Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

Представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (далі скорочено АТ \~«А-БАНК»)\~Шкапенко О.В.\~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~шляхом направлення\~поштовою кореспонденцією\~(надійшла\~до суду\~13\~вересня 2021\~року),\~в якій\~просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «А-БАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 27 серпня 2016 року станом на 25 серпня 2021 року в загальному розмірі 67 066 грн. 63 коп., яка включає: заборгованість за кредитом 48 253 грн. 78 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 18\~812 грн. 85 коп.; стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2 270 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 27 серпня 2016 року між ПАТ «А-БАНК», правонаступником якого є АТ «А-БАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви б/н, згідно з якою позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 46,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на офіційному банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в анкеті-заяві. Свідченням приєднання відповідача до угоди та дії укладеного між банком та нею кредитного договору є факт користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що узгоджується зі ст.642 ч.2 ЦК України, в сукупності є свідченням виникнення між сторонами фінансово-кредитних відносин та укладення кредитного договору загалом. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тим самим допустила порушення виконання покладених на неї зобов`язань. У результаті цього станом на 25\~серпня 2021\~року утворилась\~заборгованість в\~загальному розмірі\~67\~066\~грн.\~63\~коп.,\~яка включає:\~заборгованість за\~кредитом \~48\~253\~грн.\~78\~коп.,\~заборгованість по\~процентам за\~користування кредитом\~ 18\~812\~грн.\~85\~коп. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «А-БАНК». Ухвалою суду від 13 квітня 2022 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.26). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Представник позивача разом з позовною заявою направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.4). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, викликалася неодноразово у встановленому законом порядку, протягом визначеного строку відзив на позов не подала. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку\~з військовою\~агресією Російської\~Федерації проти\~України Указом Президента\~України №64/2022\~від 24\~лютого 2022\~року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженого Законом України №2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 \~Закону України «Про правовий режим воєнного стану» \~у період воєнного стану повноваження \~судів не можуть бути припинені. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що 27 серпня 2016 року [PERSON] підписала анкету-заяву №б/н, в якій зазначено, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір), що підтверджується підписом відповідача у заяві, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.7-зворот). Відповідно до умов укладеного договору ПАТ «А-БАНК» надало\~останній\~кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 25 травня 2015 року змінено організаційно-правову форму та найменування ПАТ «А-БАНК» на АТ «А-БАНК», що не є перетворенням юридичної особи, про що зазначено в п.1.1 Статуту (а.с.16-19). До анкети-заяви від 27 серпня 2016 року позивачем долучено Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», розміщених на офіційному веб-сайті https://а-bank.com.ua/terms\~в розділі «Умови та правила» (а.с.8-12), та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» (а.с.13). Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №б/н від 27 серпня 2016 станом на 25 серпня 2021 року складає 67 066 грн. 63 коп. та включає: заборгованість за кредитом 48 253 грн. 78 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 18\~812 грн. 85 коп. (а.с.5-7). Між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за тілом кредиту 48\~253 грн. 78 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом 18\~812 грн. 85 коп. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, які є невід`ємною частиною спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Акцент-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків та саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, наявний в матеріалах справи Витяг з\~Тарифів обслуговування\~кредитної картки\~«Універсальна» не містить підпису відповідача, тому його також не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 27 серпня 2016 року, шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за конкретною ставкою. З огляду на зазначене суд приходить до висновку щодо відсутності підстав вважати, що при укладенні договору з відповідачем ПАТ «А-БАНК», правонаступником якого є АТ «А-БАНК», дотримався вимог, передбачених чинним законодавством України про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Отже, суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим АТ «А-БАНК» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві відомостей про тип виданої кредитної картки, розмір процентів за користування кредитом, обсяг відповідальності за порушення своєчасного виконання зобов`язань позичальником, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вищезазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. На підставі\~наведеного,\~суд приходить\~до висновку\~щодо відсутності\~правових підстав\~для задоволення\~позовних вимог\~в частині\~стягнення з\~відповідача заборгованості\~за відсотками за користування кредитом в розмірі 18\~812 грн. 85 коп. Слід зауважити, що вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив, а тому суд вирішує спір в межах заявлених вимог. Разом з тим вказані обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову АТ «А-БАНК» щодо стягнення заборгованості за фактично отриманими та використаними позичальником коштами, які у добровільному порядку АТ «А-БАНК» не повернуті. Так, доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, активне користування нею, що відображено у розрахунку заборгованості, в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на\~25 серпня 2021 року відповідач, з урахуванням часткового виконання зобов`язань за кредитним договором, має заборгованість за тілом кредиту в розмірі\~48\~253 грн. 78 коп., яка включає: поточна заборгованість 38\~355 грн. 43 коп., прострочена заборгованість 9898 грн. 35 коп. При цьому, на погашення заборгованості за кредитним договором відповідач щомісячно вносила кошти на погашення заборгованості та поточних нарахувань, а саме: 500 грн. 04 вересня 2016 року, 300 грн. 19 листопада 2016 року, 200 грн. 26 грудня 2016 року, 302 грн. 14 лютого 2017 року, 200 грн. 24 березня 2017 року, 200 грн. 27 квітня 2017 року, 100 грн. 25 травня 2017 року, 200 грн. 26 червня 2017 року, 100 грн. 20 липня 2017 року, 100 грн. 18 серпня 2017 року, 100 грн. 25 вересня 2017 року, 100 грн. 25 жовтня 2017 року, 200 грн. 23 листопада 2017 року, 200 грн. 23 грудня 2017 року, 500 грн. 22 січня 2018 року, 1000 грн. 16 лютого 2018 року, 500 грн. 23 березня 2018 року, 1000 грн. 12 квітня 2018 року, 500 грн. 22 травня 2018 року, 500 грн. 20 червня 2018 року, 500 грн. 23 липня 2018 року, 500 грн. 23 серпня 2018 року, 700 грн. 24 вересня 2018 року, 600 грн. 08 жовтня 2018 року, 500 грн. 07 листопада 2018 року, 500 грн. 22 листопада 2018 року,500 грн. 21 грудня 2018 року, 500 грн. 21 січня 2019 року, 500 грн. 25 лютого 2019 року, 500 грн. 22 березня 2019 року, 500 грн. 19 квітня 2019 року, 100 грн. 30 квітня 2019 року, 500 грн. 08 травня 2019 року, 1500 грн. 22 травня 2019 року, 500 грн. 21 червня 2019 року, 500 грн. 19 липня 2021 року, 500 грн. 22 серпня 2019 року, 500 грн. 20 вересня 2019 року, 500 грн. 16 жовтня 2019 року, 1000 грн. 25 листопада 2019 року, 2000 грн. 23 грудня 2019 року, 500 грн. 20 січня 2020 року, 1000 грн. 11 лютого 2020 року, 1000 грн. 31 березня 2020 року, 1000 грн. 24 квітня 2020 року, 1000 грн. 25 травня 2020 року, 1500 грн. 23 червня 2020 року, 1250 грн. 31 серпня 2020 року, 1700 грн. 29 вересня 2020 року, та востаннє 2200 грн. 22 жовтня 2020 року. Хоча відповідач спочатку погашала заборгованість за кредитним договором, не допускаючи її перехід в прострочену, однак починаючи з грудня 2020 року почала допускати виконання своїх зобов`язань, в результаті чого заборгованість за кредитом частково стала простроченою. Починаючи з 23 жовтня 2020 року жодних платежів на погашення поточної, а з 01 грудня 2020 року й простроченої заборгованості, відповідач не здійснювала. Таким чином, відповідно до проведеного судом розрахунку, з урахуванням відомостей, зазначених в наданому позивачем розрахунку, встановлено, що станом на 25 серпня 2021 року розмір заборгованості за тілом кредиту складає 48\~253 грн. 78 коп., яка є доведеною та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд враховує часткове задоволення позовних вимог (72%), а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «А-БАНК» в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 1634 грн. 40 коп. пропорційно частині задоволених вимог (а.с.21).

Outcome: partial