Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

11.07.2022 року позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Шарко Д.Р. звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 12 липня 2022 року відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] та призначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Разом з позовною заявою представником позивача [PERSON] - адвокатом Шарко Д.Р. подано до суду клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати з Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (вулиця Миколи Закревського, 41, м. Київ, 02217) відомості (довідку) з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків громадянина [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] . Ухвалою суду від 12 липня 2022 року у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] , адвоката - Шарко Діани Равілівни про витребування доказів - було відмовлено. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що 23.10.2003 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. В провадженні Деснянського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа 754/186/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, рішення в якій на момент подання даної позовної заяви ще не прийнято. Від шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . В даний час дитина проживає з позивачем та майже повністю знаходиться на її утриманні. З дитиною більше часу проводила позивач. Саме вона займалася зборами дитини в школу, відводила на секції (образотворче мистецтво, англійська, математика, театральний гурток) та оплачувала їх, тримала зв`язок із вчителями та викладачами, привчала до дисципліни та гігієни, займалася приготуванням їжі, забезпечувала дитину харчуванням та купувала одяг. Дитина доглянута, має окрему кімнату, всі необхідні приналежності для шкільного навчання. В березні 2022 року через збройну агресію російської федерації проти України позивач, турбуючись про життя і здоров`я дитини, була вимушена евакуюватися разом з нею до більш безпечного місця. З березня 2022 року по нинішній час позивач разом із дитиною тимчасово проживає за кордоном (Німеччина). За весь час перебування позивача з дитиною за кордоном, відповідач лише один раз перерахував на карту позивача невелику суму коштів на утримання дитини. До січня 2022 року включно відповідач час від часу переказував на карту позивача невеликі суми коштів на ведення господарства та якісь покупки для доньки, але цих коштів було явно недостатньо для належного утримання дитини та її гармонійного розвитку. До зазначеного часу [PERSON] регулярно переказував позивачу по два платежі на місяць в розмірі 1700 грн. та 2200 грн. Однак з січня -лютого 2022 року відповідач став шантажувати позивача грошима і погрожувати, що більше нічого не дасть на утримання доньки. Відповідач відмовлявся надавати кошти та жодним чином не реагував на прохання позивача. Відповідач працює в Інституті археології НАН України на посаді асистента-лаборанта. Тому позивач змушена звертатись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів. Позивач просить суд стягувати з відповідача на свою користь на утримання дитини аліменти в розмірі 4000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь наперед додаткові витрати на утримання дочки, викликані хворобою дитини, а саме витрати на проходження медичних обстежень (МРТ головного мозгу, електроенцефалографія, доплерометрія судин головного мозгу і шиї, консультація дитячого офтальмолога з оглядом очного дна), в сумі 1787,50 грн. Також наперед додаткові витрати, викликані розвитком здібностей до малювання дочки (придбання необхідного приладдя для малювання) в сумі 2793 грн. Також позивач просить суд стягнути з відповідача фактично понесені додаткові витрати, викликані розвитком здібностей до малювання дочки (оплата занять в КМАТ імені Сержа Лифаря за вересень 2021 - лютий 2022 р.) в сумі 1800 грн., та витрати з оплати 3-х занять з англійської мови в сумі 450 грн. Обґрунтовуючи вимогу щодо стягнення додаткових витрат, позивач посилається на те, що спільна дочка сторін - Єва має серйозне хронічне захворювання - арахноідальну кісту скроневої області праворуч. Дане захворювання вимагає постійного медичного контролю, прийому спеціальних препаратів та регулярного проведення певних діагностичних процедур (МРТ, доплерографія судин головного мозгу та шиї, електроенцефалографія), орієнтовна вартість таких обстежень становить 3575 грн. Наскільки відомо позивачу, відповідач не має якихось хронічних захворювань чи інвалідності які б перешкоджали йому працювати. Він є цілком здоровим чоловіком працездатного віку. Позивач вважає справедливим установити розмір участі відповідача у додаткових витрат на дитину, викликаних хворобою дитини та пов`язаних з необхідністю проходження дитиною медичних обстежень, в розмірі 50% таких витрат та просить суд стягнути такі витрати наперед разово. Розмір викликаних хворобою дитини витрат на проходження медичних обстежень, які позивач просить стягнути з відповідача наперед, становить 1787,50 грн. Дитина зараз закінчила 7-ий клас СШ з поглибленим вивченням математики №250м. Києва. Відповідно до характеристики класного керівника дитина має здібності до вивчення предметів природничо - математичного циклу та творчі здібності, демонструє достатній та високий рівень навчальних досягнень з усіх предметів. Дитина має здібності до малювання та вже декілька років навчається в КМАТ імені Сержа Лифаря за класом малювання. Вона має диплом за участь у міжнародному конкурсі дитячої ілюстрації. Навчання в даній школі мистецтв є платним, вартість занять у 2021/2022 року складає 600 грн. на місяць. Тобто позивач самостійно за цей період сплатила витрати на розвиток дитини у сумі 3600 грн. З урахуванням цього позивач просить разово стягнути з відповідача фактично понесені нею додаткові витрати, пов`язані з оплатою занять доньки у школі мистецтв в сумі 1800 грн. Також позивач просить разово стягнути з відповідача наперед додаткові витрати, пов`язані з розвитком здібностей дитини до малювання і оплатою 50% вартості спеціального приладдя для малювання в розмірі 2793 грн. Крім того, дитина також має гарні здібності до англійської мови і завдяки позивачу з малечу займається її вивченням. До початку збройної агресії російської федерації проти України дитина відвідувала додаткові витрати на оплату 3 занять доньки з англійської мови на загальну суму 900 грн. Позивач просить стягнути з відповідача 50% розміру фактично понесених нею додаткових витрат на оплату занять доньки англійської мовою в сумі 450 грн. 01.08.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог. Обгрунтовуючи відзив, відповідач посилається на те, що дійсно між відповідачем та позивачем 10.10.2003 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають спільну дочку [PERSON] - [INFO] . Обставини, які позивач виклала в позовній заяві, відповідач не визнає, оскільки вони на його думку є надуманими. Також жодних належних і допустимих доказів щодо вчинення відповідачем дій на шкоду інтересам сім`ї, щодо вчинення домашнього насильства відносно позивача, щодо ведення відповідачем асоціального способу життя та інших дій, в який намагається звинуватити відповідача та його матір позивач, в матеріалах справи немає. Відповідач зазначає, що приймав і приймає участь в додаткових витратах на дитину, які необхідні для розвитку здібностей дитини до малювання та англійської мови і погоджені позивачем зі відповідачем. В період часу з 01 липня 2021 року до 30 червня 2022 року, шляхом перерахування коштів на банківську карту [PERSON] , відповідач сплатив аліменти на утримання дитини і приймав участь в додаткових витратах на дитину в загальній сумі 40700,00 грн., а отже на його думку жодних підстав стягувати з нього додаткові витрати на утримання дитини в частині витрат, здійснених для розвитку здібностей дитини до малювання та англійської мови і погоджені позивачем з відповідачем немає, а твердження позивача з цього приводу є неправдивими, оскільки [PERSON] оплачувала вартість зазначених послуг не одноособово, а в тому числі і за рахунок коштів, які надавались відповідачем. Зазначені кошти відповідач сплачував за рахунок власного доходу, який складається із заробітної плати, яку він отримував по місцю основної роботи на посаді лаборанта 1-ї категорії в Інституті археології Національної академії наук України, а також за рахунок запозичених (кредитних) коштів. При цьому, зазначає, що його середній заробіток на зазначеній посаді в період з липня 2021 року по червень 2022 року становить 6542,36 грн. на місяць, а всього за цей період відповідачу нараховано 78508,00 грн. Отже вважає, що стягнення з нього аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., є неможливим, адже ця сума становить понад 61% від його середньомісячного доходу. Відповідач згодний сплачувати аліменти на дитину в розмірі ј частини його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, відповідач зазначив, що станом на дату подання відзиву у нього на утриманні перебувають непрацездатні за віком батько - [PERSON] , [INFO] та мати - [PERSON] , [INFO] . В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, викликаних розвитком її здібностей до малювання, як нібито здійснених позивачем одноособово, так і одноразового стягнення з відповідача наперед додаткових витрат на придбання спеціального приладдя для занять [PERSON] в школі мистецтв, відповідач також заперечує. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у вигляді вартості занять [PERSON] англійською мовою, відповідач також заперечує, оскільки відповідач приймав участь в цих додаткових витратах. З огляду на викладене, просив відмовити у задоволенні позову. В судовому засідання представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд про його задоволення. Крім того, 16.08.2022 року представник позивача подала до суду додаткові пояснення, які долучені до матеріалів справи. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог з обставин, викладених у відзиві на позов, просили в задоволені позову відмовити. Але відповідач в судовому засіданні наголосив, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що сторони у справі, а саме позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та відповідач - [PERSON] , 10.10.2003 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №1486. Від шлюбу у подружжя [PERSON] , [INFO] народилась дочка - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. В березні 2022 року через збройну агресію російської федерації проти України позивач разом із дитиною виїхала за межі України. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання для постановки на облік особи, місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 23.05.2022 року: м. Берлін, адміністративний район Мітте, Юліхер Штрассе 13. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Отже, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними тай чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатною, працює в Інституті археології НАН України на посаді Лаборант 1 категорії, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно до її повноліття, враховуючи при цьому право дитини (дочки) на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення, з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача, на утримання неповнолітньої дитини (їх дочки) у твердій грошовій сумі у розмірі - 2 000 грн., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11.07.2022 року, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то саме такий розмір аліментів сприятиме матеріальному забезпеченню їх доньки, та створенню належних умов її фізичного, духовного, інтелектуального, культурного та соціального розвитку. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача наперед додаткових витрат на утримання дочки, викликаних хворобою дитини, а саме: витрати на проходження медичних оглядів і обстежень (МРТ головного мозгу, електроенцефалографія, доплерометрія судин головного мозгу і шиї, консультація дитячого офтальмолога з оглядом очного дна) в сумі 1787,50 грн. та витрат, викликаних розвитком здібностей до малювання дочки (придбання необхідного приладдя для малювання) в сумі 2793 грн., а також фактично понесених додаткових витрат, викликаних розвитком здібностей дитини - [PERSON] до малювання, музики та до англійської мови в розмірі 2545 грн., судом встановлено. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Додаткові витрати мають покриватися батьками в міру необхідності до досягнення дитиною повноліття. Вони можуть бути викликані тривалими або тимчасовими, минущими по своїй природі обставинами, тому в законі передбачені різні варіанти, зокрема наперед або після їх фактичного понесення (одноразово, періодично або постійно). Так, фінансування майбутніх витрат наперед можливо при відсутності коштів для їх здійснення. Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість та часткову доведеність позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини. В даному випадку суд виходить зі змісту ст.185 СК України, яка вказує на те, що батьки в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. У постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17, ВСУ висловив позицію, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Згідно копій медичних висновків, [PERSON] , [INFO] має хронічне захворювання - арахноідальну кісту скроневої області праворуч. Дане захворювання вимагає постійного медичного контролю, прийому спеціальних препаратів та регулярного проведення певних діагностичних процедур. Позивач надала суду розрахунок орієнтовної вартості медичних обстежень з різних медичних закладів, який становить 3575 грн. Розмір витрат, які очікує понести позивач та медичні установи для обстеження, не були узгоджені з відповідачем. Також вартість медичних послуг в різних медичних закладах відрізняється одна від одної та має різний матеріальний розмір. Отже, позивач не надала суду належних та допустимих доказів щодо понесених майбутніх витрат на дитину на її медичне обстеження, які становлять 3575 грн. Крім того, позивач надала суду орієнтовний розрахунок на придбання дитині для занять у школі мистецтв спеціального приладдя, орієнтовна вартість якого становить 5586 грн. Суд вважає, що вказані розрахунки, не є належним доказом додаткових майбутніх щомісячних витрат у розмірі, про який зазначає позивач, а тому суд вважає в цій частині слід відмовити позивачу. Суд вважає за необхідне зазначити про те, що платник аліментів зобов`язаний нести належним чином підтверджені додаткові витрати, згідно передбачених законом підстав і незадовільний матеріальний стан платника аліментів, жодним чином не звільняє останнього від участі у таких витратах. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача фактично понесених нею додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини - [PERSON] до малювання, музики (придбання музичного інструменту) та до англійської мови в розмірі 2545 грн., судом встановлено. Як зазначив Верховнии? Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 26.08.2020 року у справі N 336/1488/19, провадження N 61-19103св19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. З аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять: а) навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі: б) розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками; в) оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там); г) лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами). Батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на свою дитину, лише при обов`язковій умові, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання. В разі придбання інструментів чи спеціальних девайсів, призначених для розвитку здібностей дитини (музичного інструменту чи спортивного спорядження), понесені витрати можуть підтверджуватися чеками або квитанціями. Крім того, доказами можуть бути і документи, які свідчать про понесені витрати на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття. Сторона позивача надала суду копії квитанції та чеків про оплату наданих послуг щодо навчання дитини в КМАТ імені Сержа Лифаря за класом малювання, копію диплому за участь у міжнародному конкурсі дитячої ілюстрації, за відвідування дитиною заняття з англійської мови та чек за сплату уроку гри на гітарі, що підтверджують понесення позивачем додаткових витрат на дитину. Щодо розміру та форми, в якій можуть стягуватися додаткові витрати. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 Сімейного кодексу України участі в додаткових витратах утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягти лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Отже, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача фактично понесених додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини - [PERSON] до малювання, музики та до англійської мови, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та поданими письмовими доказами, а тому вимога в цій частині підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимог частково знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити частково в розмірі 2545 грн. (1800+450+295). Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із викладеним, з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial