Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просив стягнути з ТОВ «Краснопільський ММК» на його користь грошові кошти в сумі 70178,94 грн, з яких 50100 грн- сума боргу, 13797,00 грн - інфляційні витрати та 6231, 94 грн - 3 % річних, а також судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що між позивачем і відповідачем укладений договір № ММК-09/01/18 від 09 січня 2018 року про надання поворотної фінансової допомоги (далі-Договір) на загальну суму 120000,00 грн. Свої обов`язки по наданню фінансової допомоги позивач, як позикодавець, виконав в повному обсязі, перерахувавши 09.01.2018 року- 35000, 00 грн. 10.01.2018 року- 45000,00 грн, 11.01.2018 року- 40000, 00 грн. За п. 5.1 ст. 5 Договору визначено строк його виконання до 31 грудня 2018 року. 16 квітня 2018 року відповідачем повернуто позивачу 50000,00 грн. Між позивачем та відповідачем були проведені перемовини та досягнуто згоди, що відповідач здійснить повернення поворотної фінансової допомоги в добровільному порядку, але до звернення з позовом відповідач борг не повернув. 07 квітня 2021 року на юридичну адресу відповідача позивачем направлена претензія, щодо повернення грошових коштів, але станом на 24 грудня 2021 року відповідь не надійшла. 24 грудня 2021 року на рахунок позивача від відповідача надійшли кошти в розмірі 19900,00 грн. Станом на 29.12.2021 року залишок коштів в розмірі 50100,00 грн відповідачем не повернуто. У зв`язку із простроченням повернення боргу відповідач повинен сплатити 3% річних від суми боргу загальною сумою річних в розмірі 6281грн 94 коп. Сума інфляційних збитків позивача за період 01.01.2019року по 24.12.2021року користування його грошовими коштами становить 13797 грн 00 коп. Таким чином, в наслідок неповного виконання зобов`язань за договором №ММК-09/01/18 про надання поворотної фінансової допомоги заборгованість відповідача перед позивачем складається з : 50100 грн- сума боргу, 6231, 94 грн - 3 % річних та 13797,00 грн - інфляційні витрати . Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 10000 грн 00 коп.- послуг пов`язаних із наданням правничої допомоги та 908 грн 00 коп. - сплаченого судового збору. 23.05.2022 року відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині 3% річних та інфляційних збитків у зв`язку зі складною економічною ситуацією, що склалася у товаристві у зв`язку з війною та іншими чинниками . 06.06.2022 року відповідач направив на адресу суду копію платіжних доручень про перерахування [PERSON] 25225, 00 грн згідно платіжного доручення №13909 від 01 червня 2022 року в рахунок повернення поворотної фінансової допомоги ; 25125,00грн згідно платіжного доручення №13918 від 06 червня 2022 року в рахунок повернення поворотної фінансової допомоги; 10050,00 грн згідно платіжного доручення №13921 від 07 червня 2022 року в рахунок погашення судового збору, правничої допомоги, інфляційних збитків. 15.07.2022 року представник позивача направив до суду додаткові пояснення, в яких зазначає, що не заперечується отримання стороною позивача коштів в сумі 60325,00 грн, з яких 50300,00 грн в рахунок погашення боргу, та 10025,00 грн, які вказано в квитанції в рахунок погашення судового збору, правничої допомоги , інфляційних збитків. У заяві представник відповідача зазначає, що здійснений перерахунок у відповідності до домовленості у попередньому засіданні. Разом з тим, домовленості про перерахування коштів саме в такі строки досягнуто не було. З боку позивача було запропоновано здійснити перерахунок коштів в обумовлений строк, але відповідач не дотримав даної домовленості. Крім того, суму в розмірі 10025, 00 грн не можливо розмежувати на яку конкретно суму відповідач перерахував на погашення кожного виду судових витрат і який розмір інфляційних збитків, а стосовно 3 % річних взагалі не зазначено. За даних обставин вбачається, що відповідачем погашено основний борг та 10025 грн в рахунок часткового погашення інфляційних збитків. Тому, підтримують вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 6281,94 грн - 3% річних, 3773- інфляційні збитки та стягнути з відповідача 908 грн сплаченого судового збору та 10000 грн витрат на правову допомогу. Заявою від 15.07.2022 року представник відповідача уточнив, що 10025 грн було сплачено позивачу в рахунок погашення інфляційних збитків. Сторони в судове засідання не прибули, повідомлені належним чином, представник позивача - адвокат Баулін О. І. надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги надані в додаткових поясненнях підтримав, представник відповідача направив до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі у зв`язку з обстрілом смт Краснопілля. Зазначає, що правова допомога в сумі 10000 грн завищена та заперечує такий розмір , оскільки з участю представника позивача- захисника було проведено одне судове засідання в залі суду смт Краснопілля та одне в режимі відеоконференції. Заперечує 3% річних, оскільки коли позивач був учасником товариства, то ніяких претензій не пред`являв і сам вийшов з учасників в 2021 році. Судовий збір розглянути на розсуд суду. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, і, об`єктивно оцінивши докази, виснував. Не заперечується сторонами, що 09.01.2018року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краснопільський ММК» було укладено договір №ММК-09/01/18 про надання поворотної фінансової допомоги . У відповідності до умов вказаного договору позивач надав відповідачу у користування поворотну фінансову допомогу , а відповідач зобов`язався використати її за цільовим призначенням і повернути « Допомогу» у визначений даним Договором строк. Статтею 5 п.5.1. Договору визначено строк надання Допомоги: до 31 грудня 2018 року. На виконання умов договору [PERSON] повністю виконані зобов`язання щодо своєчасності та повноти надання Допомоги в розмірі 120000,00 ( сто двадцять тисяч) гривень 00 коп. Позивачем поворотна фінансова Допомога вносилась до каси відповідача трьома сумами: 09.01.2018 року - 35000,00 (тридцять п`ять тисяч) гривень 00 коп, 10.01. 2018 року - 45000,00 (сорок п`ять тисяч) гривень 00 коп.,11.01.2018 року - 40000,00 (сорок тисяч) гривен 00 коп. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що відповідачем були здійснені наступні перерахунки (повернення) грошових коштів: 16 квітня 2018 року - 50000,00 грн.; 24 грудня 2021 року -19900,00 грн.; 01 червня 2022 року- 25225, 00 грн та 06 червня 2022 року - 25125,00 грн ., всього на суму 120250,00 грн. Переплачена сума боргу на 250, 00 грн. Враховуючи, що позивач та його представник, не скористались правом на зменшення позовних вимог та з відповідною заявою по суті позову до суду не звернулись, суд вважає, що слід залишити без задоволення позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 50100, 00 грн. Щодо стягнення інфляційних збитків . Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1,2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційних збитків, який відповідачем не оспорювався, розмір збитків від інфляції становить 13 797 гривень 00 коп., який розраховувався на формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції]/100% -[Сума боргу] Отже за період січень 2019 - листопад 2021 р. р., сукупний індекс інфляції становить 119 ,71 , а тому збитки від інфляції становлять: 70000, 00 грн х 119 ,71 / 100 -70000,00 грн =13797,00 грн. Згідно платіжного доручення №13921 від 07 червня 2022 року в рахунок погашення інфляційних збитків, як зазначається в заяві відповідача, останнім сплачено 10050 , 00 грн. Отже розмір інфляційних збитків, який підлягає стягненню становить 3497, 00 грн, що розрахований з 13 797, 00 грн ( заявлена в позові сума інфляційних збитків) -10050, грн ( сплачена сума згідно квитанції) - 250 грн (переплачена сума, зазначена в квитанціях про сплату основного боргу). За розрахунком наданим позивачем, який відповідачем не оспорювався, та відповідно до ст.625 ЦК України відповідач повинен сплатити 3 % річних від суми боргу , який на 24.12.2021 року становив 70000 гривень 00 коп. Розрахунок 3% річних за період з 01.01.2019 - 24.12.2021 рр. Сума заборгованості - 70 000,00 грн. Період прострочення : з 01.01.2019 по 24.12.2021 Кількість днів прострочення - 1089. Договірний розмір відсотків - 3% річних. Сума санкції = 70 000 х 3 х 1089/365/100 = 6265 грн. 47 коп. У зв`язку з частковим погашенням заборгованості, а саме: 24.12.2021 року відповідачем на розрахунковий рахунок позивача було перераховано 19900,00 гривень 00 коп., здійснено нарахування 3% річних на залишок неповернутих коштів , а саме на суму 50100 гривень 00 коп., за 4 календарні дні : Розрахунок 3% річних за період з 25.12.2021 - 28.12.2021 р.р. Сума заборгованості - 50100, 00 грн. Період прострочення : з 24.12.2021- 29.12. 2021 Кількість днів прострочення - 4. Договірний розмір відсотків - 3% річних. Сума санкції = 50 100 х 3 х 4/365/100 = 16 грн. 47 коп. Тому загальна сума річних, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 6265,47 грн +16,47 грн= 6281 гривень 94 коп. Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн., суд зауважує наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судом встановлено, що 22.11.2021 між [PERSON] та адвокатським бюро «Баулін та партнери» в особі керуючого бюро- адвоката Бауліна Олексія Івановича було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги б/н, на підставі якого того ж дня було видано ордер (а.с. 9, 10-13). Баулін Олексій Іванович є адвокатом, здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія СМ № 000489, виданого 25.07.2017 (а.с. 8). У позові позивачем було наведено суму судових витрат, зокрема на професійну правничу допомогу 10000, 00 гривень. 09.06.2022 позивачем надано суду акт виконаних робіт від 08.06.2022 із описом послуг та розрахунком їх вартості (а.с. 74). Судом прийнято до уваги, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат. Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.10.2019 по справі № 922/455/19. Водночас, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Відповідачем в заяві було заявлено про зменшення розміру витрат на правничу допомогу позивачем. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: partial