Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

28 липня 2021 року АТ «ДЕТК Дніпровські електромережі» звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідачки [PERSON] із вимогою про відшкодування збитків (а. с. 1-3). В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 25 травня 2007 року між позивачем та [PERSON] (батьком відповідачки) було укладено договір про користування електричною енергією для населення № 4910040. Проте, відповідно до свідоцтва про смерть, останній помер [INFO] , а його донька не зверталась до Товариства з відповідною заявою про укладення договору, однак проживає за адресою виявлення порушення, користується електричною енергією на власні побутові потреби та є споживачем електричної енергії. Під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок відповідача за адресою: [ADDRESS] , яка проводилась 14 червня 2020 року, позивачем було виявлено порушення Правил, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку (порушення продемонстровано споживачу), поза засобом обліку з метою без облікового споживання. Самовільне підключення дротом від опори № 26060/94 СІП 2*16, який переходе в дріт алюм 2/2,5 мм поза приладу облікуна навантаження будинку відкрито. При ввімкнені навантаження імпульси відсутні, лічильний механізм спожиту електричну енергію не враховує, покази приладу обліку не змінюються. Акт про порушення підписаний відповідачкою. Дане порушення Правил було зафіксовано у Акті про порушення № 019716 від 14 червня 2020 року, який підписаний без зауважень споживачкою [PERSON] , що свідчить про її згоду з ним. 14 липня 2020 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення, на якому прийнято рішення про нарахування вартості недорахованої електричної енергії у сумі 16189 гривень 33 копійки, та складено протокол № 41/20. Відповідачка на засіданні комісії не з`явилась , проте була належним чином повідомлена належним чином про місце, дату та час проведення засідання комісії. 17 червня 2020 року на адресу відповідачки було направлено протокол засідання комісії про результати прийнятого рішення, розрахунок вартості недоврахованої електро енергії та досудову претензію, що підтверджується поштовим реєстром про направлення. Період розрахунку відбувався з 14 грудня 2019 року по 14 червня 2020 року (день складення акту), тобто 183 дні. Вказаними діями позивачу були спричинені збитки на загальну суму 16189 гривень 33 копійки, які відповідачка в добровільному порядку не відшкодовує, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з відповідачки вказану суму збитків та судовий збір у розмірі 2270 гривень (а. с. 1-3). Ухвалою суду від 12 серпня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 29 вересня 2021 року (а. с. 29), копія якої надіслана учасникам справи 12 серпня 2021 року за вихідним № 19249/21-вих/2/204/1939/21 (а. с. 30), та отримана відповідачкою 23 грудня 2021 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи (а. с. 39). Представниця позивача у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, прохає його задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення (а. с. 41). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 57), про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення. Судом встановлено, що у АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджує наявність між сторонами договірних відносин на постачання та використання електроенергії. 14 червня 2020 року під час перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок у відповідачки за адресою: [ADDRESS] , позивачем було виявлено порушення Правил, а саме: «самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом від опори № 26060/94 СІП 2*16, який переходе в дріт алюм 2/2,5 мм поза приладу облікуна навантаження будинку відкрито. При ввімкнені навантаження імпульси відсутні, лічильний механізм спожиту електричну енергію не враховує, покази приладу обліку не змінюються. Порушення продемонстровано споживачу (а. с. 5-7). На засіданні комісії 14 липня 2020 року ДРЕМ по розгляду актів про порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії було розглянуто Акт № 019716 про порушення від 14 червня 2020 року та протоколом № 41/20 встановлено, що споживачка на своєму об`єкті, щодо якого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] самовільно підключилась до мережі ОСР з порушенням схеми обліку. Підключення виконано алюмінієвим проводом, площа перерізу проводу/кабелю (згідно з гл. 1.3 ПУЕ) 2,5 кв. мм з допустимим тривалим струмом проводу/кабелю 24,0 А. Тому, комісією прийнято рішення про виконання нарахування відповідачці сум за спожиту електричну енергію, за період часу з 14 грудня 2019 по 14 червня 2020 року відповідно до п. 8.4.13 та за формулою 8 ПРРЕЕ зі змінами та доповненнями, у сумі 16189 гривень 33 копійки за 6958 кВт*г не облікованої електричної енергії (а. с. 8). 17 липня 2020 року позивачем на адресу відповідачки надіслано досудову претензію по оплаті нарахувань по акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії від 14 червня 2020 року № 019716 (а. с. 10, 12, 13). До цього часу завдана шкода не відшкодована. Оскільки відповідач у добровільному порядку не відшкодовує завдані порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії збитки, на вказану претензію не відреагував, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~індивідуальний споживач\~це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з вимогами ч. ч. 2-4\~ст. 26 Закону України «Про електроенергетику»\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача (п.5.5.5.Правил). Відповідно до пункту 8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~27\~Закону України\~"Про\~електроенергетику," правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Пунктом 4 ч. 2\~ст.\~77\~Закону України\~"Про\~ринок електричної\~енергії" встановлено, що порушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України,\~встановлено, що майнова шкода, завдана діями особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Предметом доказування, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 77 ЦПК України, є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України,\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~практики Європейського\~суду з\~прав людини,\~за своєю\~природою змагальність\~судочинства засновується\~на диференціації\~процесуальних функцій\~і,\~відповідно,\~правомочностей головних\~суб`єктів\~процесуальної діяльності\~цивільного судочинства\~-\~суду та\~сторін (позивача\~та відповідача).\~Диференціація процесуальних\~функцій об`єктивно\~призводить до\~того,\~що принцип\~змагальності відбиває\~властивості цивільного\~судочинства у\~площині лише\~прав та\~обов`язків\~сторін.\~Це дає\~можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд даної цивільної справи, в судове засідання не з`явилась, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надала, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними, допустимими, чіткими та достатніми доказами, що узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що відповідає стандарту доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що ЄСПЛ вказав у своєму рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», через що вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2270 гривень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved