Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

Заявник, [PERSON] , звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що його батько [PERSON] , народився [INFO] в с. Джага-Шейх Елі, Октябрського району, Кримської області (Крим), тобто на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України". [PERSON] заяву обґрунтовує тим, що він є громадянином Російської Федерації, наразі проживає за адресою: [ADDRESS] , та є сином [PERSON] . Його батько, [PERSON] народився [INFO] в с. Джага-Шейх Елі, Октябрського району, Кримської області (Крим). 28 січня 2020 року, представником [PERSON] - [PERSON] , було подано заяву до Печерського районного у місті Києві відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення місця народження батька [PERSON] , [PERSON] , і листом Печерського районного у місті Києві відділі Державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №2621 від 05 лютого 2020 року, було повідомлено, що запис про його народження в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян - не виявлено. Таким чином, [PERSON] не має можливості реалізувати надане йому чинним законодавством України право оформити набуття громадянства України за територіальним походженням, оскільки в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено записів щодо його батька - [PERSON] . Також [PERSON] зазначає, що за викладених обставин, в разі звернення до органів Державної міграційної служби України із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальнім походженням він позбавлений можливості належним чином документально підтвердити народження свого батька [PERSON] , [INFO] , в с. Джага-Шейх Елі, Октябрського району, Кримської області (Крим). Встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення набуття [PERSON] громадянства України за територіальним походженням. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 грудня 2021 року відкрито провадження у справі. Представником заявника подана заява про розгляд справи у його відсутність, крім того, долучено копію письмових пояснень Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області, відповідно до яких заінтересована особа не заперечує щодо задоволення заяви. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 6 Закону України «Про громадянство» визначено підстави набуття громадянства України. Громадянство України набувається, зокрема за територіальним походженням (п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство», особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. З аналізу наведеного вбачається, що однією з умов набуття громадянства України за територіальним походженням є факт народження або постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», самого заявника або близького родича. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в місті Москва, його батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , народився [INFO] , місце народження: Кримська область, Октябрський район, с. Джага-Шейх-Елі. Відповідно до копії військового квитка [PERSON] серії [NUMBER] , № [NUMBER] виданого 19 вересня 1967 року, дату і місце народження зазначено: [INFO] , с.Джага-Шейх-Елі, Октябрський район, Кримська область. Згідно із копією довідки №13/2/р/А-11/2012 про реабілітацію від 11 листопада 2012 року виданої Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації по місту Москві, [PERSON] , [INFO] , народився в Кримській області, Октябрського району, с. Джага-Шейх-Елі, та в 1944 року органом НК ВС СРСР був направлений у Ферганську область, Узбекської РСР, як такий, що знаходився разом із репресованими з політичних мотивів батьками. В той же час, відповідно до копії листа Печерського районного у місті Києві відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №2621 від 05 лютого 2020 року, зазначено, що запису щодо [PERSON] , [INFO] , в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян - не виявлено. Отже, заявник позбавлений можливості документально довести факт народження батька - [PERSON] , [INFO] , в с. Джага-Шейх-Елі, Октябрського району, Кримській області, тобто, на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи надані суду стороною заявника докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved