Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , про що в книзі реєстрації смертей 04.11.2020 року зроблено відповідний актовий запис за №288. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у склад якої входить: земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маломихайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області загальною площею 5,1800 га, кадастровий номер 1224286700:01:001:0934, власником якої є померлий на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП №030109, виданого 02.01.2003 року Покровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області. На випадок смерті померлий [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений 07.07.2020 року приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. та зареєстрований в реєстрі за №№719,720. У відповідності до зазначеного заповіту, єдиним спадкоємцем померлого є позивачка. У відповідності до чинного законодавства України [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Головко М.Г. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] . В ході прийняття заяви та документів на оформлення спадщини нотаріусом було роз`яснено [PERSON] , що їй буде відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку за померлим [PERSON] , яка є спадковим майном. В зв`язку з відсутністю оригіналів документів на ім`я померлого [PERSON] , [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, та оскільки позивачка на даний час не являється власником вище наведеної земельної ділянки, подальша державна реєстрація його в органах державної реєстрації прав не можлива. Отже, будучи спадкоємцем, [PERSON] не може в повній мірі розпоряджатися спадковим майном. В зв`язку з чим, позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маломихайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області загальною площею 5,1800 га, кадастровий номер 1224286700:01:001:0934, власником якої є померлий [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП №030109, виданого 02.01.2003 року Покровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, яка залишилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка [PERSON] надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Маломихайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та відповідач Приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу у Дніпропетровській області Головко М.Г. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надали, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №288 (а.с.7). Як вбачається з матеріалів справи, на випадок смерті [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений 07.07.2020 року приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. та зареєстрований в реєстрі за №№719,720, відповідно до якого, [PERSON] повністю заповів [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку площею 5,180 га з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маломихайлівської сільської ради, належну йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП №030109, виданого 02.01.2003 року Покровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області (а.с.9). Згідно копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.07.2022 року, [PERSON] дійсно являється власником земельної ділянки площею 5,182 га з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1224286700:01:001:0934 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП №030109, виданого 02.01.2003 року Покровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області (а.с.10-13). Так, положення ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності відбувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Згідно зі ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення. Згідно зі ст.\~16\~ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 9 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким\~чином,\~дослідивши матеріали\~справи та\~оцінивши їх\~у сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~що заявлені\~позовні вимоги\~є обґрунтованими,\~позивачка,\~як спадкоємиця\~за \~заповітом,\~юридично не\~може оформити\~свої спадкові\~права, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку у позивачки відсутній, тому суд вважає, що [PERSON] правомірно набула право на дане спадкове майно, в зв`язку з чим за нею слід визнати право власності на вищевказану земельну ділянку, в порядку спадкування. Враховуючи викладене та

Outcome: approved