Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 2422,49 долар США, що за курсом 29,25 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13 травня 2022 року складає 70 857, 83 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.01.2008 АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №TEAWG40000002983. Згідно якого АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 132 562, 50 грн. на термін до 30.01.2018, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно заяви відповідача кредитний договір №TEAWG40000002983 від 29.01.2008 переведено з валюти гривня в валюту Долар США. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку із чим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.05.2017 була стягнута з відповідача заборгованість в розмірі 25 696, 18 Долар США, що еквівалентно 666 815, 97 грн., нарахована станом на 07.04.2016. Оскільки, з відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.05.2017, тобто за період з 29.01.2008 по 07.04.2016, то за період після подання позовної заяви від 11.04.2016, з 29.04.2016 по 13.05.2022 відповідач має заборгованість у розмірі 2422,49 Долар США 3 % річних від простроченої суми. У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та відзиву щодо позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до статтей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правилами частини першої статті 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Судом встановлено, що 29 січня 2008 року між ЗАТ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит №TEAWG40000002983, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в розмірі 132 562, 50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних (а.с.18-21). Згідно заяви відповідача кредитний договір №TEAWG40000002983 від 29.01.2008 переведено з валюти гривня в валюту Долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 28 533, 15 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 22-23). 22 серпня 2008 року між ЗАТ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит №TEAWG40000002983 (а.с.24-27). Відповідно до п. 8.3 вказаного договору виконання позичальником зобов`язань за договором забезпечується іпотекою, а саме 1 кімнатною квартирою розташованою за адресою: [ADDRESS] , загально. Площею 32,7кв.м. До позовної заяви також додано розрахунок 3% річних за період з 29.04.2016 по 13.05.2022, що складає 2422,49 Долар США, що еквівалентно 70 857,83 грн. та інформацію про офіційний курс гривні щодо іноземних валют на дату 13.05.2022 (а.с.12). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.05.2017 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25 696, 18 доларів США, що еквівалентно 666 815, 97 грн. (а.с.7-8). За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому три відсотки річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані позивачем на суму боргу три відсотки річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Враховуючи, що проведене належним чином виконання зобов`язання у спірних правовідносинах не відбулося, правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що правовідносини сторін за кредитним договором не припинилися, відповідач як боржник не звільнений від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а банк як кредитор не позбавлений права на отримання сум 3% річних, передбачених статтею 625 цього Кодексу. Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) і згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України підлягає врахуванню судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох відсотків річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує у зв`язку з чим відповідно до наданого розрахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 29.04.2016 по 13.05.2022 має заборгованість зі сплати 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 2422,49 доларів США, що складає за курсом НБУ 70 857, 83 гривень (а.с. 12). Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню три відсотки річних від простроченої суми за невиконання зобов`язань, з урахуванням чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2481 гривень.

Outcome: approved