від 18.09.2012 року у справі №2-439/2012 про стягнення з відповідача, [PERSON] , на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17 серпня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, на аліменти у розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Водночас суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що сприятиме кращому захисту інтересів дитини. При цьому, зважаючи на те, що відповідач погодився на збільшення розміру аліментів, суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів не поставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки у разі відсутності в нього постійного місця роботи розмір аліментів, що буде стягуватися з нього на утримання дитини, буде дорівнювати встановленому законом мінімуму. З огляду на вищенаведене, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок). На підставі викладеного та

Outcome: approved