Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу ВМІ №804035, ВМІ №804036 реєстровий номер №1085/20.10.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Романченко Ю.В. на праві приватної власності належить житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS] . Відповідачі не проживають в даному будинку, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, їх особистих речей в будинку не має і взагалі будинком вони не цікавляться. Перешкод в користуванні житловим приміщенням, ні позивач, а ні члени родини відповідачам не чинили. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, а саме позбавлений оформити субсидію. Тому в зв`язку з вищевикладеним, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком [ADDRESS] . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся відповідно до положень ст.ст. 128-131 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи, відзив до суду не подав. Відповідно до ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України\~розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, дійшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.10.2009 року встановлено, що [PERSON] придбав житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , загальною площею, 51,7 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м. (а.с. 9-10). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24237281 від 23.10.2009 року встановлено, що будинок за адресою [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу ВМІ №804035, ВМІ №804036 реєстр № 1085/20.10.2009 на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.11). Згідно Витягу з Державного реєстру правочинів № 7855541 від 20.10.2009 року встановлено, що [PERSON] придбав у [PERSON] будинок , який знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, який був нотаріально посвідчений 20.10.2009 року приватним нотаріусом Романченко Ю.В. (а.с. 12). Згідно Акту депутатського обстеження на фактичне місце проживання від 21.10.2021 р. встановлено, що [PERSON] за показами свідків [PERSON] та [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] з вересня 2015 року по теперішній час не проживає, мешкає в [ADDRESS] (а.с.8). Згідно Акту депутатського обстеження на фактичне місце проживання від 21.10.2021 р. встановлено, що [PERSON] за показами свідків [PERSON] та [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] з жовтня 2009 року по теперішній час не проживає, постійне місце проживання невідоме (а.с.7). Згідно довідки про склад сім`ї Виконавчого комітету Зеленодольської міської ради №822 від 28.10.2021 року встановлено, що за адресою [ADDRESS] до складу сім`ї входять [PERSON] , [INFO] - голова д/г, [PERSON] , [INFO] - дружина, [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] , [INFO] онук, [PERSON] , [INFO] - племінниця, [PERSON] , [INFO] не родич (а.с. 13). Відповідно до ст. 156 Житлового кодексу України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, діти, батьки власника, інші особи, якщо вони постійно проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Житловий кодекс України не містить норм щодо підстав та порядку визнання членів сім`ї власника житла такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Проте такі підстави та порядок визначені нормами Цивільного кодексу України, які регулюють правовідносини сервітуту. Зокрема, положеннями ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. На підставі викладеного вважаю, що Відповідачі втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] . Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист їсвого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі на даний час дійсно зареєстрований в квартирі, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , але фактично в зазначеному будинку не проживають. На даний час позивач [PERSON] не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідачів [PERSON] та [PERSON] своїм будинком. Оскільки об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383\~ЦК України та\~ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Частиною 1\~ст.317 ЦК України\~передбачено, що власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року, ратифікованої\~Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»,\~ст.321 ЦК України\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача [PERSON] та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Судові витрати по справі стягнути з відповідачів на користь позивача у рівних частинах. На підставі викладеного та

Outcome: approved