Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, просила: видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] на строк у шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: - заборонити [PERSON] , [INFO] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] , [INFO] перебувати в місці перебування [PERSON] , [INFO] ( за місцем роботи) ПП «ТекЦентр», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] , [INFO] наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) та інших місць частого відвідування (перебування) [PERSON] , [INFO] ; - заборонити [PERSON] , [INFO] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що з 07 квітня 1990 року заявник та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, за адресою: [ADDRESS] , який було розірвано 16 грудня 2021 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда (справа №404/5093/21). Під час спільного проживання [PERSON] постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого їй постійно доводилось звертатись до поліції, яка фіксувала вказані обставини. Постійні побиття з його боку стали підставою розриву їхніх відносин, втім він все рівно не залишає її у спокої: весь час переслідує, в тому числі і до місця роботи, виносить з дому речі та кошти, погрожує особисто та по телефону фізичною розправою їй та неприємностями на роботі їхнім синам. Вказано, що у 2021 році за її заявами до поліції відносно [PERSON] складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП та було видано два термінових заборонних приписів стосовно кривдника (02 вересня 2021 року, 14 листопада 2021 року). У 2022 році працівниками поліції було складено ще два протоколи та видано два термінових заборонних приписів стосовно кривдника (03 січня 2022 року та 18 липня 2022 року). Окрім того, [PERSON] 03 січня 2022 року перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння 0 10 год. 00 хв. порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА №237077 від 03 січня 2022 року, а саме п.п. 1.2.3 під час чого висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, що зафіксовано працівниками поліції. 12 січня 2022 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі 404/145/22 було видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] на 1 місяць, проте по закінченню дії даного припису він знову почав знущатися над нею. Заявник зазначає, що крім зафіксованих випадків, [PERSON] постійно здійснює психологічний та фізичний вплив на неї, погрожує розправою та тим, що опублікує у мережі Інтернет невідомі їй, взяті фотоматеріали на яких, за його словами, зображена у голову вигляді. Вважає, що вона є особою, яка зазнала і продовжує зазнавати домашнього насильства, а зважаючи на той факт, що після завершення дії тимчасових заборонних приписів, насильство неодноразово відновлювалося із наростаючими негативними наслідками для її здоров`я, вона має обґрунтовані побоювання за своє життя і здоров`я після завершення дії останнього припису 18 липня 2022 року і вважає дієвим та ефективним способом захисту від домашнього насильства щодо неї від [PERSON] застосування обмежувального припису у вигляді заборони кривднику перебувати в місці спільного проживання та заборонити йому вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою судді від 03 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено дату судового засідання. 15 серпня 2022 року від [PERSON] до суду надійшли заперечення, відповідно яких вказано, що він є власником квартири [ADDRESS] , іншого житла не має. Заявник не бажає вирішувати спір в суді щодо розподілу майна подружжя в натурі по 1/2 частці кожному. За допомогою [PERSON] , який працює в ГУНП в Кіровоградській області, вигадує безліч причин та підстав для того, щоб його примусити самостійно покинути квартиру. Вважає, що з наведеного вбачається, що між ними існує спір про право на майно, який повинен вирішуватися згідно цивільного судочинства. Всі викладені обставини заяви з приводу його неправомірних дій є надумані та безпідставні, які не відповідають нормам закону та не підтверджені жодним судовим рішенням. В судове засідання від заявника надійшла заява відповідно якої вона зазначала, що [PERSON] належить тільки 1/4 частина вказаної квартири. Йому неодноразово пропонувалось розділити майно, купити йому інше житло або щоб він викупив їхні з синами частки. Вказала, що надані ним докази не мають відношення до даної справи. Вимоги заяви підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання надав заяву відповідно якої просив долучити до матеріалів справи характеристику, а також медичні довідки. Суд, перевіривши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця та заінтересована особа перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох повнолітніх дітей. На даний час шлюб між ними розірвано. Вони проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира на праві спільної часткової власності у рівних частках належить заявнику, заінтересованій особі та їх двом синам. Судом встановлено, що раніше заявник зверталась до суду із заявою про видачу обмежувального припису (справа № 404/145/22). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 січня 2022 року її заяву задоволено частково, видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] та визначено заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонено [PERSON] , [INFO] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; заборонено [PERSON] , [INFO] перебувати в місці перебування [PERSON] , [INFO] ( за місцем роботи) ПП «ТекЦентр», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; заборонено [PERSON] , [INFO] наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) та інших місць частого відвідування (перебування) [PERSON] , [INFO] ; заборонено [PERSON] , [INFO] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Встановлено строк дії обмежувального припису - один місяць. Вказане рішення суду набрало законної сили 11 березня 2022 року. Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №237102 від 18 липня 2022 року, ст. інспектором СПДН Кропивницького РЧП винесено терміновий заборонний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства, а саме 18 липня 2022 року близько 18 год. 00 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ображав грубою нецензурною лайкою [PERSON] , словесно погрожував фізичною розправою, штовхав, намагався вдарити по обличчю, зламав двері в кімнаті. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 20 год. 00 хв. 18 липня 2022 року та діє до 20 год.00 хв. 28 липня 2022 року. Основним нормативно-правовим актом, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, є Закон України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII). Відповідно до п.п. 3, 4, 7, 9, 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Однією з основних засад запобіганню та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2229-VIII). За змістом ч. 1 ст. 21 Закону № 2229-VIII постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону № 2229-VIII). Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4, 8 ст. 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України). Із положень ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України слідує, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. У заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено, в тому числі, обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності) (п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України). Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів даної справи вбачається, що [PERSON] впродовж 2021 р. та 2022 р. вчиняв домашнє насильство стосовно своєї колишньої дружини [PERSON] . Врахувавши наявність тривалого конфлікту між заявником та заінтересованою особою, характер вчинених останнім протиправних дій, ризики їх продовження та вірогідність повторного вчинення домашнього насильства, взявши до уваги відсутність у нього щирого каяття та нагальну необхідність захисту прав заявника від насильства в сім`ї, суд дійшов висновку про можливість застосування до [PERSON] обмежувального припису у вигляді заборони перебування в місці спільного проживання з [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; заборони перебування в місці перебування [PERSON] , [INFO] (за місцем роботи) ПП «ТекЦентр», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; заборони наближення на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) та інших місць частого відвідування (перебування) [PERSON] , [INFO] ; заборони вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, строком на один місяць. З приводу посилання заінтересованої особи, на ту обставину, що він є власником частини квартири та не допускається його виселення з єдиного місця проживання у разі, якщо у нього немає іншого помешкання та щодо обов`язкового врахування права власності кривдника на нерухоме майно, суд зазначає наступне. Тимчасове обмеження права власності або користування кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. Під час вирішення питання щодо застосування такого заходу суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (щодо вчинення домашнього насильства) має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи кривдника, враховуючи, що ці заходи пов`язані з протиправною поведінкою останнього. Доводи заінтересованої особи, про те, що заявником до суду не було надано доказів вчинення ним будь-якого насильства відносно неї спростовуються дослідженими судом доказами, наявними у матеріалах справи. Щодо строку, на який необхідно видати обмежувальний припис, необхідно зазначити, що суд не вбачає підстав для застосування максимального визначеного законом строку 6 місяців та вважає, що строк 1 місяць буде достатнім та дієвим для зміни [PERSON] своєї поведінки по відношенню до колишньої дружини та надасть колишньому подружжю можливість у майбутньому налагодити свої відносини. При цьому у разі вчинення [PERSON] подальших насильницьких дій по відношенню до його колишньої дружини обмежувальний припис може бути продовжений судом. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial