Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з заявою встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.01.1999 року, виданого бюро приватизації Криворізького відділку залізниці їм та [PERSON] було передано у приватну спільну сумісну власність квартуру [ADDRESS] . Згодом відповідно до розпорядження голови П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області вулиця Петровського була перейменована на вул. Привокзальна. [INFO] [PERSON] помер. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] їм необхідно було зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вищевказану квартиру. Проте коли звернулись до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з метою реєстрації квартири отримали відмову, з посиланням на те, що їх прізвища зазначені в свідоцтві про право власності на житло не збігаються з їх прізвищем зазначеним в паспорті. У зв`язку з вищевикладеним, просять встановити факт належності їм та [PERSON] , померлому [INFO] свідоцтва про право власності на житло від 26.01.1999 року, виданого бюро приватизації Криворізького відділку залізниці на квартиру [ADDRESS] . Заявники [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, на адресу суду надали аяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі і на підставах викладених у заяві. Заінтересована особа виконавчий комітет П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки до суду не повідомили/а.с.26/. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії паспорту серії [NUMBER] , виданого П`ятихатським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 12 вересня 2000 року прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано українською мовою [PERSON] , [INFO] /а.с.6/. Згідно копії паспорту серії [NUMBER] , виданого П`ятихатським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 02 лютого 2001 року прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано українською мовою [PERSON] , [INFO] /а.с.9/. [INFO] в с. Саївка П`ятихатського району Дніпропетровської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть/а.с.13/. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро приватизації Криворізького відділку залізниці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить на праві спільної сумісної власність квартуру, яка розташована по [ADDRESS] /а.с.4/. Згідно копії рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області Рогач Т.В. № 63910736 від 20 червня 2022 року заявникам відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] , оскільки їх прізвища зазначені в свідоцтві про право власності на житло не збігаються їх прізвищем зазначеним в паспорті/а.с.12/. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів достовірно встановлено, що заявникам [PERSON] , [PERSON] дійсно належить свідоцтво про право власності на житло, видане бюро приватизації Криворізького відділку залізниці від 26 січня 1999 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявників та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, ввжає за необхідне заяву в частині встановлення факту належності [PERSON] , [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро приватизації Криворізького відділку залізниці від 26 січня 1999 року задовольнити. Що ж стосується вимог заявників про встановлення факту належності [PERSON] , померлому [INFO] свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро приватизації Криворізького відділку залізниці від 26 січня 1999 року, суд приходить до висновку, що в цій частині заява задоволенню не підлягає, оскільки заявниками не доведено, що встановлення даного факту породжує для них будь-які юридичні наслідки. Крім того, встановлення факту належності [PERSON] , померлому [INFO] свідоцтва про право власності на житло суперечить вимогам ст. 4 ЦПК, оскільки судом не може вирішуватися питання про права особи, яка не є стороною процесу. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. За таких обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що вимоги заявників про про встановлення факту належності [PERSON] , померлому [INFO] свідоцтва про право власності на житло суперечить вимогам цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що вимоги заявників в цій частині не є законними та обгрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: partial