Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що за час сімейного життя у них з відповідачем [PERSON] народилася дитина: дочка [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу з відповідачем дочка [PERSON] проживає разом з нею (позивачкою). Вказує, що на підставі судового рішення Мостиського районного суду Львівської області відповідач [PERSON] сплачував на її (позивачки) користь аліменти на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття. Зазначає, що дочка [PERSON] вже досягнула повноліття, однак продовжує навчання у Міжрегіональному центрі професійно-технічної освіти художнього моделювання та дизайну м.Львова, у зв`язку з чим надалі потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Вважає, що відповідач [PERSON] має можливість і надалі надавати матеріальну допомогу дочці [PERSON] на час її навчання. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] в її (позивачки) користь аліменти на утримання їх повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно та проводити стягнення до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, у якому такий зазначає, що позовні вимоги [PERSON] визнає частково, покликаючись на наступні обставини: він (відповідач) працює у Фермерському господарстві «Волостківське», а його заробіток становить 6500 гривень; на його (відповідача) утриманні є малолітній син [PERSON] , [INFO] ; він (відповідач) проживає разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; він згідний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, однак у меншому розмірі, ніж просить позивачка [PERSON] . Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з нього аліменти на утримання їх повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання до 31.01.2023р. включно. Позивачка [PERSON] подала відповідь на відзив, у якому наполягає на стягненні з відповідача [PERSON] аліментів на утримання їх повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, - в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, покликаючись на те, що відповідач, крім офіційної заробітної плати, має ще додатковий заробіток, такий утримує господарство, яким також заробляє на життя, відтак останній має змогу надавати матеріальну допомогу дочці [PERSON] на час її навчання у тому розмірі, який вона (позивачка) зазначила. А сплата аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, який такий пропонує, становитиме близько 1083 грн., що не дорівнює мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину та не є достатньою сумою для забезпечення гармонійного розвитку дочки у зв`язку з необхідністю придбання навчального приладдя, підручників, канцелярських товарів, а також витратами на проживання у м.Львові. Ухвалою судді від 09.06.2022р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів, просить стягувати з відповідача [PERSON] в її (позивачки) користь аліменти в розмірі 1/4\~частини з\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~відповідача щомісячно на утримання їх повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, - з дня звернення до суду та на період навчання дочки, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. При цьому вказала, що їхня дочка [PERSON] продовжує навчання, відповідно надалі потребує підтримки та допомоги батьків, а відповідач [PERSON] їй не допомагає, такий не приймає участі у вихованні та утриманні їхньої спільної дочки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, а подав письмову заяву про розгляд даної справи у його відсутності, у якій вказав, що підтримує правову позицію, викладену ним у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03.02.2009р. Від подружнього життя в сторін народилася дитина: дочка [PERSON] , [INFO] . Дочка сторін [PERSON] , [INFO] , досягнула повноліття та на даний час навчається на третьому курсі у Міжрегіональному центрі професійно-технічної освіти художнього моделювання і дизайну м.Львова, форма навчання денна, знаходиться на неповному державному забезпеченні. Термін навчання на освітньому рівні «кваліфікований робітник» до 31.01.2023р., можливе продовження навчання на третьому ступені (підвищений кваліфікаційний розряд) до 30.06.2023р. Повнолітня [PERSON] фактично проживає разом з позивачкою [PERSON] . Відповідач [PERSON] не надає коштів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання. Відповідач [PERSON] є працевлаштований, такий працює в ФГ «Волостківське», де регулярно отримує заробітну плату, такий має іншу сім`ю, зокрема 11.08.2011р. зареєстрував шлюб з [PERSON] ; у нього на утриманні перебуває малолітня дитина від іншого шлюбу: син [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки [PERSON] ; відомостями, що зазначені сторонами у письмових заявах по суті справи; копією свідоцтва про розірвання шлюбу між сторонами по справі; копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] ; довідкою з Міжрегіонального центру професійно-технічної освіти художнього моделювання і дизайну м.Львова від 05.05.2022р. №208; довідкою про склад сім`ї відповідача [PERSON] від 30.06.2022р. №1265/07-05; копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] ; копією свідоцтва про народження дитини відповідача від іншого шлюбу, зокрема [PERSON] , [INFO] ; довідкою про доходи відповідача від 01.07.2022р. за №17; копіями паспортів сторін по справі; іншими матеріалами справи. Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зазначене випливає також з Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у п.20 якої роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання. Сімейний кодекс не конкретизує, в якому навчальному закладі така особа буде продовжувати навчання. Отже для отримання права на батьківське утримання, дитина може навчатися в будь-якому навчальному закладі будь-якої форми власності; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. У даному випадку суд враховує пояснення учасників справи, надані ними безпосередньо в судовому засіданні, а також матеріали справи. При цьому, суд зважає на те, що [PERSON] досягнула повноліття, однак продовжує навчання на денній формі, вона є такою, що не може в повній мірі себе матеріально забезпечувати, відтак потребує матеріальної допомоги батьків, як матері, так і батька, оскільки самій матері матеріально утримувати дочку є непосильно. При цьому, суд вважає, що відповідач має змогу надавати майнову допомогу повнолітній [PERSON] , яка продовжує навчання. Такий свій висновок суд обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є працездатним та працевлаштованим, він не має жодних обмежень щодо працевлаштування, а відтак за станом здоров`я не має жодних перешкод у працевлаштуванні на більш оплачувану роботу, щоб надавати матеріальне утримання дочці, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан повнолітньої дитини дочки сторін [PERSON] , майновий стан обох сторін, в тому числі те, що позивачка по справі є працевлаштованою, а також те, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків та інтереси їхньої дитини будуть у такий спосіб захищені. Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України). Згідно із 1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Підсумовуючи вищенаведене, з огляду на те, що обов`язок утримувати дітей, в тому числі повнолітніх, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років виникає в обох батьків в рівній мірі, зважаючи на те, що вік [PERSON] перевищує вісімнадцять років та є меншим двадцяти трьох років, вона продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач є фізично здоровим, працездатним та працевлаштованим, у нього на утриманні є ще малолітня дитина від іншого шлюбу, беручи до уваги усі наведені обставини та враховуючи заяву одержувача аліментів про визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку (доходу),

Outcome: partial