Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Саратського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області. Заява мотивована тим, [INFO] померла його бабуся [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21 січня 2021 року. [PERSON] за життя заповіла заявнику земельну ділянку №1343, що підтверджується заповітом від 15 грудня 2006 року. 10 лютого 2022 року було заведено спадкову справу щодо майна померлої [PERSON] , згідно якої спадкоємцем за заповітом є онук, [PERSON] . 16 липня 2022 року заявник звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку №1343, площею 2,58 га, кадастровий номер 5124583900:01:002:0423. Заявнику, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між ним та заповідачем, [PERSON] . Відмова мотивована тим, що у свідоцтві про смерть прізвище заповідача вказано « [PERSON] », в паспорті громадянина України його батька заявника у графі «Прізвище» зазначено « [PERSON] », а в паспорті громадянина України заявника, його прізвище зазначене « [PERSON] ». З метою підтвердження родинних відносин заповідача [PERSON] , заявник [PERSON] звернувся із відповідною заявою до органів реєстрації актів цивільного стану (РАЦСУ). В задоволенні заявлених вимог [PERSON] було відмовлено, оскільки відсутні достатні докази зазначеного. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 03 серпня 2022 року провадження у справі було відкрито та призначене судове засідання. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримав та просив суд її задовільнити, пояснивши що померла [PERSON] є його бабусею, а її син [PERSON] є батьком заявника. Представник заінтересованої сторони, Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород - Дністровському районі Одеської області до зали суду не з`явився, в судове засідання надав заяву від 11.08.2022 року №810/24.6-20 про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи без участі заінтересованої особи, на підставі наявних у справі доказів. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт родинних відносин заявника [PERSON] , та показали, що дійсно [PERSON] є бабусею заявника [PERSON] , а [PERSON] , відповідно є його батьком та сином померлої [PERSON] . Заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 ст. 5 ст. 12 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони до суду заяв та клопотань не надавали. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293, частини другої статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «[…] у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області 20 січня 1982 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , в в графі батьки зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області 15 квітня 1954 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , в графі батьки зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [INFO] в с.Новоселівка Саратського району Одеської області, померла [PERSON] про що зроблено актовий запис про смерть №39 від 21.01.2021 року та 21 січня 2021 року Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] склала заповіт зареєстрований в реєстрі Новоселівської сіліської ради Саратського района Одеської області за №138 від 15 грудня 2006 року, згідно якого все своє майно, належне її на час смерті заповіла [PERSON] . Заявник звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] . Відповідно до глави 10 частини 4 пунктів 4.1, 4.2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» Затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. На підтвердження факту родинних відносин, спадкоємцем до нотаріуса подано: - свідоцтво про смерть [PERSON] [INFO] , серії [NUMBER] виданого 21 січня 2021 року Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), де зазначена дата смерті - [INFO] ; - паспорт громадянина України [PERSON] [INFO] , серії [NUMBER] від 30 квітня 1999 року, виданого Саратським РВ УМВС України в Одеській області; При вивченні вказаних документів, нотаріусом було встановлено розбіжності в написанні прізвищ заповідача та спадкоємця. Постановою від 18 липня 2022 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І., відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби, [PERSON] , померлої [INFO] . Заявник звернувся до Саратського відділу реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області з заявою про внесення змін до актових записів цивільного стану - свідоцтва про смерть [PERSON] , в задоволенні якої йому було відмовлено з підстав того, що у лікарському свідоцтві про смерть прізвище померлої було зазначене, як « [PERSON] » та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесених згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року), суд може встановлювати факти, що мають юридичне значення. До справ окремого провадження не застосовується вимоги процесуального закону щодо змагальності процесу та меж судового розгляду справи, не діє право на укладення мирової угоди, справа не передається на розгляд третейського суду. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У п. 2, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії. Встановлення факту для заявника має юридичне значення, оскільки з ним пов`язане оформлення особистих, майнових прав, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлої [PERSON] . За встановлених обставин, зважаючи на те, що [PERSON] в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо встановлення факту родинних відносин, а саме, те що він є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] та те, що [PERSON] є рідним батьком заявника [PERSON] , тому останній вимушений звернутися до суду, оскільки встановлення даного факту для заявника має юридичне значення для оформлення спадщини та іншого шляху для захисту порушеного права не існує. Таким чином, суд на підставі належних та допустимих доказів, приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] є батьком, [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , яка померла [INFO] є бабусею [PERSON] , [INFO] . Підстав для відмови в задоволенні заяви у цій частині у суду немає.

Outcome: approved