Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

З липня 2022 року в провадженні Машівського районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Машівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому позивач просить (остаточна редакція позовних вимоги) суд: - визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця смт Машівка Машівського району Полтавської області, батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилась у місті Полтава Полтавської області (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 01 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Машівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №27 від 01 серпня 2014 року); - зобов`язати Машівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , яка народилась у місті Полтава Полтавської області (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 01 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Машівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №27 від 01 серпня 2014 року), зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , жителя України, смт Машівка Машівського району Полтавської області, та видати нове свідоцтво про народження, змінити по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », залишивши [PERSON] прізвище « [PERSON] ». - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30 відсотків з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Короткий зміст позовних вимог В обґрунтування вимог позову [PERSON] вказано, що вона з відповідачем з червня 2011 року по лютий 2014 року перебували у близьких стосунках, мешкали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Так, у жовтня 2013 року позивача завагітніла, але з лютого 2014 року вона припинила фактичні шлюбні відносини із відповідачем. [INFO] позивач народила доньку [PERSON] , яку в послідуючому самостійно зареєструвала в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Відомості про батька дитини були внесені у актовий запис про народження на підстав ч.1 ст.135 СК України. Відповідачем факт свого батьківства не заперечувався, він цікавився життям доньки [PERSON] , піклувався як про свою власну доньку. Сторони періодично проживали разом, намагаючись зберегти сім`ю, але сімейні відносини не склалися. Разом з тим, на запитання про добровільне внесення змін до актового запису про народження доньки, відповідач відмовлявся мотивуючи це не бажанням сплачувати аліменти. У зв`язку з викладеним, позивач заявила позов про визнання батьківства. Окрім того, збільшуючи позовні вимоги у заяві від 29.07.2022, додаючи вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини, позивачем вказано, що оскільки відповідачем визнано позов в частині визнання батьківства, він не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та має щомісячний дохід, позивач просить стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки у розмірі 30 відсотків з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Процесуальні дії у справі На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 29 червня 2022 року вказана справа надійшла в провадження судді Шинкарчука Я.А. 05 липня 2022 року судом, згідно положень частини шостої статті 187 ЦПК України, отримана інформація відповідно до якої зареєстроване місце проживання (перебування) у встановленому порядку позивача відповідає територіальній юрисдикції (підсудності) Машівського районного суду Полтавської області. Ухвалою суду від 06 липня 2022 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 26 липня 2022 року до канцелярії суду від представника позивача адвоката Бульбах Наталії Миколаївни, яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №108312 від 20.06.2022, надійшло клопотання про збільшення позовних вимог, яке ухвалою суду від 26 липня 2022 року було повернуто заявнику, оскільки не було дотримано приписи частини п`ятої статті 49 ЦПК України. 01 серпня 2022 року представником позивача адвокатом Бульбах Н.М до канцелярії суду подано заяву [PERSON] про збільшення розміру позовних вимог, яка на підставі ухвали суду від 02 серпня 2022 року прийнята до розгляду, а підготовче засідання відкладено до 09 серпня 2022 року. Ухвалою суду від 09 серпня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено слухання справи по суті. В судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача адвоката Бульбах Н.М в матеріал справи міститься заява, в якій остання просить проводити розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач також надав до канцелярії суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, а також вказав, що в частині визнання батьківства позов визнає в повному обсязі та в частині стягнення аліментів не заперечує проти стягнення з нього 25 % відсотків з його доходу. Від третьої особи Машівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в матеріалах справи мітиться заява про розгляд справи у відсутність їх представника. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що у період з червня 2011 року по лютий 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносин. Шлюб, у встановленому законом порядку у органах РАЦС, сторони не реєстрували. [INFO] у [PERSON] народилась донька [PERSON] . У відповідності до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за №00031696234 від 17 липня 2021 року, в актовому записі №27 від 01\~серпня 2014\~року про народження [INFO] дитини [PERSON] , зареєстрованому у реєстрі за №00119538243 реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Машівського районного управління юстиції у Полтавській області, відомості про батька дитини зазначено відносно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 9 том 1). Факт батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] , відповідачем визнано, про що вбачається із його заяви (а.с. 34-35). Відповідно до довідки №189 від 04 травня 2022 року, виданої виконавчим комітетом Машівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , 2014 року народження (а.с. 16 том 1). Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи За приписами частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до частини першої статі 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд виходить з наступних висновків. З приводу вимог про визнання батьківства Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини друга і третя статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями122та125цьогоКодексу. Відповідно до статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Відповідно до частин першої та другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (частина четверта статті 128 СК України). Відповідно до частин першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про визнання батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial