Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 5200 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що з середини 2000 року у них склалися стосунки з відповідачем. Вони почали проживати разом, вести спільне господарство. Фактично створили сімю. Протягом 18 років вони перебували у фактичних шлюбних відносинах. У 2018 році вони зареєстрували їхні відносини у встановленому порядку. З 2019 року сторонни проживають окремо. Протягом спільного проживання із відповідачем у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Всі витрати вона здійснює самостійно, відповідач взагалі не приймає участі в утриманні спільних дітей. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання спільних дітей. У звязку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 5200 грн. щомісячно, починаючи з 23.06.2022 й до досягнення ними повноліття та розірвати шлюб. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 18.07.2022 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначити судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 2600 грн. на кожну дитину. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із заявами та клопотаннями не звертався. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи 08 червня 2018 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11). Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах та у шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.10,7). На даний час сторони не примирились, подружні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб зберегти неможливо, сторони миритися не бажають, створити здорову та міцну родину не змогли, шлюб існує лише формально, а тому підлягає розірванню. Відповідач є батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач є працездатним та позивач не може самостійно забезпечити повне утримання дитини. Згідно зі ст. 141 ч.1 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. В порядку ч.ч.1,2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач просить стягнути аліменти починаючи з 23.06.2022. Оскільки, позивач звернулася до суду 11.07.2022, то аліменти будуть стягуватись з 11.07.2022. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, а також враховуючи те, що відповідач працездатний, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що витрати на утримання дітей батьки повинні нести порівну, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача щомісячно, починаючи з 11.07.2022 в твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн. на утримання кожної неповнолітньої дитини, до досягнення ними повноліття. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved