Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

18.11.2021 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію Ѕ частки транспортного засобу автомобіля марки FORD, модель KUGA, VIN-код [NUMBER] , білого кольору, в розмірі 178635 гривень. В обгрунтування позову позивач зазначила, що 19.08.2000 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області. У провадженні Новосанжарського районного суду Полтавської області перебуває справа про розірвання шлюбу. В грудні 2011 року ними придбано автомобіль марки FORD моделі KUGA, VIN-код [NUMBER] білого кольору, який було зареєстровано на відповідача. В серпні 2021 року вона дізналась, що її чоловік вказаний автомобіль 27 липня 2021 року продав своїй матері [PERSON] , кошти отримані від продажу витратив на власні цілі, згоди на продаж даного автомобіля вона не надавала. Зазначає, що один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя 1/2 частину вартості спільного майна, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби. Спірний автомобіль був спільною сумісною власністю подружжя, набутий за час шлюбу, є цінним майном та неподільною річчю. Проте відповідач здійснив його продаж іншій особі без її згоди, як другого з подружжя. Оскільки вищевказаний автомобіль, який є спільним сумісним майном подружжя, який було відчужено відповідачем без її згоди, як дружини, а доказів того, що отримані ним кошти від проданого майна було використано в інтересах сім`ї відсутні, вважає за необхідне в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути з [PERSON] на її користь, компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля FORD моделі KUGA, VIN-код [NUMBER] білого кольору, у розмірі 178635 грн. Ухвалою суду від 23.11.2021 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 13.12.2021 року (а.с.37-38). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 січня 2022 року було призначено судову автотоварознавчу експертизу та провадження по справі було зупинено до її проведення (а.с.59-61). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 квітня 2022 року провадження по справі поновлено (а.с.82). 14.06.2022 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.07.2022 року (а.с.95). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 липня 2022 року повтороно у територіального сервісного центра «5346 РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області» були витребовані письмові докази (а.с. 101-102). В судове засідання позивач не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 98, 107), надавши заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 86). Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 97, 106), надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вказавши, що просить задовольнити позовні вимоги частково, виходячи з вартості автомобіля, визначеної у висновку експерта (а.с. 99). Також відповідач надав відзив на позовну заяву (а.с.46-48), в якому зазначає про те, що з позовом не може погодитися з наступних підстав. Так, позивачка не зверталася до нього з письмовою пропозицією про повернення їй належної частки спільного майна. Крім того, він не погоджується зі звітом оцінювача транспортного засобу від 04 жовтня 2021 року, як з доказом на підтвердження вартості транспортного засобу, оскільки була порушена процедура проведення оцінки транспортного засобу. Для розрахунку ринкової вартості об`єкта оцінки був використаний порівняльний підхід. Оцінювання транспортного засобу було проведено без урахування його технічного стану та без його огляду, тобто у звіті визначена ринкова вартість транспортного засобу подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Тобто, стосовно майна, набутого дружиною та чоловіком під час шлюбу, діє презумпція права спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя » спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (ст.60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя (постанова Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року №6-2333цс15). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України). Згідно з частиною третьою\~статті 61 СК України\~якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною четвертою\~статті 65 СК України\~передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відповідно до частини першої\~статті 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною першою\~статті 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як встановлено\~в судовому\~засіданні сторони\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~з 19.08.2000\~року перебували\~в шлюбі\~(а.с.9), який рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2022 року був розірваний (а.с.113-116). Під час\~перебування в\~шлюбі сторони\~придбали автомобіль марки FORD, модель KUGA, VIN-код [NUMBER] , білого кольору, який 16.12.2011 року був зареєстрований на ім`я відповідача [PERSON] (а.с.108). Вказані обставини були визнані сторонами. Звертаючись з позовом до суду, позивач посилалась на те, що 27 липня 2021 року відповідач [PERSON] продав своїй матері [PERSON] спірний атвомобіль, кошти отримані від продажу витратив на власні цілі, згоди на продаж даного автомобіля вона не надавала. В зв`язку з чим, оскільки відповідачем, було відчужено автомобіль на свій розсуд, позивачка й просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1/2 частину вартості спірного автомобіля, визначену на підставі звіту про оцінку майна. Так, згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 5346/2021/2699621 від 27.07.2021, наданого на виконання ухвали Новосанжарського районного суду від 21 липня 2022 року Територіальним сервісним центром МВС № 5346 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області копія документу (а.с.108,109) [PERSON] 27.07.2021 року був відчужений транспортний засіб марки FORD, модель KUGA, VIN-код [NUMBER] , білого кольору, 2011 року випуску, [PERSON] . Відповідач,\~надавши відзив\~на позов,\~не навів\~заперечення проти\~того,\~що автомобіль\~ марки FORD, модель KUGA, VIN-код [NUMBER] , білого кольору придбаний під час шлюбу з позивачкою, а також що даний автомобіль був відчужений ним 27 липня 2021 року [PERSON] . При цьому відповідач не погодився з вартістю транспортного засобу, вказаного в Звіті про оцінку майна від 04 жовтня 2021 року, наданого позивачкою, посилаючись на те, що оцінка транспортного засобу була проведена без урахування його технічного стану та без його огляду, тобто визначена вартість автомобіля подібного за своїми якостями. За клопотанням позивача у справі було призначено судово товарознавчу експертизу з метою визначення вартості спірного автомобіля. Згідно висновку експерта №СЕ-19/117-22/625-АВ від 12 березня 2022 року, виконаного судовим експертом Батраком Д.В., ринкова вартість автомобіля Ford\~Kuga реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , станом на 10.02.2022, становить 286441 грн. 07 коп. (а.с. 65-75). Вказана оцінка позивачкою не спростована. Так, у разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. За обставин відчуження відповідачем спірного автомобіля на користь третьої особи, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача 1/2 частини його вартості визначеної на час розгляду справи, а не визнання права власності на 1/2 його частини, оскільки поділу підлягає майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, або ж кошти, які були отримані в результаті відчуження майна без згоди іншого співвласника. У разі відчуження чи неправомірного використання майна, суд не може застосовувати засоби для його реверсу, а може лише врахувати вартість прихованого майна при його розподілі. Якщо один із подружжя здійснив відчуження чи використав майно на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, то суд не маючи змоги застосувати поділ майна подружжя в натурі, здійснює поділ цього майна з використанням компенсаційного способу поділу. Згідно правового висновку Верховного Суду , викладеного у постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 127/6926/13, у випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду, про що зазначила у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19). Відповідно до частини третьої статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договору стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути надана письмово. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) зроблено висновок, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Враховуючи, що автомобіль марки FORD моделі KUGA, VIN-код [NUMBER] білого кольору, 2011 року випуску, набутий подружжям за час шлюбу та є їх спільною сумісною власністю, кожному з колишнього подружжя належить право власності на 1/2 його частину, а також те, що відповідач в своїх інтересах відчужив вищевказаний автомобіль третій особі, без згоди або/чи домовленості з позивачем, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, та в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки грошова компенсація 1/2 частки вказаного транспортного засобу з розраунку: 286441,07 грн. /2 = 143220,53 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 143220,53 грн. З матеріалів\~справи\~вбачається,\~що\~при\~зверненні до\~суду\~позивачем\~був сплачений\~судовий\~збір\~у сумі\~1786,35\~грн.\~З\~відповідача\~на користь\~позивача\~слід\~стягнути судові\~витрати\~по\~сплаті судового\~збору\~пропорційно\~до розміру\~задоволених\~позовних\~вимог (позовні\~вимоги\~підлягають\~задоволенню на\~80,17\~%\~з\~розрахунку:\~143220,53\~грн.\~(сума\~задоволених\~позовних\~вимог)\~х\~100%\~:\~178635 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 80,17\~% (відсоток задоволених позовних вимог). Сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 1432,12 грн. з розрахунку: 1786,35\~грн. (сума сплаченого судового збору) х 80,17\~% (відсоток задоволених позовних вимог). На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: partial