Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

23 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до військової частини [NUMBER] в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] від 10.03.2021, яке оформлено протоколом №10, в частині виключення його з квартирного обліку, у зв`язку з вибуттям до нового місця служби, звільненням по закінченню контракту з 10.03.2021, визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини [NUMBER] від 16.03.2021 №420-АД в частині виключення його з квартирного обліку у зв`язку з закінченням строку контракту, на підставі наказу Міністерства Оборони України №380 від 31.07.2018 та ст.40 Житлового кодексу України, зобов`язати військову частину [NUMBER], в особі її житлової комісії, поновити його на квартирному обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, для позачергового отримання житла за рахунок державного фонду при військовій частині [NUMBER] з 14 лютого 2004 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.02.2004 на підставі заяви, його було зараховано на квартирний облік у військову частину [NUMBER] в загальній черзі, як безквартирного. Крім цього, 18.08.2015, позивача як учасника бойових дій, зараховано на першочергове забезпечення житлом. Наказом командира військової частини [NUMBER] №7-РС від 19.01.2021, його звільнено з військової служби у запас на підставі п.«а» (у зв`язку із закінченням строку контракту), ч.2 ст.36 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключеного із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення наказом командира в/ч [NUMBER] від 22.01.2021 №4. На момент його звільнення, вислуга років у Збройних Силах України становить 25 років 8 місців. В подальшому, рішенням житлової комісії в/ч [NUMBER] від 10 березня 2021 року, яке оформлено протоколом №10, його виключено з квартирного обліку у зв`язку з вибуттям до нового місця служби, звільненого по закінченню контракту з 10.3.2021. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 16.03.2021 №420-АД, оголошено рішення житлової комісії в/ч [NUMBER] від 10 березня 2021 року, яке також оформлено протоколом №10 від 10.03.2021 та виключено його з квартирного обліку у зв`язку з вибуттям до нового місця служби, звільненням по закінченню контракту з 10.03.2021. Вважає, що його у 2004 році законно зараховано на квартирний облік, а тому виключення з цього обліку є незаконним. При цьому покликається на п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Просить позов задовольнити. Ухвалою від 26.07.2021 відкрито спрощене провадження та призначено справу до судового розгляду. Дана справа перебувала в провадженні судді Карпин І.М. Згідно розпорядження керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області №798 від 03.12.2021 про призначення проведення повторного авторозподілу судової справи у зв`язку із закінченням повноважень судді Карпин І.М. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2021, справа передана для розгляду судді Білецькій М.О. Ухвалою суду від 07.12.2021 справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання. 22.02.2022 представник відповідача Військової частини [NUMBER] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що посилання позивача на абз. 1 п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не може братись до уваги, оскільки на момент вчинення правовідносин, тобто на момент звільнення прапорщика [PERSON] , 22.01.2021 діяла редакція Закону від 01.01.2021, яка передбачала, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби у запас, або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно - експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Зміни до абзацу 1 пункту 9 статті 12 Закону внесені на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» №1357-9 від 30.03.2021, яким встановлено, що військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла, а отже після звільнення позивача з військової служби, Закон не має зворотної дії у часі, а тому посилання на нього не має правових підстав. Просить у задоволені позову відмовити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представник - адвокат Поставитюк В.В. подав до суду клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, просив позов задовольнити. Представник відповідача Військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача. З врахуванням вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадяни які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну за для них плату відповідно до закону. У відповідності до ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, працівників Збройних Сил України. Судом встановлено, що 10.02.2004 [PERSON] звернувся з заявою до військової частини [NUMBER] про взяття на чергу для забезпечення квартирою. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №14 від 22.01.2021, [PERSON] звільнено у запас відповідно до пункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Під час проходження військової служби [PERSON] постійним або службовим житлом не забезпечувався. Вислуга років у Збройних Силах України становить 25 років 08 місяців 05 днів, пільгова 6 місяців 22 дні. З витягу з протоколу №10 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 10.03.2021 вбачається, що [PERSON] , 1977 року народження, який перебуває на квартирному обліку у військовій частині в загальній черзі з 14 лютого 2004 року зі складом сім`ї 1 (одна) особа, та першочерговому забезпеченні житлом з 18 серпня 2015 року зі складом сім`ї 1 (одна) особа, виключено з квартирного обліку у військовій частині [NUMBER] у зв`язку з закінченням строку контракту, на підставі наказу Міністерства Оборони України №380 від 31 липня 2018 року та ст.40 Житлового кодексу України. З витягу наказу командира військової чатсини [NUMBER] №420-АД від 16.03.2021 «Про оголошення рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] від 10 березня 2021 року вбачається, що [PERSON] , 1977 року народження, виключено з квартирного обліку у військовій частині [NUMBER] у зв`язку з вибуттям до нового місця служби, звільненям по закінченю контракту з 10 березня 2021 року. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах та в порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найм) ними жилих приміщень визначаються Kабінетом Mіністрів України. Відповідно до ст.ст.37,39 Житлового кодексу Української РСР облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням також і за місцем проживання. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Згідно з абзацом 1 частини першої статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 затверджено Порядок. Відповідно до пункту 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). Відповідно до п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла. Аналогічні положення закріплені також і в пункті 29 Порядку. При цьому дія пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з яких саме підстав військовослужбовець звільнений у запас. Тлумачення зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку. Пунктом 3 Порядку встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Відповідно до абзацу 1 пункту 2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337 (діючої на момент звільнення [PERSON] з військової служби), військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання житла. Згідно з пунктом 2.19 цієї ж Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абзаці 1 пункту 2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством. Отже, наведені норми цієї Інструкції також передбачають підстави для залишення позивача на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду на його звільнення у запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту та наявністю у нього більше 20 років календарної вислуги. Пунктом 1 частини другої статті 40 ЖК Української РСР визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. Вказане також узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 червня 2018 року в справі № 752/5881/15-ц (провадження № 14-169цс18). Таким чином суд прийшов до висновку, що вислуга позивача [PERSON] на військовій службі під час звільнення складала більше 20 років, а саме 25 років 08 місяців 05 днів, останній перебував на квартирному обліку з 10.02.2004 і знятий з нього у зв`язку із звільненням з військової служби в запас (закінчення строку контракту). Вищевказане спростовує покликання відповідача про законність прийнятого рішення, тому, належним захистом порушених прав [PERSON] буде визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії військової частини [NUMBER] від 10.03.2021, яке оформлено протоколом №10, в частині виключення [PERSON] з квартирного обліку, у зв`язку з вибуттям до нового місця служби, звільненням по закінченню контракту з 10.03.2021, та скасування наказу командира військової частини [NUMBER] від 16.03.2021 №420-АД в частині виключення [PERSON] з квартирного обліку у зв`язку з закінченням строку контракту, на підставі наказу Міністерства Оборони України №380 від 31.07.2018 та ст.40 Житлового кодексу України та зобов`язання військової частини [NUMBER], в особі її житлової комісії, поновити [PERSON] на квартирному обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, для позачергового отримання житла за рахунок державного фонду при військовій частині [NUMBER] з 14 лютого 2004 року. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з вимогами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При цьому, відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката належним чином підтверджені договором про надання правової допомоги №49 від 18.03.2021, укладеним між адвокатом Поставитюком В.В. та [PERSON] та квитанцією до прибуткового касового ордера №3 про оплату гонорару від 18 березня 2021 року., відповідно до якої, [PERSON] поніс витрати на правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 1300,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1300,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved