Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

17 травня 2022 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , про поділ спільного майна подружжя в якому просить визнати за\~нею право\~власності на:\~автомобіль Toyota\~FG\~Cruiser\~2014\~р.\~випуску,\~держ.\~№ [NUMBER] ;\~автомобіль Toyota\~FG\~Cruiser\~2007р.\~випуску,\~держ.\~№ [NUMBER] ;\~причіп пр-легковий-в\~«КРД» модель\~050125,\~2013р.\~випуску,\~держ.\~№ [NUMBER] .\~Залишити у\~власності [PERSON] :\~автомобіль Mercedes-Benz\~GLE\~250\~2017\~р.\~випуску,\~держ.\~№ [NUMBER] та\~причіп пр-легковий-в\~«Одисей» модель\~5,\~2014\~р.\~випуску,\~держ.\~№ [NUMBER] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 30 серпня 2002 року вони з відповідачем перебували у шлюбі, на даний час позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, в зв`язку з чим є необхідність у розподілі спільного майна. Стягнення судових витрат з відповідача, позивач не вимагає, оскільки дане питання вирішено в позасудовому порядку. Ухвалою судді від 12 липня 2022 року відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання. (а.с.84-85). Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач та його представник в підготовче судове засідання не з`явились, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до нотаріально завіреної заяви відповідача, він позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. (а.с. 86,87). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 30 серпня 2002 року ( а.с. 16). За час шлюбу подружжям було придбано у спільну власність майно, а саме: автомобіль Toyota FG Cruiser 2014р. випуску, держ. № [NUMBER] ; автомобіль Toyota FG Cruiser 2007р. випуску, держ. № [NUMBER] ; автомобіль Mercedes-Benz GLE 250 2017р. випуску, держ. № [NUMBER] ; причіп пр-легковий-в «Одисей» модель 5, 2014р. випуску, держ. № [NUMBER] ; причіп пр-легковий-в «КРД» модель 050125, 2013р. випуску, держ. № [NUMBER] , відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів вони належать [PERSON] ( а.с. 17-21). Позивач вказує, що за час фактичного розірвання шлюбних стосунків в шлюбі склався порядок користування спільним майном, згідно якого вона фактично користується та володіє: автомобілем Toyota FG Cruiser 2014р.; автомобілем Toyota FG Cruiser 2007р. випуску, та причепом пр-легковим-в «КРД» модель 050125, 2013 р. Згідно висновку\~експерта Дроздова\~Ю.В.\~експертного автотоварознавчого\~дослідження про\~оцінку колісного\~транспортного засобу\~середня ринкова\~вартість ідентичного\~колісного транспортного\~засобу -\~автомобіля Toyota\~FG\~Cruiser\~2014р.\~випуску,\~держ.\~№ [NUMBER] \~становить 683\~980\~грн.;\~середня ринкова\~вартість ідентичного\~колісного транспортного\~засобу -\~автомобіля Toyota\~FG\~Cruiser\~2007р.\~випуску,\~держ.\~№ [NUMBER] \~становить 379\~140грн.;\~середня ринкова\~вартість ідентичного\~колісного транспортного\~засобу -\~автомобіля Mercedes-Benz\~GLE\~250\~2017р.\~випуску,\~держ.\~№ [NUMBER] \~становить 1\~129\~240грн.;\~середня ринкова\~вартість ідентичного\~колісного транспортного\~засобу -\~причіп пр-легковий-в\~«КРД» модель\~050125,\~2013р.\~випуску,\~держ.\~№ [NUMBER] \~становить 17\~684,60грн.;\~середня ринкова\~вартість ідентичного\~колісного транспортного\~засобу -\~причіп пр-легковий-в\~«Одисей» модель\~5,\~2014р.\~випуску,\~держ.\~№ [NUMBER] \~становить 15\~500грн.\~(\~а.с.\~22-71). Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України). Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК. При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. Також, суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України. При цьому, ухвалюючи рішення у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача. Відповідно до заяви позивача, питання розподілу судових витрат вирішено між сторонами в позасудовому порядку, тому судові витрати просить віднести за її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved