Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 56214,09 грн, судові витрати у сумі 2481 грн. та витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого на підставі договору факторингу № 12/90 від 03.12.2020 року є позивач ТОВ «ФК «Профіт Капітал», та відповідачем по справі - [PERSON] 01.02.2017 року був укладений кредитний договір № UO1.169.78152 на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 31260,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,7600% річних, з погашенням кредиту та процентів у термін, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів, строком до 01.02.2025 року. Відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору, у зв`язку із чим станом на 03.12.2020 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 56214,09 грн., яка складається з: 29683,70 грн. заборгованості за тілом кредиту; 19915,05 грн. заборгованості за відсотками; 0,00 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями; 1605,86 грн. заборгованості за 3% річних за користування кредитом; 5009,48 грн. - інфляційні втрати, що є предметом спору. Ухвалою від 12 травня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Профіт Капітал» в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просять у випадку неявки позивача або його представника справу розглядати без їх участі, не заперечували проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Відповідач відзив не подала, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що \~ на підставі заяви-анкети 01.02.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № UO1.169.78152 (а.с. 5). Відповідно до п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4 Договору, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в розмірі 31260,00 грн. строком на 96 місяців. За користування кредитом позичальник сплачує за ставкою 19,7600%. У п. 1.5 Договору передбачено, що згідно постанови НБУ №168 від 10.05.2007 року, реальна річна процентна ставка складає 21.6500 %. 03.12.2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право вимоги за договором № № UO1.169.78152 від 01.02.2017 року, який укладено між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] (а.с.20-22). Частиною першою\~статті 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями\~статті 611 ЦК України\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У\~статті 612 ЦК України\~вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором\~за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання та має заборгованість за кредитним договором, яка згідно наданих позивачем розрахунків (а.с.11-12) станом на 03.12.2020 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 56214,09 грн., яка складається з: 29683,70 грн. заборгованості за тілом кредиту; 19915,05 грн. заборгованості за відсотками; 0,00 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями; 1605,86 грн. заборгованості за 3% річних за користування кредитом; 5009,48 грн. - інфляційні втрати. Статтею 625 ЦК України\~врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання\~статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою в розумінні положень\~статті 549 цього Кодексу. Отже, нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, враховуючи, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за укладеним кредитним договором на час звернення з позовною заявою, зобов`язання відповідача сплатити борг не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання, а тому кредитор має право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за 3% річних у розмірі 1605,86 грн. та заборгованості за інфляційними втратами\~5009,48 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України,\~в разізадоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 2481,00 гривень. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, що попередньо (орієнтовно) складають суму 2 000,00 гривень, то вони не підлягають задоволенню, оскільки вказана сума не підтверджена жодним доказом та не може бути взята судом до уваги при вирішені спору. Тому, позовні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають за недоведеністю. За таких обставин, позовні вимоги задовольняються частково.

Outcome: partial