Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , - адвокат Тимощук М.В. з позовом до Київської міської ради, Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа - державний нотаріус Десятої київської нотаріальної контори в м.Києві Ткач Тетяна Володимирівна, про визнання права власності в порядку спадкування. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, житлове приміщення (кімната) № [NUMBER] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] . (а.с.59-66) Вимоги позиву обґрунтовані тим, що [PERSON] , [INFO] , як працівник філії КП «Київпастранс» автобусний парк №2, тривалий час був зареєстрований та фактично проживав у гуртожитку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що було його єдиним житлом. 28 серпня 2019 року КП «Київпастранс» Автобусний парк №2 було видано ордер на житлову прощу в гуртожитку №47 від 28 серпня 2019 року на ім`я [PERSON] . 18 січня 2021 року [PERSON] , звернувся із заявою про оформлення в приватну власність житлового приміщення (кімнати) [ADDRESS] , що було його єдиним житлом. 12 березня 2021 року керівником філії КП «Київпастранс» АП №2 було подано лист на ім`я керівника органу приватизації житла Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, яким було підтверджено право на приватизацію житла [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. За життя [PERSON] склав заповіт, що зареєстрований у спадковому реєстрі за №65399253, бланк №НОК №546629 у відповідності до якого розпорядився про перечу всього майна, щоб йому не належало та де б воно не знаходилось [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є онукою померлого. Після смерті [PERSON] позивач у встановлений ст.1270 ЦК України термін звернулась до державного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткач Т.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що право власності за померлим на будь-яке майно не зареєстровано та правовстановлюючі документи на майно спадкоємцем не надано. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження - до підготовчого засідання. (а.с.85-87) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 лютого 2022 року витребувано з Десятої київської державної нотаріальної контори завірену належним чиномкопію спадкової справи №673/2021 заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . (а.с.100-101) Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 30 травня 2022 року до суду від представника відповідача Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації - Ляхової Я.Ю. надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтовано тим, що за життя [PERSON] було розпочато процедуру приватизації, проте органом приватизації Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації було прийняте рішення №43-64/21 від 25 лютого 2021 року про відмову в приватизації спірної квартири, в якому були вказані підстави прийняття такого рішення. Отже, за час життя [PERSON] не зміг до кінця реалізувати своє право на приватизацію житла. На даний час квартира належить до Державного житлового фонду, свідоцтво про право власності на спірне житлове приміщення не видавалось. На час складання заповіту спірна квартира також не відносилась до майна, що належить до приватної власності [PERSON] (а.с.115-120) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 червня 2022 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, визнано причини пропуску строку на подання відзиву поважними, прийнято відзив відповідача Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. (а.с.143) 31 травня 2022 року до суду надійшла копія спадкової справи №673/2021 заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . (а.с.125-140) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 червня 2019 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.144-145) Представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] - адвокат Тимощук М.В. в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви в повному обсязі та просив позов задовольнити, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та додатково пояснив, що [PERSON] є єдиним законним спадкоємцем [PERSON] , який звернувся із відповідною заявою до органу приватизації та отримав відмову з можливістю подальшого звернення після усунення недоліків заяви. Однак, через смерть не зміг реалізувати своє право приватизації, повторно із заявою не звертався. Тому, за спадкоємцем підлягає визнанню право власності на житлове приміщення. Представник відповідача Київської міської ради в судове засіданні не з`явився, відзиву, заяв чи клопотань до суду не подав. Представник відповідача Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з`явилась, у відзиві на позовну заяву просила розглянути справу без участі представника. Третя особа - державний нотаріус Десятої київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , гуртожиток з 1982 року (за даними довідки Форма 3), з 21 серпня 1986 року (за даними довідки про реєстрацію місця проживання) та за даними паспорта - з 19 березня 2021 року за цією ж адресою в кімнаті №92. (а.с.12, 14, 16) Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. За змістом статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16 грудня 2009 року затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. Відповідно до пункту 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків передбачено, що для проведення процедури приватизації громадянином до органу приватизації подається відповідний перелік документів, в тому числі оформлена заява на приватизацію квартири. 06 червня 2019 року [PERSON] подав заяву про видачу ордера на приватизацію кімнати (а.с.34). Рішенням засідання профспілкового комітету філії КП «Київпастранс» «Автобусний парк №2» Київської міської профспілки працівників комунального транспорту, транспортної інфраструктури та безпеки руху, оформленим протоколом №17/2 від 29 липня 2019 року, серед іншого, вирішено клопотати перед дирекцією про надання ордеру на проживання в кімнаті гуртожитку для [PERSON] (а.с.35-36) 28 серпня 2019 року [PERSON] видано ордер на житлову площу в гуртожитку [ADDRESS] , розміром 18,7кв.м. (а.с.38) 18 січня 2021 року [PERSON] складено заяву, яку 25 лютого 2021 року подано до органу приватизації, про оформлення передачі у приватну власність житлового приміщення, яке він займає (а.с.45). Рішенням органу приватизації Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 25 лютого 2021 року №43-64/21, за результатами опрацювання наданого [PERSON] пакету документів на приватизацію квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відмовлено [PERSON] в приватизації кімнати [ADDRESS] . Та роз`яснено, що після надання вказаних у рішенні документів, орган приватизації житла повторно розгляне питання щодо приватизації зазначеного житлового приміщення. (а.с.121) 12 березня 2021 року в.о.директора Філії КП «Київпастранс» «Автобусний парк №2» направив керівнику Органу приватизації Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації повідомлення №362, згідно якого Філія КП «Київпастранс» «Автобусний парк №2» не заперечує проти приватизації кімнати №92 в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . (а.с.46) Доказів повторного звернення [PERSON] до органу приватизації житла матеріали справи не містять та це не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні. [INFO] [PERSON] помер (а.с.126-зворот). Як убачається з матеріалів справи, 24 січня 2020 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сніцаренко Г.О., за яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і все те, що буде належати йому на день смерті, заповів [PERSON] , [INFO] . (а.с.134). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч.1 ст. 1235 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. 15 липня 2021 року [PERSON] звернулась до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.126) Як убачається з матеріалів спадкової справи №673/2021, заведеної щодо майна померлого [PERSON] , копія якої долучена до матеріалів справи, дані про інших осіб, які б у встановлені законом строки прийняли спадщину, відсутні. 11 грудня 2021 року [PERSON] звернулась до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на кімнату за адресою: [ADDRESS] або постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. (а.с.138-зворот) 11 грудня 2021 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. відмовлено [PERSON] в оформленні свідоцтва про право на спадщину на кімнату за адресою: [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] з тих підстав, що спадкоємцем не подано правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності померлого на вищезазначене майно (а.с.139). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові в позовному провадженні. Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на майно - в даному випадку житлову кімнату, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житлову кімнату. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексах випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України) Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При розгляді даної справи судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя розпочав процедуру приватизації житлового приміщення - кімнати, в якій було зареєстровано його місце проживання, проте рішенням органу приватизації житла [PERSON] було відмовлено в приватизації кімнати через подання не повного комплекту документів, передбаченого діючим законодавством, з можливістю повторного розгляду питання про приватизацію житлового приміщення після надання повного пакету документів. Повторно спадкодавець до органу приватизації житла не звертався, розпорядження органу приватизації житла про передачу [PERSON] у приватну власність спірної житлової кімнати не видавалось, як і свідоцтва про право власності на житло, що не заперечується стороною позивача. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , до Київської міської ради, Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа - державний нотаріус Десятої київської державної нотаріальної контори Ткач Тетяна Володимирівна, про визнання права власності в порядку спадкування, оскільки до [PERSON] , як спадкоємця переходять лише майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. В даному випадку спадкоємець має право на переведення на неї прав спадкодавця на здійснення дій щодо приватизації житлової кімнати, які спадкодавець не встиг здійснити за життя. Проте таких вимог в розрізі даного спору заявлено не було. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed