Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

08.02.2022 [PERSON] через свого представника - [PERSON] подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області - Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області - Пиць А.А., в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області - Личук Т.В., зареєстрований в реєстрі за №1422 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" заборгованості за кредитним договором №07/12/08-ф від 08.09.2008 у розмірі 74 642,40 грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги такими обставинами. 08.09.2008 за кредитним договором №07/12/08-ф ВАТ КБ "Надра" (правонаступник ПАТ "КБ "Надра" позивачу [PERSON] були надані кредитні кошти в сумі 12 605,74 доларів США на строк до 08.09.2015. До 2015 року позивач значну частину цих коштів повернув. 07.07.2015 рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у справі №458/387/15-ц в користь ПАТ КБ "Надра" з позивача було стягнуто решту заборгованості за наведеним вище кредитним договором в сумі 3180,96 доларів США та 374,35 грн. Станом на 11.12.2018 заборгованість позивачем погашена повністю. 29.01.2021 ухвалою Турківського районного суду Львівської області відмовлено ТзОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" у видачі дубліката виконавчого листа, оскільки рішення суду є виконаним, виконавче провадження закрито. 17.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис №1422, про стягнення з нього на користь ТзОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованості за кредитним договором №07/12/08-ф від 08.09.2008 в розмірі 74 642,40 грн. Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки вчинено з порушенням вимог чинного законодавства та заборгованість не є безспірною, кредитний договір не посвідчений нотаріально, заборгованість погашена, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а також нотаріус не повідомляв позивача про вимогу відповідача. Просить визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 09.02.2022 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 09.02.2022 заяву про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області - Личук Т.В., вчиненого 17.02.2021, зареєстрованого в реєстрі за №1422. 11.05.2022 представником позивача - [PERSON] подано до суду клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 11.05.2022 витребувано від Івано-Франківського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірену копію нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису №1422 від 17.02.2021 та копії всіх документів (первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, розрахунки заборгованості та документи котрі посвідчують безспірність заборгованості), на підставі яких нотаріус вчиняв виконавчий напис. 27.05.2022 на адресу суду від Івано-Франківського обласного державного нотаріального архіву надійшов лист, яким повідомлено про те, що документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса перебувають у володінні та користуванні приватного нотаріуса Личука Т.В. у зв`язку із здійсненням ним нотаріальної діяльності. 09.06.2022 представником позивача - [PERSON] подано до суду клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 09.06.2022 витребувано від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. належним чином завірену копію нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису №1422 від 17.02.2021 та копії всіх документів (первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, розрахунки заборгованості та документи котрі посвідчують безспірність заборгованості), на підставі яких нотаріус вчиняв виконавчий напис. 04.08.2022 на електронну пошту суду надійшло клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та заява про визнання позову, в якій просить суд у зв`язку із визнанням позову повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 11.08.2022 представник позивача - адвокат [PERSON]. подав до суду заяву, в якій просив долучити до матеріалів справи докази понесення позивачем витрат на правову допомогу. Заперечив проти зменшення витрат на правову допомогу. У судове засідання позивач та його представник - адвокат [PERSON]. не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за їх відсутності. Позов підтримують повністю. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. Подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без їх представника, позов визнають. Треті особи приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. та приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 08.09.2008 між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] укладений кредитний договір №07/12/08-ф, згідно з яким загальний розмір наданого кредиту становить 12 605,74 доларів США, відсотки за користування кредитом - 15,4% річних. Строк погашення до 08.09.2015. 17.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. на підставі статей 34, 87-91 Закону України "Про нотаріат", глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 №296/5 та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1422, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованість, що виникла за кредитним договором №07/12/08-ф від 08.09.2008, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ВАТ "КБ "Надра" (правонаступник ПАТ "КБ "Надра" та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ "КБ "Надра" за вказаним кредитним договором є ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС".на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.08.2020. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 26.08.2020 по 22.10.2020. Загальна сума заборгованості становить 74 642,40 грн. Вважаючи виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позивач оспорив такий в суді з наміром захистити своє порушене цивільне право. Вирішуючи спір, суд виходить з таких положень закону та відповідних правовідносин. Так, згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У положеннях ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 №3425-XII (далі Закон № 3425 ХІІ), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону № 3425 ХІІ, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону № 3425 ХІІ, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку №1172. Водночас, Перелік №1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі №3425-XII та Порядку №296/5. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів». Цією Постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" Переліку №1172 та доповнено його новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Вказана Постанова № 662 від 26.11.2014 надала право нотаріусу вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, вказану постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін, а Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Відтак, чина редакція Переліку №1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Оскаржуваний позивачем виконавчий напис був вчинений нотаріусом 17.02.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Отже, станом на 17.02.2021 чинне законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису за кредитним договором, укладеному в простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. Як видно з наданої суду копії кредитного договору №07/12/08-ф від 08.09.2008, такий підписано [PERSON] , без нотаріального посвідчення. Відтак, суд встановив, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально та суду не надано доказів на підтвердження протилежного. При цьому, незважаючи на відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору та те, що судовим рішенням 22.02.2017 були скасовані зміни до Переліку №1172 в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі договору кредиту, який не є нотаріально посвідченим договором. За таких обставин, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем оригіналу нотаріально посвідченого договору кредиту. При цьому, суд враховує те, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому дослідження питання щодо безспірності за кокретних обставин у цій справі не вплине на вирішення спору, з урахуванням порушеної нотаріусом процедури видачі спірного виконавчого напису на підставі договору, який не був нотаріально посвідчений. Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені в постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц та позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в Постанові від 23.06.2020 № 645/1979/15-ц). У постанові від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.11.2021 у справі № 758/14854/20, учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами доводів позивача про безспірність заборгованості перед стягувачем на момент вчинення спірного виконавчого напису, розмір заборгованості, як зазначено у виконавчому написі, чи направлялась стягувачем вимога боржникові про погашення суми заборгованості за кредитом (усунення порушень вимог кредитного договору). При цьому позивач стверджує, що такої вимоги від відповідача не отримував, а також вказує, що повернув частину коштів банку, а решту коштів рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у справі №458/387/15-ц від 07.07.2015 стягнуто в користь ПАТ КБ "Надра" з позивача в сумі 3180,96 доларів США та 374,35 грн. Відповідно до постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження (ВП №49579256) від 11.12.2018, виконавче провадження з виконання виконавчого листа №458/387/15-ц, виданого 05.10.2015 Апеляційним судом Львівської області закінчено з приводу фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Також, позивач зазначає, що ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 29.01.2021 у справі №458/387/15-ц у задоволенні заявлених вимог про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено, оскільки рішення суду виконано в повному обсязі. З тих підстав позивач вважає необгрунтованою заборгованість в розмірі 74 642,40 грн., оскільки заборгованості як такої не існує. Отже, позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу, оскільки така йому не направлялась, чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Відповідно, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності не дають підстави стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з [PERSON] на підставі виконавчого напису №1422, виданого 17.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. нарахована з дотриманням умов кредитного договору, а також має характер безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку. Крім того, у статті 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю три роки. Частиною другою статті 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). З договору №07/12/08-ф від 08.09.2008 видно, що кінцевий строк повернення кредиту - до 08.09.2015, тобто саме із цієї дати слід обчислювати право вимоги, але виконавчий напис усупереч вимогам ст. 88 Закону України "Про нотаріат" вчинено після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги. Тому суд вважає, що нотаріус стягнув суму боргу за кредитом поза межами строку позовної давності, визначеної статтею 88 вказаного Закону. Відтак, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми чинного законодавства, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими і тому виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відтак, ураховуючи встановлені у справі обставини, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими, доведеними, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. Щодо судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу, то суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання судових витрат, які у цій справі складаються зі судового збору, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги те, що відповідач визнав позов, про що подав письмову заяву до початку розгляду справи по суті, тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496.20 грн. (за подання до суду позовної заяви) та 248,10 грн. (за подання до суду заяви про забезпечення позову). Решта 50% суми судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Частиною другою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем заявлено розмір таких витрат на загальну суму 5000,00 грн. Як видно з матеріалів справи адвокат [PERSON]., як представник позивача, діяв на підставі Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 26.01.2022 та ордеру серії ВС №1114259 від 08.02.2022. Відповідно до п.1.2 договору правова допомога на підставі цього договору надається клієнту [PERSON] . Гонорар сторони визначають укладенням додатку до цього договору. Розмір та форма обчислення гонорару може бути визначена Актом приймання-передачі або Квитанцією про оплату наданої правової допомоги (п.3.1 договору). Як видно з Акту приймання - передачі наданих юридичних послуг (звіт про надані юридичні послуги) №26-01-22-1 від 08.02.2022, адвокат надав клієнту [PERSON] правову допомогу: складання позовної заяви (2,5 год) вартістю 2500,00 грн., складання заяви про забезпечення позову (1 год) вартістю 1000,00 грн., надання консультації (0,5 год) вартістю 500,00 грн. Також представник позивача надав Акт приймання - передачі наданих юридичних послуг (звіт про надані юридичні послуги) №26-01-22-2 від 10.05.2022, згідно якого надав клієнту [PERSON] правову допомогу: участь в судовому засіданні (1судодень) вартістю 1000,00 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №26-01-22-1 від 11.05.2022 позивач [PERSON] сплатив на користь [PERSON] за договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 26.01.2022 та актом №26-01-22-1 від 08.02.2022 гонорар у розмірі 4000,00 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №26-01-22-2 від 11.05.2022 позивач [PERSON] сплатив на користь [PERSON] за договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 26.01.2022 та актом №26-01-22-2 від 10.05.2022 гонорар у розмірі 1000,00 грн. При цьому, як видно із протоколів судового засідання у справі від 14.03.2022, 14.04.2022, 11.05.2022 та 09.06.2022, представник позивача - адвокат [PERSON]. у жодному участі не брав, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на представництво клієнта в суді у розмірі 1000,00 грн. Представник відповідача подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, зазначивши, що справа не є складною і у позивача не було крайньої необхідності звертатися за наданням правової допомоги, а також врахувати поведінку відповідача, який позов визнає, сприяє пришвидшенню розгляду справи. Покладення на відповідача судових витрат в розмірі, заявленому позиаачем є неправильним і несправедливим. Відшкодування відповідачем витрат можливе в обсязі 1000,00 грн. Представник позивача - адвокат [PERSON]. заперечив щодо такого клопотання представника відповідача, оскільки позивач фактично постраждав від дій відповідача, змушений був звернутися до суду та здійснити витрати, в т.ч. на правову допомогу, з позивача стягувалися кошти, які відповідач не повернув, відповідач не є неплатоспроможним, представники відповідача тероризували позивача та членів його сім`ї телефонними дзвінками. Так, у разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд враховує, що представником відповілача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" належних доказів, які б свідчили про таку неспівмірність витрат на правничу допомогу суду не надано. Наведені вище послуги адвоката [PERSON]. згідно з Актом приймання - передачі наданих юридичних послуг (звіт про надані юридичні послуги) №26-01-22-1 від 08.02.2022 в розмірі 4000,00 грн. підтверджені належними та допустимими доказами. Такі послуги відповідають умовам договору про надання правової допомоги, складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг та витраченому на це часу, а тому, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає підтвердженими витрати позивача у справі на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн., які, з урахуванням задоволення позову, необхідно покласти на відповідача. Аргументи представника позивача [PERSON]. в заперечення клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, які викладені вище, суд до уваги не бере, оскільки такі не належать до визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України обставин, які враховує суд при визначенні розміру таких витрат з урахуванням критеріїв розмімності та співмірності. Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved