Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

05.08.2022 [PERSON] звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира із заявою та просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк шість місяців та визначити тимчасові обмеження його прав, а саме заборонити [PERSON] наближатися на відстань 0,5 км. до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначає, що є рідною матір`ю [PERSON] . Син постійно чинить домашнє насильство та на неодноразові приписи поліції не реагує і порушує їх. Життя заявника є нестерпним, оскільки син знущається над нею, щоденно ображає словами та чинить фізичний біль. Крім того, зазначає, що з ініціативи сина постійно виникають сварки, які спричиняють душевні страждання. Також зазначає, що 14.07.2022 та 03.08.2022 було винесено терміновий заборонний припис стосовно [PERSON] .. \~ \~ \~ \~ Враховуючи, що існує реальна вірогідність повторного вчинення домашнього насильства кривдником заявник просить заяву задовольнити. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 09.08.2022 відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження (а.с.16). Заявник у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить розглянути справу у її відсутність, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити з викладених у ній підстав (а.с.20). Заінтересована особа у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України з огляду на термін розгляду даної категорії справ (а.с.17-18). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Зважаючи на те, що заінтересована особа [PERSON] був належним чином повідомлений про дату,\~ час та місце розгляду справи шляхом розміщення\~\~оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України,\~\~суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за його відсутності. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що заявник по справі є матір`ю заінтересованої особи - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.04.1990 року (а.с.12). Факт того, що [PERSON] вчиняє психологічне та фізичне насильство відносно своєї матері [PERSON] підтверджується винесеними терміновими заборонними приписами стосовно кривдника, а саме терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 14.07.2022 серії АА №268996 терміном на 5 діб з встановленими обмеженнями: заборонити в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с.10); терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 03.08.2022 серії АА №092974 терміном на 3 доби з встановленими обмеженнями: заборонити в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с.11); терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 07.08.2022 серії АА №269376 терміном на 7 діб з встановленими обмеженнями: заборонити в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с.21). Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно ст.27 Конституції України\~ кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст.3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Такий висновок зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 21.11.2018 року по справі № 756/2072/18. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Таким чином, зважаючи на триваючий та системний характер протиправних дій [PERSON] , суд вважає доведеним ризик продовження останнім таких дій по відношенню до заявниці, тому для запобігання ризику продовження таких дій щодо [PERSON] та з метою захисту її прав і свобод вважає за необхідне видати обмежувальний припис. Відповідно до ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави. Згідно ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч.2 ст.350-8 ЦПК України про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Outcome: approved