Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

1. Виклад позиції заявника 02 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна. Свої вимоги заявник мотивує тим, що її син [PERSON] , [INFO] є інвалідом з дитинства та перебуває на обліку у сімейного лікаря психіатра. На даний час його стан здоров`я погіршився. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійного контролю. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном останнього. 2. Заяви (клопотання) учасників справи У судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить призначити її опікуном сина [PERSON] (а. с. 47). Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився. Селищний голова надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 47). Дану справу суд розглядає без участі особи, відносно якої вирішується питання про визнання недієздатною та призначення опікуна, так як відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 09 червня 2022 року [PERSON] за своїм психічним станом не може особисто приймати участь у судовому засіданні. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Інші клопотання та заяви, пов`язані з розглядом справи, від учасників судового процесу не надходили. 3. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 03 лютого 2022 року відкрито провадження в справі та призначено її до судового розгляду (а. с. 23). Ухвалою від 07 червня 2022 року призначено судову психіатричну експертизу для визначення психічного стану [PERSON] , у зв`язку з чим провадження у справі зупинено (а. с. 34-35). Ухвалою від 01 серпня 2022 року поновлено провадження в справі за заявою [PERSON] та призначено судове засідання з участю заявника, заінтересованої особи, без участі особи, відносно якої вирішується питання щодо визнання недієздатною (а. с. 43). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 4. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [INFO] в с. Товста народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 7). Відповідно до протоколу ЛКК №301 від 27 вересня 2021 року [PERSON] перебуває під наглядом дитячого психіатра з 16 березня 2007 року. Йому встановлено діагноз «Розумова відсталість тяжкого ступеня зі значним порушенням поведінки. Диссомнія. F 72.1» (а. с. 18). Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №764911 від 18 жовтня 2021 року [PERSON] встановлена перша група інвалідності з дитинства безтерміново та у зв`язку з цим розроблена індивідуальна програма реабілітації (а. с. 8, 14-15). З висновку лікарської комісії Сумської центральної районної клінічної лікарні №229/521 від 02 грудня 2021 року вбачається, що [PERSON] обмежений у самообслуговуванні, здатності до орієнтації, спілкуванні та контролі за своєю поведінкою, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду (а. с. 9). Відповідно до висновку судово - психіатричного експерта №138 від 09 червня 2022 року [PERSON] виявляє ознаки важкої розумової відсталості (вираженої імбецильності), за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 39-41). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] може бути визнаний судом недієздатним, так як він внаслідок стійкого психічного розладу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також над ним слід встановити опіку та призначити опікуна. З матеріалів справи вбачається, що заявниця зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом із чоловіком [PERSON] , [INFO] , дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та онукою [PERSON] , [INFO] (а. с. 17). Згідно з рішенням виконавчого комітету Миколаївської селищної ради [PERSON] доцільно призначити опікуном її сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 13). Крім того, [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просить призначити її опікуном сина [PERSON] (а. с. 45). Батько дитини [PERSON] не заперечує проти призначення заявниці опікуном сина (а. с. 11). 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування За змістом ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. У статті 55 Цивільного кодексу України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними (ст. 58 ЦК України). Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування (ч. 1 ст. 60 ЦК України). Статтею 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з п. 1.1, п. 1.2 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за №387/3680 (далі Правила), опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Відповідно до п. 2.1, п. 2.4 вищевказаних Правил опіка встановлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Згідно з п. 3.1 Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Частиною 6 статті 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом і не може перевищувати два роки. 6. Мотиви суду. Оскільки, внаслідок хронічного психічного розладу [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує сторонньої допомоги, суд вважає за необхідне визнати його недієздатним на строк два роки, а також з метою захисту його особистих майнових та немайнових прав та інтересів призначити йому опікуна в особі матері [PERSON] . Водночас суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 300 ЦПК України опікун, представник органу опіки та піклування має право подати клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не пізніше, ніж за 15 днів до закінчення визначеного судом строку визнання особи недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved