Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

У березні 2021 року АТ «Банк Альянс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02.10.2018 року між ним та [PERSON] укладена заява-Договір № 6827 про надання банківських послуг (платіжної картки), що є договором приєднання до умов Публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Банк Альянс», затвердженого протоколом Правління банку від 14.08.2018 року № 107. 12.10.2018 року [PERSON] надано письмову розписку про отримання банківської платіжної картку та цього ж дня між АТ «Банк Альянс» та [PERSON] укладено договір № 6827/18/17-КЕ про відкриття відновлювальної кредитної лінії власнику платіжної карти МС World Elite щодо встановлення на карту ліміту кредитування, відповідно до умов якого встановлено кредитний ліміт у розмірі 100 000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення до 11.10.2019 року та зі сплатою процентів за користування кредитними коштами: за користування кредитом 36% річних, за користування кредитом у пільговий період 0,0001% річних, 70% річних на прострочену заборгованість. Станом на 18.02.2021 року [PERSON] порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання та не погашає заборгованість, АТ «Банк Альянс» просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 140 613 грн. 38 коп. заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності представника, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, його представник [PERSON] подав заяву про відкладення розгляду справи з посиланням на воєнний стан, проте не обґрунтовує причину неможливості особистого прибуття у судове засідання, не порушує клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відіоконференції, а тому суд визнає причину неявки відповідача та його представника неповажною. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 02.10.2018 року між АТ «Банк Альянс» та [PERSON] укладена заява-Договір № 6827 про надання банківських послуг, що є Договором приєднання до умов Публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Банк Альянс», затверджений протоколом Правління банку від 14.08.2018 року № 107. Своїм підписом у заяві-Договорі № 6827 від 02.10.2018 року відповідач підтвердив, що він «Підписанням цієї заяви- договору про надання банківських послуг (картка МС World Elite), що є договором про приєднання до умов Публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Бак Альянс» на приєднання до публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб акцептував укладання Договору, який розміщений на Сайті Банку і беззастережно приєднався до Умов Договору. З умовами Договору та тарифами банку, що є невід`ємною частиною договору ознайомлений.» Відповідно до розписки [PERSON] 12.10.2018 року отримав в АТ «Банк Альянс» банківську платіжну картку. 12.10.2018 року між АТ «Банк Альянс» та [PERSON] укладено Договір № 6827/18/17-КЕ про відкриття відновлювальної кредитної лінії власнику платіжної картки MC World Edite (далі - кредитний договір), яким встановлено на платіжну карту ліміту кредитування у розмірі 100 000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення заборгованості (11.10.2019 року) зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 36% річних (пільгова ставка 0,0001%) та 70 % річних на прострочену заборгованість за кредитом. [PERSON] користувався наданими кредитним коштами, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 12.10.2018 року по 19.02.2021 року. В укладеному між сторонами кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Банківською установою зобов`язання за договором виконані в повному обсязі, [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав. З наданих позивачем розрахунків суми заборгованості станом на 18.02.2021 року вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає 140 613 грн. 38 коп., з яких - 82 525 грн. 00 коп. сума простроченої заборгованості по кредитному договору, 44 767 грн. 34 коп. сума простроченої заборгованості за процентами, 9 291 грн. 42 коп. пеня за прострочення сплати заборгованості за договором, 606 грн. 03 коп. пеня за прострочення сплати процентів, 3 423 грн. 59 коп. три проценти річних від простроченої суми заборгованості за договором та 1 165 грн. 45 коп. три проценти річних від простроченої суми заборгованості про процентам. Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 1049, ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник, не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Статтею 611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов`язання, так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 2.1.4 цього Договору передбачено, що розмір процентної ставки становить 36% річних. Розмір процентної ставки, що нараховується на прострочену заборгованість за кредитом становить 70% річних (п. 2.1.6 цього Договору). Пунктом 7.1 цього Договору передбачено, що у разі неповернення у встановлені цим договором строки грошових коштів за кредитом та/або несплати (перерахування) у встановлені цим договором строки процентів, позивач вправі стягнути з відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної у період, за який сплачується пеня від суми заборгованості за кредитом та/або несплаченими процентами за кожен календарний день такого прострочення. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що під час судового розгляду установлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 12.10.2018 року не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved