Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що з 08 лютого 2001 року по 28 травня 2021 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . До вересня 2021 року діти проживали з ним і повністю перебували на його утриманні. З вересня 2021 року старший син [PERSON] проживає у гуртожитку у Чеській Республіці у місті Прага, де навчається на денній формі навчання в Учбовому центрі «Go study» на курсі професійної чеської мови та професійної підготовки до навчання у Карловому університеті. У зв`язку з навчанням син позбавлений можливості працювати і отримувати самостійний дохід, то він, як батько, продовжує надавати відповідну матеріальну допомогу (на проживання, харчування, громадський транспорт, учбові матеріали, підручники та інші необхідні побутові потреби). При цьому, мати дитини [PERSON] участі у таких витратах не приймає. Зазначає, що вартість навчання сина в учбовому центрі за рік складає 78\~605,03 грн. Витрати на проживання та інші потреби в середньому складають 22\~788 грн. щомісяця. Тобто, син потребує матеріальної допомоги у розмірі 29\~338,42 грн. щомісяця (навчання + витрати). Вважає, що відповідач зобов`язана матеріально допомагати синові під час навчання, оскільки він потребує цієї допомоги та просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 14\~669,21 грн. щомісячно до закінчення навчання. Ухвалою від 24 травня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09 серпня 2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Адвокат позивача Кравцов В.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Адвокат відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у їх задоволенні відмовити. Суд, заслухавши думку адвокатів, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що з 08 лютого 2001 року по 28 травня 2021 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що до вересня 2021 року діти проживали разом з ним і перебували на його утриманні. З вересня 2021 року старший син [PERSON] проживає у гуртожитку у Чеській Республіці у місті Прага, де навчається на денній формі навчання в Учбовому центрі «Go study» на курсі професійної чеської мови та професійної підготовки, що підтверджується копією Договору на надання освітніх послуг. Термін навчання складає з 01 вересня 2021 року по 31 серпня 2022 року. Даний факт відповідачем не оспорюється. Після закінчення мовних курсів син мав подати документи до вищого учбового закладу - Карлового університету. Позивач у своєму позові посилається на те, що у зв`язку з навчанням син позбавлений можливості працювати і отримувати самостійний дохід, тому він, як батько, продовжує надавати відповідну матеріальну допомогу (на проживання, харчування, громадський транспорт, учбові матеріали, підручники та інші необхідні побутові потреби). При цьому, мати дитини [PERSON] участі у таких витратах не приймає. Зазначає, що вартість навчання сина в учбовому центрі за рік складає 78\~605,03 грн. Витрати на проживання та інші потреби в середньому складають 22\~788 грн. щомісяця. Тобто, син потребує матеріальної допомоги у розмірі 29\~338,42 грн. щомісяця (навчання + витрати). Вважає, що відповідач зобов`язана матеріально допомагати синові під час навчання, оскільки він потребує цієї допомоги та просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 14\~669,21 грн. щомісячно до закінчення навчання. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також, відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому,\~СК України\~виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Так, у своєму позові позивач також вказав, що відповідач має можливість надавати своєму сину матеріальну допомогу, оскільки відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату. Крім того, на праві спільної сумісної власності володіє рухомим та нерухомим майном, а також корпоративними правами. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач зазначила, що на даний час працює в КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської області» на посаді артиста малого симфонічного оркестру. За останні шість місяців її заробітна плата склала 31\~679,04 грн., що в середньому склало 5\~279,84 грн. в місяць, що підтверджено довідкою про доходи від 02 серпня 2022 року. Доходів від оренди майна, підприємницької діяльності, акцій, депозитних рахунків в банках не має. Натомість з грудня 2020 року сама винаймає житло, про що надала копії договір оренди квартири. Щодо перебування у власності рухомого та нерухомого майна, а також корпоративних прав вказала, що на даний час переліченим не користується та з даного приводу в Соснівському районному суді м. Черкаси розглядається цивільна справа за її позовом до [PERSON] про визнання спільним майном подружжя та його поділ і за зустрічним позовом [PERSON] до неї про поділ спільного майна подружжя. Отже, доводи позивача про наявність у володінні відповідача рухомого та нерухомого майна, а також корпоративних прав станом на день розгляду справи не знайшли підтвердження належними та допустимим доказами, з огляду на подальший судовий розгляд позову про поділ майна. Разом з тим, позивач не надав доказів свого майнового становища. При цьому, виходячи з копій квитанцій про здійснення грошових переказів на ім`я свого сина, суд робить висновок про стабільний фінансовий дохід позивача, який надає можливість матеріально утримувати свого повнолітнього сина. Разом з тим, позивачем не надано суду доказів того, що повнолітній син сторін [PERSON] , на даний час навчається у вищому навчальному закладі. Навчання в Учбовому центрі «Go study» на курсі професійної чеської мови та професійної підготовки не можна вважати продовженням навчання у навчальному закладі. Також не надано будь-яких доказів, що позивач несе витрати саме на оплату навчання сина, оскільки з копій наданих квитанцій про здійснення переказів вбачається, що перекази здійснювалися саме на банківську картку сина та в призначеннях платежу зазначено «переказ власних коштів». Жодних вказівок щодо оплати навчання вказані квитанції не містять. У відповідності із ч.1 та ч.3 ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів в інтересах повнолітніх осіб, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, має той з батьків, з яким повнолітні дочка, син проживає. Отже обов`язковими умовами присудження аліментів на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання, є ухилення одного з батьків надавати матеріальну допомогу та потреба в матеріальній допомозі. На думку суду, позивач не надав доказів на підтвердження того, що відповідач ухиляється від надання грошових коштів для задоволення особистих потреб повнолітнього сина. Також позивач не надав доказів на підтвердження того, що їхній з відповідачем повнолітній син потребує матеріальної допомоги. Крім того, повнолітній син сторін проживає окремо від батьків у гуртожитку у Чеській Республіці у місті Прага, тому в силу вимог ст. 199 СК України він має право на звернення до суду з даним позовом особисто. Хоча, такий позов міг би бути поданий позивачем в інтересах сина, оскільки на даний час син досяг повноліття та він є дієздатним, з позовною вимогою про стягнення аліментів на користь сина, а не позивача по справі. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про відсутність правових підстав для їх задоволення. Вирішуючи питання про судові витрати судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору за подачу позову. Відповідачем судові витрати по справі не понесені. Таким чином, та на підставі ч. 6 ст.141 ЦПК, витрати по сплаті судового збору компенсуються за рахунок держави. У відповідності до п.2 ч. 2\~ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови у позові на позивача. Оскільки у задоволені позовних вимог позивача, відмовлено, тому витрати на професійну правничу допомогу покладаються на самого позивача.

Outcome: dismissed