Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

27 липня 2021 року Павлоградського міськрайонного центру зайнятості звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти, виплачені як допомога по безробіттю, в сумі 4593 грн. 67 коп. та судові витрати. Позов мотивовано тим, що відповідач була зареєстрована в Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості м.Павлограда, як шукаюча роботу з 09.06.2020 року. Наказом від 09.06.2020 р. [PERSON] надано статус безробітної. З 09.06.2020 року розпочато та призначено виплату допомоги по безробіттю з 09.06.2020 року по 05.03.2021 року. Павлоградським міськрайонним центром зайнятості було проведено перевірку достовірності виплати матеріального забезпечення, за результатами якої встановлено факт перебування в трудових відносинах відповідача з ФОП [PERSON] з 06.08.2020 року. Таким чином, відповідач перебуваючи на обліку як безробітна і отримуючи допомогу по безробіттю одночасно перебувала в трудових відносинах з ФОП [PERSON] з 06.08.2020 року. Фактично, відповідачем незаконно отримано допомогу по безробіттю за період з 06.08.2020 р. по 02.09.2020 р. в сумі 4593 грн. 67 коп. [PERSON] не перерахувала зазначені кошти. Ухвалою суду від 03.11.2021 року відкрито провадження по даній справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, заперечень проти заочного розгляду справи не надійшло. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з 09 червня 2020 року перебувала на обліку в Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю. Згідно відповіді, наданої ФОП [PERSON] , [PERSON] , код [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Павлоградським МВГУМВС України в Дніпропетровській обл. 23.10.2009 р., працювала продавцем за основним місцем у ФОП [PERSON] з 06.08.2020 р. по 02.10.2020 року та отримувала дохід за цей період 10946,46 грн. Згідно Акту №14 розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 16.11.2020 року, [PERSON] приховала факт перебування в трудових відносинах з підприємством ФОП [PERSON] з 06.08.2020 р. по 02.09.2020 р. в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримування допомоги по безробіттю. Особа перебувала на обліку в центрі зайнятості з 09.06.2020 року по 22.09.2020 року. Допомогу по безробіттю отримувала з 09.06.2020 року по 02.09.2020 року. Згідно розрахунку фактично виплаченого матеріального забезпечення по безробіттю, яке підлягає поверненню до ФЗДССВБ, [PERSON] за період з 06.08.2020 року по 02.09.2020 року нараховано станом на 03.09.2020 року допомоги по безробіттю на суму 4593,67 грн. Згідно наказу Павлоградського міськрайонного центру зайнятості від 16 листопада 2020 року №175, вирішено вжити заходів щодо повернення [PERSON] отриманих коштів, виплачених як допомога по безробіттю в сумі 4593,67 грн. за період з 06.08.2020 року по 02.09.2020 року. Відповідачу було направлено рекомендованим листом копію наказу Павлоградського міськрайонного центру зайнятості від 16 листопада 2020 року №175. Відповідач добровільно відмовився повертати отримані грошові кошти. Відповідно до пунктів 2, 7 частини першої\~статті 1 Закону України «Про зайнятість населення»\~безробітний це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; зайнятість це не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Відповідно до абзацу частини першої\~статті 4 Закону України «Про зайнятість населення»\~(в редакції на час надання [PERSON] статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю, та чинній редакції)\~до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 43 Закону України «Про зайнятість населення»\~статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (частина друга\~статті 43 вказаного Закону\~України «Про зайнятість населення»\~в редакції на час надання [PERSON] статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю). Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно з пунктами 8, 9 частини першої\~статті 45 Закону України «Про зайнятість населення»\~реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі:\~встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг; встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Згідно із частиною другою\~статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до частини третьої\~статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з абзацом п`ятим частини першої\~статті 34\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Частиною першою\~статті 1212 ЦК України\~передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до\~статті 46 Конституції України\~громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з пунктом 7 частини другої\~статті 15 Закону України «Про зайнятість населення»\~метою державної політики у сфері зайнятості населення є забезпечення соціального захисту осіб у разі настання безробіття. Отже, суд, встановивши, що [PERSON] в період з 06.08.2020 року по 02.10.2020 року працювала за основним місцем роботи у ФОП [PERSON] та отримувала заробітну плату, дійшов висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved