Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

31.12.2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. У своєму позові позивач зазначив, що 13.12.2019 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «AUDI» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «VOLKSWAGEN» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Заводського районного суду міста Миколаєва від 23.10.2020 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-VI, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Згідно звіту автотоварознавчого дослідження від 20.01.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу«VOLKSWAGEN» державний номерний знак [NUMBER] , склала 163277,87 грн. На підставі Наказу №5631 від 20.05.2020 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 130000 грн. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 2496,08 грн. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу. У відповідь на претензію [PERSON] було компенсовано 13500 грн. Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, а останній, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду, позивач просив стягнути на його користь з відповідача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 118996,08 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.01.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданому до суду позові просив розглянути його без участі представника, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив не надіслав. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 13.12.2019 року о 18:10 год. в м. Миколаєві, на перехресті вул.. Морехідна та вул. Генерала Карпенка, [PERSON] , керуючи транспортним засобом Audi 80 1.8S державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав переваги в русі транспортному засобу Volkswagen, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальні збитки. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.01.2020 року, визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили 04.02.2020 року. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір фінансового лізингу №NK00A100000374 від 09.09.2019 року та договір про внесення змін до договору фінансового лізингу №NK00A100000374 посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіним Р.В. 09.09.2019 року за зареєстрованим №853 від 11.09.2019 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів автомобіль «Volkswagen» державний номерний знак [NUMBER] застрахований в АТ СГ «ТАС» поліс № АО/5162908 термін дії 11.09.2019 року по 10.09.2020 року. 18.12.2019 року [PERSON] повідомила Моторному (транспортному)страховому бюро України про ДТП та в подальшому АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до МТСБУ із заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту №211/12-19 про оцінку автомобіля «Volkswagen Jetta» державний номерний знак [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля становить 163277,87 грн. На час вчинення ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Судом встановлено, що на підставі наказу №5631 від 20.05.2020 року, Моторне (транспортне)страхове бюро України здійснило регламентну виплату потерпілій особі АТ Кб «Приват Банк» в розмірі 130000 грн. Факт сплати підтверджується платіжним дорученням №1478889 від 21.05.2020 року. Позивачем також були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 2496,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1257689 від 25.02.2020 року та №1479510 від 22.06.2020 року. З метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу від 21.05.2020 року №3.1-02/15398. [PERSON] було компенсовано частину понесених витрат у розмірі 13500 грн. Звертаючись до суду з цим позовом, МТСБУ просило відшкодувати кошти в порядку регресу на підставі положень пункту 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вирішуючи спір, суд виходить з того, що МТСБУ, сплативши страхове відшкодування, набуло право регресу до відповідача. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому вказаним Законом передбачені випадки виплати відшкодування шкоди потерпілим у разі використання транспортного засобу власником, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України від 01липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 38.2.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як убачається з положень ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.12.2019 року є відповідач [PERSON] та внаслідок вказаної ДТП спричинена матеріальна шкода в загальному розмірі 163277,87 грн., сума виплачена Моторним (транспортним) страховим бюро України складає 130000 грн., позивач набув право зворотної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Станом на час розгляду справи відповідачем відшкодування сплаченої позивачем суми не відбулося. Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved