Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

19.07.2022 представник позивача адвокат Гримайло К.Л. звернулась в інтересах [PERSON] до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилась спадкова маса, яка складається з земельної ділянки з кадастровим номером 0522684000:05:002:0054, земельної ділянки з кадастровим номером 0522684000:05:002:0053 та житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і прийняв спадщину, звернувшись до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку. На даний час позивач має бажання оформити спадщину на вказане вище майно, однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю в нього правовстановлюючих документів та через те, що в заповіті зазначено лише житловий будинок без земельних ділянок. З цих підстав позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 0522684000:05:002:0054, 0522684000:05:002:0053, та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 20.07.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву, призначено підготовче засідання та витребувано докази. 04.08.2022 сторони у підготовче засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Гримайло К.Л. подала заяву, в якій просила справу розглядати без її та позивача участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області в підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, не заперечував щодо задоволення позову, позов визнав. Згідно із ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206\~цього Кодексу. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з: земельної ділянки з кадастровим номером 0522684000:05:002:0054 для ведення особистого селянського господарства, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 803783 виданого 24.02.2010; земельної ділянки з кадастровим номером 0522684000:05:002:0053 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 973715 виданого 19.02.2010; житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , що належав померлому на підставі свідоцтва про власність, виданим виконавчим комітетом Кукавської сільської ради 19.10.1988 на підставі рішення райвиконкому № 73-а від 01.04.1988, зареєстрованого в Могилів-Подільському МБТІ 25.10.1988 за № 472 (а.с. 12, 13, 14, 62-63). Відповідно до копії заповіту від 14.12.2011, посвідченого секретарем виконкому Кукавської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області Осельською Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 295, [PERSON] заповів [PERSON] належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] (а.с. 10). 05.10.2016 позивач звернувся до органу нотаріату з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] (а.с. 32). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Реалізація права\~на спадкування\~спадкоємцем,\~закликаним до\~спадкування,\~здійснюється шляхом\~прийняття ним\~спадщини з\~подачею до\~нотаріальної контори\~за місцем\~відкриття спадщини\~заяви про\~її прийняття\~в шестимісячний\~строк,\~який починається\~з часу\~відкриття спадщини.\~Вчинення таких\~дій не\~вимагається,\~якщо спадкоємець\~постійно проживав\~разом із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини і\~протягом шестимісячного\~терміну,\~встановленого для\~прийняття спадщини,\~не заявив\~про відмову\~від неї\~(ст.ст.1268-1270) Отже, подання позивачем нотаріусу у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини відповідно до заповіту і відсутності його відмови протягом вказаного строку від прийняття спадщини свідчать про прийняття ним спадщини визначеної у заповіті, а саме житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] . Крім того, як вбачається з копій Державних актів на право власності на земельну ділянку померлому [PERSON] належали також земельні ділянки з кадастровими номерами 0522684000:05:002:0054, 0522684000:05:002:0053, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до положення\~статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та\~Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами статей 1216, 1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої та третьої\~статті 1225 ЦК України\~до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що положення\~статті 1225 ЦК України\~про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Виходячи зі змісту вищевказаних норм, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка, з урахуванням нормативів, була виділена спадкодавцю для будівництва та обслуговування житлового будинку, інших будівель та споруд. Частиною першою\~статті 377 ЦК України\~передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Статтею 328\~ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, враховуючи цільове призначення\~земельних ділянок,\~які належали\~спадкодавцю на\~праві власності,\~волю спадкодавця,\~а також\~тещо\~позивач прийняв\~спадщину,\~з урахуванням\~визнання позову\~відповідачем,\~суд приходить\~до висновку\~про необхідність\~задоволення позову повністю, визнання за позивачем права власності на вказане майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] .

Outcome: approved