Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

19 липня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 03 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 74. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини позивачка та відповідач фактично припинили у серпні 2021 року. Причиною припиняння слугувало те, що сторони не дійшли взаємної згоди щодо ведення домашнього господарства та виховання дитини, на підставі чого між ними виникали часті сварки та непорозуміння. Ухвалою суду від 28 липня 2022 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 22 серпня 2022 року о 10 год 00 хв., з викликом сторін (а.с. 15-16). У судове засідання позивачка не з`явилась, до позову додала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 9). Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, в установленому законом порядку, а саме через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 21). Про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, а тому за згодою позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03 жовтня 2009 року, актовий запис № 74. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] » (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 18 липня 2011 року, актовий запис № 133 (а.с. 8). З тексту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що шлюбні відносини позивачка та відповідач фактично припинили у серпні 2021 року. Причиною припиняння слугувало те, що сторони не дійшли взаємної згоди щодо ведення домашнього господарства та виховання дитини, на підставі чого між ними виникали часті сварки та непорозуміння. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved