Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 15 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2168. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини не підтримують, проживають окремо. Вважає примирення з відповідачем неможливим. Оскільки сімейне життя між ними не склалося, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені з вересня 2021 року. Але ще з 2020 року відповідач відносився до неї та дітей без належної уваги, не приділяв час не їй, ні дітям, постійно був відсутній вдома, часто не ночував вдома без пояснення причин. З вересня 2021 року по лютий відповідач не підтримував родину фінансово, лише обіцяв, що скоро зможе взяти участь у витратах, які потрібні родині. При цьому, відповідач працевлаштований та має офіційний доход. Відповідач бачив дітей з початку 2022 року декілька разів, проводить з дітьми обмаль часу, не займається їх вихованням. Останній рік відповідач часто не ночував вдома, пропадав на вихідні без попередження, нехтував сімейними цінностями та відносинами з нею та дітьми, неодноразово зраджував. Часто перебував у стані алкогольного сп`яніння і перед нею, і перед дітьми. З вересня 2021 року відповідач залишив сім`ю та переїхав жити окремо, попередньо не попередивши ні неї, ні дітей. Відповідач проживав окремо до грудня 2021. Потім вирішив повернутись, але поведінку свою не змінив. З січня 2022 року відповідач остаточно пішов з родини, зазначив, що від нього вагітна інша жінка, яка періодично вночі телефонувала їй і просила покинути відповідача. За цей час вона та відповідач втратили взаємну повагу один до одного. Вона більше не довіряє відповідачу і не бачить жодної можливості подальшого спільного проживання. Примирення з відповідачем вважає неможливим. Відповідач своєю поведінкою не намагається відновити шлюбно-сімейні відносини із нею, засновані на взаємній повазі, підтримці, любові та розумінні. Вважає, що збереження її шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. Таким чином, можливості відновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім`ї між нею та відповідачем абсолютно не існує. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.06.2022 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась та подала до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився та подав до суду заяву про можливість слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визначає в повному обсязі. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 15 листопада 2008 року, місце реєстрації - Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2168. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно з свідоцтвами про народження від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов підлягає задоволенню, так як у сторін відсутнє взаєморозуміння та повага, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved