Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 18.10.2013 рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області №2206/1341/12 визнано батьківство громадянина України [PERSON] , [INFO] щодо [PERSON] , [INFO] . Також, даним рішенням було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/16 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 30.07.2012 і продовжувати до її повноліття. З часу присудження аліментів та їх розміру, витрати на дитину зросли, а присуджене з відповідача утримання не забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідач є молодою людиною, на даний час має на утриманні одного сина, тривалий час працює в органах поліції, має великий стабільний дохід, користується відповідними пільгами. Згідно рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду у справі № 676/3646/13-ц з відповідача стягувались аліменти на двох дітей, а на даний час в зв`язку з досягненням однією дитиною 23-річного віку аліменти стягуються на одну дитину. Просить змінити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22.04.2022 відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивачки адвокат Наталюк Н.М. у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Також надіслав відповідь на відзив по справі. Представник відповідача адвокат Мішалова М.І. у судовому засіданні просить у задоволенні позову відмовитиз підстав наведених в уточненому відзиві на позовну заяву, а саме вказує, що аліменти з відповідача стягувалися на двох синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 7/16 часток від усіх видів заробітку (доходу). Оскільки син [PERSON] досяг 23-річного віку аліменти стягуються лише на одного сина [PERSON] у розмірі 7/32 часток від усіх видів заробітку (доходу). Таким чином, розмір аліментів, які стягуються на двох дітей, а саме сина [PERSON] та дочку [PERSON] складає 1/3 частку від усіх видів заробітку (доходу), а частка яка стягується на користь сина [PERSON] складає 7/32 часток від усіх видів заробітку (доходу), то частка яка має стягуватись на утримання дочки [PERSON] мала би складати 11/96 часток від усіх видів заробітку та не може її перевищувати. Також, у відповідача на утриманні знаходиться син [PERSON] , [INFO]., який хворіє, син [PERSON] , хоча досяг 23 - річного віку, однак ніде не працює та навчається в університеті. Зазначає, що батьки [PERSON] є непрацездатними і відповідач є єдиною особою, яка надає їм допомогу. Крім того вказує, що відповідач [PERSON] начальницьких посад в органах поліції не займає, ніякими пільгами не користується, має споживчий кредит та заборгованість по ньому. Також позивачка має у власності нерухоме майно - житловий будинок, який придбано нею у 2021 році, а у 2014 році - придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] . Суд, дослідивши матеріали справи, при її вирішенні виходить з наступного. Встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №38, виданого повторно (а.с.14). Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.06.2013 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 7/16 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 22.05.2013 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.5). Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18.10.2013 року позов задоволено частково, 12 визнано батьківство громадянина України [PERSON] , [INFO] щодо [PERSON] , [INFO] . Також, даним рішенням було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/16 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 30.07.2012 і продовжувати до її повноліття. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 03.12.2013 зазначене рішення залишено без змін (а.с.6-9). Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20.06.2014 року в задоволенні позову [PERSON] про зміну розміру аліментів та визначення аліментів у твердій грошовій сумі відмовлено. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] на її утримання в розмірі 200 грн. щомісячно з 03.04.2014 до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 03.12.2013 рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області залишено без змін (а.с.10-13). Згідно довідки №360 від 21.03.2022 [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Кам`янець-Подільської РДА та з 01.11.2020 до 01.12.2023 їй призначено допомогу при народженні дитини (а.с.17). Як вбачається з довідки Дунаєвецької амбулаторії загальної практики сімейної медицини №2 та копій медичних документів [PERSON] з 2014 року по теперішній час знаходиться під наглядом лікаря з діагнозом бронхіальна астма середнього ступеня важкості. Гормонозалежна (а.с.89-101). Згідно довідки про доходи №125 від 02.05.2022 [PERSON] працює у ГУНП в Хмельницькій області та загальна сума його доходу за період з січня 2021 по квітень 2022 складає 273628,81 грн. (а.с.38). Згідно довідки про доходи №134 від 02.08.2022 загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.02.2022 по 31.07.2022 за винятком утримань та аліментів становить 190158,13 грн. (а.с.202). Згідно довідки про доходи №204 від 01.08.2022 за період з березня 2022 по червень 2022 [PERSON] нараховано 120 000 грн. одноразових виплат відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 (а.с.207). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2021 у власності [PERSON] перебуває нерухоме майно - будинок та земельна ділянка по [ADDRESS] ; на підставі договору купівлі-продажу від 24.01.2014 їй належала на праві власності квартира по [ADDRESS] , право власності на яку припинено 15.04.2021 (а.с.159-162, 203-205). Представник позивачки в судовому засіданні пояснив, що позивачка дійсно продала належну їй квартиру, придбала будинок, в якому проживають з матір`ю, дитиною та співмешканцем матері, якого утримують та який надав частину коштів на будинок. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] не має у власності нерухомого та рухомого майна (а.с.163). Також в матеріалах справи наявні медичні документи щодо стану здоров`я та лікування [PERSON] (а.с. 172-182), [PERSON] (а.с. 183, 184), [PERSON] (а.с.185-192), з яких вбачається проведення ряду обстежень, медичних консультацій [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та її стаціонарного лікування в період з 23.08.2016 по 05.09.2016, з 05.09.2016 по 15.09.2016, з 03.11.2016 по 18.11.2016. Згідно відомостей із Державного реєстру фізичних осіб-платників про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 10.05.2022 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] доходів не отримували (а.с.49-51), наявний також Договір про споживчий кредит №22-2021-460 від 20 травня 2021 року між [PERSON] та АТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 68-84, 164-171). Згідно довідок АТКБ «Приватбанк» від 07.05.2022 (а.с. 47, 48) [PERSON] та [PERSON] мають заборгованості за договорами станом на 07.05.2022 на суми 17037,66 грн. та 37871,96 грн. відповідно. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. В зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналогічні висновки містяться й у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19, від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20. Як вбачається із обставин даної справи з відповідача згідно з рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.06.2013 у справі № 676/3646/13-ц стягувались аліменти на двох дітей в розмірі 7/16 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, натепер стягуються аліменти на одну дитину в зв`язку з досягненням 23-річного віку сином [PERSON] . Також відповідач тривалий час працює в органах поліції, його дохід протягом служби за вислугою років збільшується та є стабільним. З урахуванням зазначеного суд вважає, що у відповідача покращилось матеріальне становище, що є підставою для збільшення розміру аліментів. Саме найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини (ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року). Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан відповідача, стан здоров`я та матеріальний стан дитини, а також рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини та вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, тому розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання доньки складає 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доводи відповідача про те, що він має на утриманні батьків, дитини, брата, які хворіють, стан його здоров`я, наявність кредитів та заборгованості за ними суд відхиляє в зв`язку з наступним. Як зазначено вище відповідачем надані документи про медичні обстеження, консультації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та її стаціонарного лікування у 2016 році. Поряд з цим не обґрунтовано та до суду не надано доказів погіршення матеріального становища в зв`язку з цим, в тому числі й на теперішній час та в ближчий період безпосередньо перед пред`явленням позову. Щодо утримання батьків слід зазначити, що згідно наданих копій пенсійних посвідчень (а.с. 61,62) їм призначені пенсії за віком довічно. Оскільки відповідач проходить службу в органах поліції та з урахуванням положень ст.ст. 61, 77 Закону України «Про національну поліцію» окремі його хвороби (а.с. 56-58, 60) не вбачаються такими, що свідчать про погіршення матеріального стану в зв`язку з цим. Також надані відповідачем довідки про заборгованість по кредитам (а.с. 47,48) свідчать про таку заборгованість станом на 07.05.2022 після відкриття провадження у даній справі, а наявність споживчого кредиту саме по собі не може беззаперечно свідчити про погіршення матеріального становища. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Розмір таких витрат має бути співмірним з складністю справи, складністю та обсягом наданих послуг, затраченим адвокатом часом на надання таких послуг, а також ціною позову. Відповідно до Договору №381 про надання правової допомоги від 21.03.2022, розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу та квитанції від 23.03.2022, позивачка понесла витрати на правову допомогу у сумі 3800 грн. Заперечень щодо розміру такої допомоги до суду не подавалось. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн. Також на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3800 грн., саме який на думку суду є співмірним з витраченим часом, зусиллями та складністю справи.

Outcome: partial