Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

Позивачем подано дану позовну заяву в якій він просить розірвати шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 21 серпня 2015 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №7. Вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем знаходяться у шлюбі, який зареєстровано 21 серпня 2015 року. Від спільного подружнього життя дітей не мають, він пропонуваву відповідачеві розірвати шлюб через органи РАЦСу, проте остання відмовилась. Подружні відносини між ними припинено шість місяців тому. Вони перестали розуміти один одного, мають різні погляди на життя, через що у них постійно виникали сварки, що призвело до того, що вони стали чужими один одному. Наразі кожен живе своїм життям, а тому він змушений звернутись з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності, вказав, що примирення між ними неможливе. Відповідач у судове засідання також не з`явилась, але подала заяву, в якій погодилась на розірвання шлюбу, вказала, що примирення між ними не можливе, просила суд залишити їй прізвище [PERSON] , а справу розглядати за її відсутності. Суд, вивчивши заяви сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, встановив, що сторони знаходяться в шлюбі зареєстрованом 21 серпня 2015 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №7 (а.с.6). Від сільного подружнього життя дітей не мають. Подружні відносини між ними припинені, примирення вони не бажають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.\~ За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~\~\~ Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право надалі іменуватися цим прізвищем. Частиною 1 ст.141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». За подання даного позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню йому з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved