Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

17.06.2022 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.01.2015 р. між сторонами було укладено шлюб. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . За доводами позивача впродовж останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин. Всі спроби налагодити стосунки не були успішними. На переконання позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Справу передано судді-доповідачу 17.06.2022 р. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 20.06.2022 р. позовну заяву було залишено без руху. 01.07.2022 р. недоліки позовної заяви було усунуто. 19.07.2022 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Щорського районного суд Чернігівської області від 20.07.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 18.08.2022 р. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлялися про день, час та місце розгляду справи належним чином. Позивач разом із позовною заявою подала клопотання про розгляд справи без її участі. Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, зареєстрована 18.08.2022 р. за вх. № 1537. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 8), та є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 4). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 110 Сімейного кодексу України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та не має підстав вважати, що внаслідок розірвання шлюбу будуть порушені права сторін та дитини. Крім того, позивач просила не надавати строк на примирення, від відповідача таке клопотання теж не надходило. Тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відтак на користь позивача підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved