Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Виконавчий комітет Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.05.2021 року, на підставі рішення Виконавчого комітету Приютівської селищної ради від 26.05.2021 року у [PERSON] , яка мешкає за адресою [ADDRESS] було вилучено малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За місцем проживання родини [PERSON] створені неналежні умови, відповідачка веде аморальний спосіб життя, залишає дітей без нагляду, не створює для них безпечні та належні умови, вчиняє насильство відносно меншої дочки. Відомості про батька дітей в актовому записі про народження, записані відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України. Діти перебувають на обліку дітей, які проживають в родинах, що потрапили в складні життєві обставини, підставою для цього слугувало неналежне виконання відповідачкою свої батьківських обов`язків, нестворення достаніх умов для проживання дітей, не отримання дітьми загальнообов`язкової середньої освіти. [PERSON] не має житла, яке належить їй на праві приватної власності, проте вона має на праві власності земельний пай площею 5,5167 Га, який переданий в аренду ТОВ «Колос». Відповідач характеризується негативно як за місцем свого мешкання в с.Войнівка Олександрійського району, так і за попереднім місцем мешкання в с.Недогарки Олександрійського району, а також за місцем реєстрації в с.Косівка Олександрійського району, ніде не працювала, схильна до вживання алкогольних напоїв, залишала дітей без доголяду, проживала в аварійних будинках та за рахунок державної соціальної допомоги. За останнім місцем свого проживання в [ADDRESS] умови для належного проживання та виховання дітей не створені, в будинку брудно, відсутня готова їжа та продукти харчування, місця для відпочинку та навчання у дітей не обладнанні, антісанітарні умови. Відповідач ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, проживає за рахунок пенсії по інвалідності на старшу дитину. З [PERSON] протягом 2020-2021 року проводилася профілактична та роз`яснювальна робота з приводу покращення умов проживання та виховання дітей, вирішення питання щодо медичного обстеження старшої дитини - [PERSON] та влаштування її до спеціалізованого дитячого закладу. [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП. Проте, жодні заходи спонукання [PERSON] до погращення результатів не дали, тому позивач звертається до суду з позовом про позбавлення останньої батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, будь-яких заяв та клопотань не подала, правом на відзив не скористалася. Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.08.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки-характеристики на жительку с.Косівка від 16.02.2021 року №117 [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , за місцем реєстрації не проживає з 2014 року. [PERSON] має на утриманні двох малолітнії дітей - дочку [PERSON] та [PERSON] . Старша донька [PERSON] є дитиною, що має інвалідність. За час проживання в с.Косівка [PERSON] ніде не працювала, проживала зі співмешканцем, разом вони ніде не працювали та проживали за кошти, що виплачувалися УСЗН на дітей. [PERSON] не схильна до вживання алкогольних напоїв та до вчинення насильства у сім`ї. Санітарні умови проживання дітей не завжди були задовільними. На обліку сім`я не перебувала, нарікань на [PERSON] від мешканців села в сільську раду не поступало. Згідно довідки Приютівської селищної ради Олександрійського району №847 від 25.05.2021 року [PERSON] проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] разом з дітьми - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Згідно довідки-характеристики виданою Приютівською селищною радою №23 від 11.02.2021 року [PERSON] проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] разом з дітьии [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною-інвалідом. [PERSON] недостатньо турбується про здоров`я дітей, не створює їм належних умов проживання, інколи вживає спиртні напої, інколи залишає дітей без нагляду. Були випадки фізичного рукоприкладства по відношенню до дочки [PERSON] . Умови проживання сім`ї у найманому будинку незадовільні, будинок перебуває в аварійному стані, пічне опалення теж в аварійному стані. В даних умовах є реальна загроза життю та здоров`ю дітей. Довідкою виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району від 16.02.2021 року №120 та характеристики від 25.05.2021 року зазначено, що [PERSON] за місцем своєї реєстрації - [ADDRESS] житла не має, проте має земельну ділінку (пай) площею 5,5167 га (спадкове майно). Зазначений пай зданий в оренду ТОВ «Колос»; [PERSON] проживає без реєстрації за адресою; [ADDRESS] разом з неповнолітніми дітьми, не одружена, не працює, скарг від сусідів на [PERSON] до сільради не надходило, додатковою інформацією селищна рада не володіє. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дитиною з інвалідністю підгрупи «А», що підтверджується медичним висновком №1 від 09.03.2016 року. Згідно харектеристики [PERSON] , доповідних записок, скаледних класним керівником встановлено, що дитина ходить до школи неохайна, часто запізнюється, невиконує домашнє завдання, дівчинка часто проявляє агресію. Також дитина приходить до школи у синціх та розповідає однокласникам, що її побила мама. Мама батьківськи збори не відвідує, шкільним життям дитини не цікавиться. Недогарський заклад загальної середьної освіти І-ІІІ ступенів заклад дошкільної освіти Приютівської селищної ради 16.02.2021 року, 09.02.2021 року звертався до селищної ради з проханням вплинути на [PERSON] , оскільки остання недостатньо приділяє уваги дітям. Згідно наказу №21 від 19.02.2021 року Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] взято на облік, як таких, що проживають в сім`ї , що потрапила в складні життєві обставини. Згідно актів обстеження умов проживання від 19.05.2021 року, від 20.05.2021 року, від 31.05.2021 року встановлено, що сім`я проживає у двох-кімнатному будинку, мати знаходилася у алкогольному сп`янінні, в будинку було брудно, речі розкидані. [PERSON] - дитина-інвалід, перебувала у ліжку та була не мита та у занедбаному стані. Житло не відповідає санітарно-гігієнічним нормам, [PERSON] не має місця для готування домашнього завдання, продукти харчування відсутні, є погріб, але він пустий та знаходиться у аварійному стані. Факти, які зазначені в актах обстеження умов проживання підтверджуються на фото, які містяться у матеріалах справи. Згідно Рішення виконавчого комітету Приютівської селищної ради Кіровоградської області від 26.05.2021 року №103 постановлено: відібрати дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] ; затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей. Згідно акту про відібрання дитини від матері від 31.05.2021 року з родини [PERSON] , [INFO] , проживаючої за адресою [ADDRESS] відібрано малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно Висновку виконавчого комітету Приютівської селищної ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав від 26.05.2021 року №103 встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей та стягнення з неї аліментів. Згідно довідки Дитячого будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку від 15.09.2021 року №113 зазначено, що за направленням служби у справах дітей Олександрійської районної адміністрації №01-24/01-33/05 від 04.06.2021 року по цей час проживає малолітня - [PERSON] . За весь час перебування дитини у закладі мати [PERSON] відвідала доньку 3 рази, привозила солодощі та кишенькові гроші. Один з разів [PERSON] приїжджала в нетверезому стані. Згідно Наказу директора Знам`янського дитячого будинку-інтернату ІІ-ІІІ-ІV профілю №33-о від 09.09.2021 року [PERSON] , [INFO] зараховано з 09.09.2021 року на повне державне утримання. Згідно листа Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області від 22.06.2021 року по матеріалам звернення Приютівської селищної ради було проведено перевірку за місцем проживання [PERSON] та встановлено, що остання не створила задовільні умови для проживання родини, на час відвідування знаходилася у стані алкогольного сп`яніння, на момент перевірки дітей вже було вилучено з родини. Згідно листа КУ «Центр надання соціальних послуг Приютівської селищної ради Олександрійського району від 17.09.2021 року родина [PERSON] перебуває на обліку з 18.08.2021 року, причинами взяття на облік - невиконання матір`ю батьківських обов`язків. Під час проведення оцінки потреб сім`ї встановлено, що старша донька [PERSON] перебувла в КНП «Олександрійській районній лікарні», дівчинка знаходилася у важкому стані у зв`язку з неврологічним захворюванням; молодща дитина [PERSON] перебуває у ДБ «Перлинка». Згідно Акту про відвідування/ не відвідування дитини батьками від 27.07.2022 року за весь час перебування [PERSON] у Знам`янському дитячому будинку в період з 12.10.2021 року по 26.07.2022 рік мати жодного разу не відвідала дівчинку, не телефонувала, життям та здоров`ям не цікавилася, участь у вихованні дитини не приймає, на канікули не забирала, матеріальну допомогу не надавала. Згідно харавтеристики від 27.07.2022 року, яка надана виконавчим комітетом Приютівської селищної ради встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , не одружена, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, життям та здоров`єм дітей, які вилучені з родини, не цікавиться, періодично вживає спиртні напої, скарг з боку сусідів до селищної ради не надходило. ОЦІНКА СУДУ Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України та, відповідно до ст.150 СК України, має обов`язки піклуватися про здоров`я дітей, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити дітей, готувати їх до самостійного життя. Окрім цього, старша дівчинка - [PERSON] є дитиною з інвалідністю та потребує додаткової уваги та постійного догляду. Надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази підтверджують невиконання відповідачем батьківських обов`язків щодо дітей, тому суд дійшов висновку про необхідність застосування такого заходу, як позбавлення батьківських прав відповідачки стосовно її дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Тому, під час ухвалення рішення про позбавлення відповідача батьківських прав суд вирішує про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. НОРМИ ПРАВА Згідно з ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст. 152 Сімейного Кодексу України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви … про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (параграф 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. Позбавлення батьківських прав, відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач байдуже ставиться до дитини, на які посилається позивач, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Позивачем доведено ті обставини, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на їх фізичний розвиток. Відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дітей. В судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідача у належному вихованні дітей, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Отже, встановлені обставини вказують на злісне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню й матеріальному забезпеченню дітей, не забезпечує законних прав дитини на нормальні умови життя. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем, як матір`ю дівчаток, своїми батьківськими обов`язками щодо них є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Частиною 2 статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач зобов`язана матеріально утримувати дітей, та, визначаючи аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, бере до уваги вищенаведені обставини справи. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява надійшла до суду 02.06.2021 року, отже аліменти стягуватимуться з 02 червня 2021 року. Норми п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України вказують, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача, а тому з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved