Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання двох дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей. У своєму позові вказала, що 17.11.2012 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано виконкомом Богданівської сільської ради Доманівського Миколаївської області, про що зроблений актовий запис № 10. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.05.2013 року, та [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.05.2017 року. Діти проживають разом з позивачкою. Шлюб між ними розірвано, що підтверджується копією рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.11.2021 року, справа № 484/4070/21. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач з 2021 року не бере участі у вихованні та утриманні їхніх спільних дітей. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень [PERSON] одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу). На даний час [PERSON] служить за контрактом у ЗСУ. У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів у зазначеному вище розмірі, забезпечується їхня рівність при несенні обов`язку утримання дітей. Крім цього, відповідно до вимог Сімейного кодексу України (ст. 182-184), вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума, яка перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та відповідно до рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29.12.2011 року, справа № 2-1049/2011, сплачує аліменти на його утримання. Відповідач працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач 05.08.2022 р. надіслав суду відзив на позов, зазначаючи, що він являється військовослужбовцем ЗСУ, отримує заробітну плату, окрім якої іншого джерела доходу не має, нерухомого майна у власності не має, окрім земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства. Власного житла не має. Також, доглядає за батьками, які являються особами похилого віку. Вважає, що його троє дітей повинні знаходитись та утримуватись у рівних умовах, а при задоволенні даного позову, буде встановлено, що він буде сплачувати 1/3 на двох дітей та 1/4 на першу дитину. Дане не може бути, так як решта коштів на його особисте життя та життя з новою дружиною, буде недостатнім для існування. Відповідач не збирається ухилятися від свого обов`язку зі сплати аліментів на утримання дітей. Однак не вважає спів мірним та раціональним вимогу позивачки на отримання 1/3 усіх його доходів, оскільки у нього немає можливості виплачувати таку частку, виплачуючи аліменти на першу дитину, та допомагаючи при цьому ще й батькам та проживаючи з дружиною у шлюбі. З огляду на наведені вище обставини, вважає, що позовні вимоги позивачки є недостатньо обґрунтованими, не доведеними, та у повному обсязі не можуть бути задоволені, а задоволені частково, тобто з нього має бути стягнено аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 2/6 частини всіх видів його доходу (з розрахунку на кожну дитину по 1/6 частини). Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] [INFO] , батьками яких в Свідоцтвах про їх народження (серії [NUMBER] від 07.05.2013 р. та серії [NUMBER] від 03.05.2017 р. відповідно) записані [PERSON] та [PERSON] . В даний час діти знаходяться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працездатного віку, проживає окремо, інформації щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей в судове засідання не надав, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , фактично визнав позовні вимоги, зазначивши, що згоден сплачувати аліменти на утримання двох дітей в розмірі 2/6 частин його заробітку. На підставі наведеного, враховуючи, що у позивачки є неповнолітні діти, які проживають з нею та потребують матеріальної допомоги, відповідно до ст. 180-183, 191 СК України є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини (з розрахунку на кожну дитину по 1/6 частини) всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 14.06.2022 року до повноліття дітей. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved