Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-25 00:00:00

02.11.2021 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що виконавчим написом № 25608 вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 23.11.2020 року звернено стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк», невиплачені в строк грошові кошти на підставі Кредитного договору № Р20.24086.004669499 від 16.12.2018 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 16.04.2020 року. Про вчинення виконавчого напису їй стало відомо після того, як із її заробітної плати почали вираховувати кошти. 19.04.2021 року вона звернулась до державного виконавця Лойтри М.В. з проханням надання копії виконавчого напису № 25608 від 23.11.2020 року та копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 63933290. Після отримання копій документів з виконавчого провадження було виявлено, що виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів, оскільки у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір її заборгованості перед відповідачем, зазначений у виконавчому написі є безспірним. При цьому, вона виплатила всю заборгованість банку та закрила вказані кредитні відносини. До виконавчого напису не додано засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, вона не отримувала письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги АТ «Ідея Банк». Також, вона не мала можливості подати нотаріусу заперечення, щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем, щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Тому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 23.11.2020 року не враховано обставини, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладених у простій формі вже не чинні та повинен був повідомити банку у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм чинного законодавства. Крім того, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до кредитного договору № Р20.24086.004669499 він був укладений 16.12.2018 року, однак не відомо коли виникла заборгованість, так як відповідачем не надано нотаріусу розрахунок заборгованості. Тому, просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. зареєстрований у реєстрі за № 25608 від 23.11.2020 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 908, 00 гривень, заяви про забезпечення позову в сумі 454, 00 гривень, професійної правничої допомоги в сумі 8000, 00 гривень. Позивач в судове засідання не з`явилася, представником позивача подано заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали. Представник відповідача АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву відповідно до якого в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що 16.12.2018 року між банком та позивачем було укладено кредитний договір № Р20.24086.004669499, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 46130, 00 гривень, а позичальник зобов`язувався повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами договору. Оскільки позичальник власних зобов`язань не виконував, станом на 05.05.2021 року у нього утворилась заборгованість за договором у розмірі 110536, 02 гривень, з яких: 29036, 32 гривень - строковий основний борг; 8487, 89 гривень - прострочений основний борг; 2930, 78 гривень - прострочені проценти; 322, 38 гривень - строкові проценти; 820, 28 гривень - строкова плата за обслуговування кредиту; 7033, 60 гривень - прострочена плата за обслуговування кредиту; 48, 13 гривень - пеня. Банком було надано нотаріусу всі необхідні документи для вчинення нотаріусом 23.11.2020 року виконавчого напису № 25608 та надано документи в повній мірі, що встановлюють суму заборгованості позивача, як боржника перед банком, з урахуванням всіх сплат, визначених умовами кредитного договору та здійснених боржником. На виконання вимог переліку визначених законодавством, банком було надано нотаріусу всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, а саме: заяву банку про вчинення виконавчого напису від 17.11.2020 року № 12.4.2/163534; оригінал кредитного договору; довідку банку про ненадходження платежів від 17.11.2020 року № 12.4.2/163844; вимогу банку про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.10.2020 року № 12.4.2/Р20.24086.004669499; довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] станом на 07.10.2020 року; список згрупованих поштових відправлень банку; список згрупованих поштових відправлень цінних листів банку; список вкладення до цінного листа, що підтверджує надіслання на адресу позивача документів, визначених пунктами 4-5 переліку, а також фіскальний чек по оплаті вище вказаних послуг поштового зв`язку; виписку по рахунку [NUMBER] . Крім того, банком скеровано позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.10.2020 року, за допомогою якої позивач був повідомлений про те, що в нього наявна заборгованість за кредитним договором, вказано розмір боргу, а також з чого вона складається. Також попереджено про стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір відповідача у випадку її непогашення в тридцяти денний строк з дня направлення відповідної вимоги. Після надіслання банком позивачу відповідної вимоги, позивач жодним чином не висловив заперечень щодо її змісту. Вимога банку була направлена за адресою проживання позивача, що зазначена ним у кредитному договорі. Представником відповідача зазначено, що спірний виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за № 25608, щодо стягнення з позивача заборгованості згідно кредитного договору, відповідає всім вимогам Закону України «Про нотаріат», Порядку та Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а відтак є законним та підлягає виконанню. Крім того, вимога позивача про стягнення судових витрат по оплаті послуг на правничу допомогу в сумі 8000, 00 гривень є неспівмірною із складністю судового спору, а обсяг наданих послуг позивачу є недоведеним, а тому не підлягають задоволенню. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Державний виконавець Маловисківського відділу ДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 23.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 25608, відповідно до якого звернуто стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк», невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору № Р20.24086.004669499 від 16.12.2018 року укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 16.04.2020 року. Запропоновано задовольнити вимоги АТ «Ідея Банк», стягнути з [PERSON] за період з 17.05.2020 року по 07.10.2020 року включно у розмірі: 29036, 32 гривень - строковий основний борг; 8487, 89 гривень - прострочений основний борг; 2930, 78 гривень - прострочені проценти; 322, 38 гривень - строкові проценти; 820, 28 гривень - строкова плата за обслуговування кредиту; 7033, 60 гривень - прострочена плата за обслуговування кредиту; 48, 13 гривень - пеня; 1990, 00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 50579, 38 гривень. 16.12.2020 року державним виконавцем Маловисківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття ВП № 63933290, з виконання виконавчого напису нотаріуса № 25608 виданого 23.11.2020 року Київським міським нотаріальним округом м. Київ заборгованості з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» в сумі 50579, 38 гривень. Як вбачається із копій документів наданих АТ «Ідея Банк», виконавчий напис було вчинено на підставі документів: копія розрахунку заборгованості за кредитним договором № Р20.24086.004669499 від 07.10.2020 року; копія заяви АТ «Ідея Банк» про вчинення виконавчого напису від 17.11.2020 року за № 12.4.2/163534; копія довідки АТ «Ідея Банк» про ненадходження платежів від 17.11.2020 року за № 12.4.2/163844; копія вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань 07.10.2020 року за вих. № 12.4.2/ Р20.24086.004669499; копія довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Р20.24086.004669499 від 16.12.2018 року; копія списку № 5 ф. 103 згрупованих поштових відправлень; копія опису вкладення в цінний лист; копія списку згрупованих поштових відправлень; копія фіскального чеку від 12.10.2020 року на суму 1597, 28 гривень; копія довіреності від 04.01.2021 року за № 396/21; копія виписки з 17.12.2018 року по 17.11.2020 року; список № 1530 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до приписів статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до статей 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення;суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до ст. 90 Закону України "Про нотаріат" стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. В поданому відзиві на позов відповідач посилається на те, що позивачу було надіслано письмову вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.10.2020 року. Підтвердженням зазначеного є список за формою № 103 згрупованих поштових відправлень банку, список згрупованих поштових відправлень цінних листів банку, опис вкладення до цінного листа, що підтверджує направлення на адресу позивача вимоги банку про усунення порушення кредитних зобов`язань, разом із довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором, станом на 07.10.2020 року, а також фіскальним чеком по оплаті вище вказаних послуг поштового зв`язку. І хоча представник відповідача стверджує, що письмову вимогу було направлено на адресу позивача, що зазначена ним у кредитному договорі, вірність якої підтверджується копією паспорта позивача, проте всупереч вимог принципу змагальності судочинства не доводить жодними даними факту отримання боржником вказаної вимоги з попередженням про вчинення виконавчого напису у випадку непогашення заборгованості. Між тим неотримання позичальником вказаної вимоги, свідчить про її необізнаність про намір відповідача вжити заходів до стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису, що позбавило її можливості надати свої заперечення проти розміру заборгованості, на відсутність яких як на доказ безспірності заборгованості. Таким чином, нотаріусом для вчинення виконавчого напису належним чином не здійснена перевірка наявності певних умов, за яких може бути вчинена зазначена нотаріальна дія, а також перевірка всіх пред`явлених для вчинення виконавчого напису документів, які підтверджують безспірність зазначеної заборгованості боржника перед стягувачем. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 278/2177/15-ц від 17.12.2021 року заборгованість за кредитом має доводитись первинними касовими документами, наприклад виписками за картковими рахунками за кредитним договором. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від АТ «Ідея Банк» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення. Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за № 25608 від 23.11.2020 року про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № Р20.24086.004669499 від 16.12.2018 року. Однак, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача саме оригінал кредитного договору. Натомість представником відповідача АТ «Ідея Банк» до відзиву на позовну заяву додано копію кредитного договору № Р20.24086.004669499, який нотаріально не посвідчений. Отже, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки, порушено процедуру вчинення оспорюваного виконавчого напису. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень статей 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 908,00 гривень, сплачена за подання позовної заяви, а також 454,00 грн. - за подання заяви про забезпечення позову. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивач просить також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 гривень. Враховуючи приписи статтей 133, 137 ЦПК України та додані на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу докази, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved