Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №389 виданий 07.02.2019 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О. Свої вимоги обґрунтовує тим, що заступником начальника відділу Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Товарніченко Є.А. відкрито виконавче провадження ВП № 58330795 від 08.02.2019 р. Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис № 389 виданий 07.02.2019 р. приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] невиплачені в строк на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О. від 16.07.2018 р. за реєстровим № 2612, грошові кошти у сумі 3 818 277, 75 грн., що складають еквівалент 141 575 доларів США 00 центів за офіційним курсом валют НБУ станом на 0''.02.2019 р. (100 доларів США - 2696,41 грн.), строк повернення яких настав 17.10.2018 р. 04.03.2019 р. у ВП № 58330795 постановою про прийняття виконавчого .провадження, вказане виконавче провадження прийнято до виконання головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Ричкалем Сергієм Павловичем. 12.02.2020 р. у ВП № 58330795 постановою про прийняття виконавчого провадження, вказане виконавче провадження прийнято до виконання головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ричкалем Сергієм Павловичем. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням и порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а саме з порушеннями ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус не переконався у безспірності заборгованості, зазначає, що не отримував вимоги про повернення боргу. 14.02.2022 разом з позовом було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Ухвалою суду від 16.02.2022 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, слухання справи призначено на 10:00 29.03.2022. Ухвалою суду від 16.02.2022, залишеною постановою Сумського апеляційного суду від 28.06.2022 в силі, заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Протокольною ухвалою суду від 29.03.2022 слухання справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 11:00 09.05.2022. 29.04.2022 до суду надійшов відзив від представника відповідача, згідно якого в задоволенні позову просить відмовити. Свої заперечення обґрунтовує тим, що обставини викладені у позові на її думку не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки 16.07.2018 між відповідачем та позивачем було укладено договір позики посвідчений нотаріусом та встановлено строки його виконання, у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором позики з метою захисту свої прав відповідач звернувся до нотаріуса, яким було вчинено оспорюваний виконавчий напис, вважає що перед вчиненням виконавчого напису нотаріус здійснила всі необхідні дії визначені чинним законодавством, а позивачем н надано доказів, що сума заборгованості за договором позики на дату вчинення виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення. Зауважує, що пред`явлення позову зводиться до зловживання наданими позивачу процесуальними правами та спрямовано на перешкоджання здійсненню заходів виконавчого провадження та затягуванні розгляду справи №591/4818/19, ініційованої [PERSON] у статусі кредитора позивача. Крім того вважає, що позов подано з пропуском позовної давності. Протокольною ухвалою суду від 09.05.2022 слухання справи відкладено на 10:00 07.06.2022 для виклику учасників справи. 30.05.2022 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої не погоджується з викладеним у відзиві, вважає що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушеннями чинного законодавства, нотаріус вчиняючи виконавчий напис не перевіряв та не встановлював беззаперечну заборгованість, нотаріусу не було надано документів які б підтверджували отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання, вважає що нотаріусу не було надано документи відповідно до встановленого переліку для вчинення виконавчого напису. Зазначає, що позивач не зловживає своїми процесуальними правами, а звернення до суду обґрунтоване захистом його порушених прав та інтересів. Щодо пропуску позовної давності звернення до суду з зазначеним позовом вказує на те що відповідачем не надано доказів отримання копії постанови від 08.02.2019 про відкриття кримінального провадження, так само позивач не знав, що 07.02.2019 було вчинено оспорюваний виконавчий напис. Ухвалою суду від 07.06.2022 слухання справи відкладено на 11:00 28.06.2022 для витребування від нотаріуса належним чином завірених копій матеріалів щодо вчинення виконавчого напису №389 виданого 07.02.2019. Протокольною ухвалою суду від 28.06.2022 за клопотанням третьої особи слухання справи відкладено на 10:00 09.08.2022. 29.07.2022 представником відповідача до суду надано письмові пояснення, Які фактично відповідають запереченням викладеним у відзиві. У судовому засіданні призначеному на 09.08.2022 представник позивача вимоги позову підтримав із зазначених у ньому підстав, представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову з підстав викладених у відзиві. Треті особи повідомлені належним чином про час місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки до суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи так як і письмових пояснень по справі від них не надходило. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову зважаючи на наступне. Судом встановлено, що між відповідачем та позивачем 16.07.2018 дійсно було укладено нотаріально посвідчений договір позики зареєстрований в реєстрі за №2612 (а.с.88), згідно п.2.1 якого [PERSON] зобов`язався повернути готівкою у строк до 17 жовтня 2018 року включно суму, що складатиме еквівалент 141 575, 00 доларів США. Відповідно до п.2.6. зазначеного договору у разі якщо позичальник не поверне отримані грошові кошти у визначений Договором термін, позикодавець має право звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису без додаткового попередження. 07.02.2019 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О., на підставі ст.87 ЗУ «Про нотаріат та п.1 Переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172 вчинено виконавчий напис №389 про стягнення з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] невиплачені в строк на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О. від 16.07.2018 року за реєстровим №2612, грошові кошти у сумі 3818277,75 грн, що складають еквівалент 141 575, 00 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 07.02.2019 року, строк повернення яких настав 17.10.2018 року (а.с.16). На підставі виконавчого напису №389 виданого 07.02.2019 було відкрито виконавче провадження №58330795 (а.с.17). Не погоджуючись із вчиненим виконавчим написом, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Посилання позивача на те, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріус не переконався у безспірності заборгованості, спростовується наданою до суду копією договору позики, який є нотаріально посвідченим, та в якому визначена конкретна сума яка підлягає поверненню яка відповідає сумі зазначеній у оспорюваному виконавчому написі, крім того договір містить п.2.5, в якому зазначено умову повернення боргу за робочим місцем приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Ровенської А.О. та п. 2.6, відповідно до якого позикодавець має право звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису без додаткового попередження. Щодо зазначення позивачем про неотримання вимоги про повернення боргу, суд зазначає наступне. Між відповідачем та позивачем було укладено договір позики, відповідно до ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається з копії наданого договору, при його укладенні сторони попередньо ознайомлені з вимогами чинного законодавства щодо недійсності угод, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно склали даний договір визначивши в ньому умову щодо можливості вчинення виконавчого напису у разі неповернення грошових коштів у визначений договором термін, без додаткового попередження (п.2.6. Договору позики), тобто [PERSON] підписавши договір погодився та прийняв його умови. Тож враховуючи зазначене, оцінивши всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить переконання, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом було дотримано всіх вимог визначених чинним законодавством, а позивачем не доведено що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості [PERSON] та в супереч умов укладеного договору позики повинна була бути направлена вимога про повернення позики. При цьому суд не може прийняти до уваги доводи позивача про наявність спору з приводу суми коштів, яка підлягає поверненню, оскільки в п. 2.1 договору вона чітко визначена, а позивач, будучи обізнаним про своє зобов`язання звернувся з позовом про скасування виконавчого напису через 3 роки і 7 днів після його вчинення, тобто через 3 роки і 4 місяці після настання строку виконання зобов`язання за договором. Доводи відповідача про застосування строку давності суд не може прийняти до уваги, оскільки ним не надано доказів повідомлення позивача про вчинення нотаріусом виконавчого напису протягом 7 днів після його вчинення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed