Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

В липні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи вимоги тим, що сторони перебувають в шлюбі з 19.11.1996 року. Сімейне життя у сторін не склалося, примирення не можливе. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Судові витрати залишає за собою. У судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи провести без його участі. Судові витрати залишає за собою. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним. Причини неявки суду не повідомила, відзиву та будь-яких клопотань до суду не надала. Неявка відповідача не перешкоджає проведенню судового засідання, відповідно до ст. 223 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 19.11.1996 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Щорської райдержадміністрації Чернігівської області, актовий запис № 64, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.11.1996 року ( а.с. 8). Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.1998 року ( а.с. 9) та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.11.2006 року ( а.с. 10). Сімейне життя у сторін не склалося, примирення не можливе. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін в тому числі спільних дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved