Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

Двадцять першого липня 2022 року Ужгородським\~міськрайонним судом\~Закарпатської області\~було ухвалено рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, сплачених у якості авансового платежу, та 3% річних, яким позовну заяву задоволено. Другого серпня 2022 року позивачка подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу, яку мотивувала тим, що розмір понесених нею судових витрат на оплату правової допомоги становить 5000,00 гривень, що підтверджується детальним описом виконаних робіт від 26.07.2022, а також довідкою відділу статистики у м. Червонограді щодо ТОВ «Юридичний центр захисту прав власників». Двадцять дев`ятого серпня 2022 представник відповідача подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких просив відмовити у задоволенні заяви позивачки з огляду на те, що оригінал квитанції про сплату 5000,00 грн витрат на правову допомогу, всупереч вимогам ч. 9 ст. 83 ЦПК України, не був надісланий відповідачу. Додатково послався на те, що грошові кошти в сумі 5000,00 грн позивачка сплатила на користь ТОВ «Юридичний центр захисту прав власників», з яким не укладено договір про надання позивачці правової допомоги, та яке не має статусу адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання. У судове засідання позивачка не з`явилась, однак подала заяву, в якій просила розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без її участі, вимоги за заявою підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак, подав заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі відповідача та його представника, в якій просив відмовити у задоволенні заяви з підстав, наведених у раніше поданих запереченнях. Враховуючи, що неявка учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду поданої заяви, суд розглянув заяву в їх відсутності. Дослідивши матеріали\~справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно з частинами першою - четвертою\~статті 137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з позовною заявою позивачка подала до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла, і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідно до даного розрахунку становить 5\~000,00 гривень. Таку ж суму, сторона просить стягнути з відповідача у клопотанні про ухвалення додаткового рішення. Тринадцятого грудня 2021 року, до винесення рішення у справі, позивачка подала заяву, в якій повідомила про те, що надасть докази на підтвердження розміру понесених судових витрат в п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду. До заяви позивачка долучила оригінал квитанції про понесені неї витрати на правову допомогу в справі в розмірі 5\~000,00 гривень. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та їх розміру, позивачка подала: - договір про надання професійної правової допомоги від 03.05.2021, укладений між позивачкою та адвокатом Бордюком Михайлом Йосиповичем; - договір про надання професійної правової допомоги від 03.05.2021 за № 21/05/20-1, укладений між позивачкою та адвокатом Савкою Романом Івановичем; - відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний центр захисту прав власників»; - довідка ТОВ ««Юридичний центр захисту прав власників» від 26.07.2022 про те, що адвокат Савка Р.І. з 15.01.2014 по даний час знаходиться в трудових відносинах з ТОВ «Юридичний центр захисту прав власників»; - детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) по справі № 308/7051/22 від 26.07.2022; - квитанцію № 32197082 від 07.05.2021. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з квитанцією № 32197082 від 07.05.2021, позивачка на виконання договору про правову допомогу, сплатила на користь ТзОВ «Юридичний центр захист прав власників» 5000,00 гривень за надані послуги з правничої допомоги. Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, відповідач та його представник клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги не заявили, хоча й заперечували щодо стягнення витрат з інших підстав. Однак, наведені представником відповідача заперечення не стосуються співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката. Ненадсилання позивачкою копії квитанції відповідачу, в порядку ч. 9 ст. 83 ЦПК України, не позбавило представника відповідача можливості ознайомитися з даним доказом, дослідити, та подати заперечення. Позивачка не приховувала існування даного доказу, а також послалася на нього в заяві про ухвалення додаткового рішення у справі, яка надіслана відповідачу. Посилання представника відповідача на той факт, що позивачка сплатила грошові кошти в сумі 5\~000,00 гривень на користь товариства, яке не має статусу адвокатського бюро чи об`єднання, на переконання суду, не спростовує сам факт понесення нею таких витрат, а також, оскільки правнича допомога у справі надавалась конкретними адвокатами, які на законних підставах здійснювали професійну діяльність, пов`язану з наданням правничої допомоги, про що, зокрема, свідчать копії чинних свідоцтв про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордери про надання правової допомоги позивачці, відомості з Єдиного реєстру адвокатів України. Факт перебування даних адвокатів у трудових відносинах з товариством, яке не має статусу бюро чи об`єданння, та сплата позивачкою на користь даного об`єднання коштів за надання професійної правничої допомоги, не повинен позбавляти її можливості відшкодування понесених нею витрат. На підставі наведеного, суд прийшов висновку, що заява позивачки про стягнення витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved