Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "Віва Капітал" (далі - позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1), [PERSON] (далі - відповідач-2) про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29 грудня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Віва Капітал" та [PERSON] укладено Договір № 144-ЗО/ФО, відповідно до якого останній отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 80000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35 % річних від суми кредиту, кредит надано строком на 24 місяці. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу-1 кредит у розмірі, встановленому договором, проте відповідач-1 свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав, що призвело до порушення ст. 1054 ЦК України та умов договору, у зв`язку із чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 91813,70 грн, яка складається із наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 80000 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 11813,70 грн. 29 грудня 2021 року за відповідача-1 згідно Договору поруки № 144-ЗО/ФО П поручилась [PERSON] (відповідач-2). Відповідно до Договору поруки та ст. 554 ЦК України поручителі несуть солідарну відповідальність разом із боржником, яким виступає відповідач-1. У зв`язку з вищевикладеним та посилаючись на приписи законодавства, позивач звернувся до суду та просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 144-ЗО/ФО від 29 грудня 2021 року у розмірі 91813,70 грн та понесені судові витрати, які складаються із суми судового збору у розмірі 2481 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 10670 грн. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 липня 2022 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача в позові просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечував. Від імені відповідача-1 надійшла до суду заява, в якій міститься прохання про розгляд справи без участі відповідача-1. Проте, суд не приймає до уваги дану заяву відповідача-1, оскільки її не підписано електронним цифровим підписом, що підтверджується довідкою працівника суду від 04 серпня 2022 року. Відповідач-2 у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подала, жодних заяв чи клопотань не надіслала. Поштове відправлення з копією ухвали суду та позовною заявою і доданими до неї документами, що надсилалося на адресу реєстрації відповідачів, повернулося без вручення. За таких обставин відповідачі викликалася до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак до суду не прибули. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 29 грудня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Віва Капітал" та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 144-ЗО/ФО (надалі - Договір) (а.с. 6-9). Згідно п. 1.1 Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику фінансовий кредит у розмірі 80000 гривень на засадах строковості, поворотності, цільового характеру використання, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші обов`язкові платежі (загальні витрати за кредитом), а також виконати інші зобов`язанні в повному обсязі в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.3 Договору, загальна вартість кредиту (тобто, загальна сума виданого кредиту та загальні витрати за кредитом) становить 114538,11 гривень. Згідно п. 1.6 Договору, кредит надається строком на 24 календарних місяців з 29 грудня 2021 року по 28 грудня 2023 року. Відповідно до п. 1.8 Договору, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заяві про отримання кредиту, або видачі готівкою в касі кредитодавця. Позивач надав відповідачу-1 грошові кошти згідно Договору № 144-ЗО/ФО від 29 грудня 2021 року у розмірі 80000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 586 від 29 грудня 2021 року (а.с. 17). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання перед позичальником [PERSON] виконав належним чином, надав кредит по договору, що підтверджується платіжним дорученням № 586 від 29 грудня 2021 року. При цьому, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за кредитом відповідачем-1 не погашена. Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем-1 кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржниками обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 80000 грн. Згідно п. 2.1 Договору, плата за користування кредитом за цим договором становить 35,0 % річних від загальної суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 42,7 %. Відповідно до п. 4.1 Договору, протягом строку, передбаченого п. 1.6 цього договору, позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту сплачувати проценти за його користування частинами в розмірах, порядку та в строки, визначені згідно Графіка платежів, що є додатком № 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною. Згідно п. 5.1.2 Договору, позичальник зобов`язується повернути в повному обсязі кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та нарахованою пенею в термін, визначений п.1.6 цього договору, із урахуванням строків, передбачених Графіком платежів. Відповідно до п. 5.4.3 кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь час фактичного користування кредитом у випадку затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів щонайменше за один календарний місяць. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, яка надана позивачем та не спростована відповідачами, відповідач-1 заборгував позивачу: - кредит у розмірі 80000 грн; - заборгованість за відсотками у розмірі 11813,70 грн. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначеност. 610 ЦК України. Відповідно до положеньст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача-1 перед позивачем у розмірі 91813,70 грн. Крім цього, 29 грудня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Віва Капітал" та [PERSON] укладено Договір поруки № 144-ЗО/ФО П (а.с. 12-13). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки № 144-ЗО/ФО П від 29 грудня 2021 року поручитель поручається перед кредитодавцем за виконання [PERSON] зобов`язань за Договором про надання фінансового кредиту № 144-ЗО/ФО від 29 грудня 2021 року. Згідно з п.п. 2.2, 2.3 Договору поруки № 144-ЗО/ФО П від 29 грудня 2021 року у разі порушення позичальником своїх зобов`язань за основним договором, позичальник і поручитель відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у том ж обсязі, що й позичальник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем-1 - надав йому грошові кошти в кредит, а відповідач-1 їх отримав, проте не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором щодо сплати кредиту та відсотків, а відповідач-2 є поручителем, суд оцінивши наявні у справі докази, вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 91813,70 грн. Щодо стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано суду договір про надання правової допомоги від 04 січня 2022 року укладеного між позивачем та адвокатським бюро "Грушевий Ю.В.", платіжне доручення № 9259 від 31 травня 2022 року про сплату за юридичні, інформаційно-консультаційні послуги в розмірі 10670 грн. За таких обставин, враховуючи, що позивач підтвердив понесені ним витрати на професійну правничу допомогу, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 10670 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при подачі позову до суду сплачений судовий збір, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, що складає 2481 гривень. З огляду на викладене,

Outcome: approved