Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.09.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду про відкриття кредитної лін6ії та обслуговування Кредитної картки. Відповідно до умов Договору Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску. Як передбачено п. 3 Договору Банк надає Клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000, 00 грн.; ліміт кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 5000, 00 грн.; процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 48, 00 % річних. На виконання умов Договору Банк надав Позичальнику грошові кошти у сумі 5000, 00 грн. строком до 06 .09.2021 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути кошти разом з платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку) згідно з умовами цього Договору. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує. 03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу № 12/90, відповідно до п. 2.1 якого Банк відступає Товариству, а Товариство приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Банку за плату та на умовах, визначених Договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) у розмірі заборгованості Боржників перед Банком, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього Договору. Пунктом 5.1 Договору визначено, що права вимоги, строк платежів по котрим настав, а також ті, які виникнуть у майбутньому, вважаються такими, що перейшли від Банку до Товариства в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання Товариством зобов`язань, передбачених Договором факторингу, щодо розрахунків. Так, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконало у повному обсязі та перерахувало суму на користь Банку. За таких обставин до Товариства, починаючи з 03.12.2020 року, перейшло право вимоги за Договором від 06.09.2016 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15983, 83 грн. Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 06.09.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду про відкриття кредитної лін6ії та обслуговування Кредитної картки. Відповідно до умов Договору Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску. Як передбачено п. 3 Договору Банк надає Клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000, 00 грн.; ліміт кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 5000, 00 грн.; процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 48, 00 % річних. На виконання умов Договору Банк надав Позичальнику грошові кошти у сумі 5000, 00 грн. строком до 06 .09.2021 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути кошти разом з платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку) згідно з умовами цього Договору. Згідно із п. 4 Договору Підписанням Угоди Клієнт підтверджує, що ознайомлений з Типовим графіком і розрахунком сукупної вартості Кредиту. Пунктом 5.1 Угоди визначено, що Клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджена розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Відповідно до п. 5.3 Договору Банк перед укладенням Угоди повідомив позивачу у належній формі та в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомлений із тарифами Банку і згоден з ними. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок, що зазначено, та надавши кредитні кошти в розмірі 5000, 00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного п. 3.1 Договору, позичальник при цьому своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням грошових коштів за Договором та відповідно до Довідки-розрахунку відповідач має заборгованість станом на 03.12.2020 року у розмірі 14102, 82 грн., що складається з заборгованості за основним боргом - 5000, 00 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 9102, 82 грн. 03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу № 12/90, відповідно до п. 2.1 якого Банк відступає Товариству, а Товариство приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Банку за плату та на умовах, визначених Договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) у розмірі заборгованості Боржників перед Банком, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього Договору. Пунктом 5.1 Договору визначено, що права вимоги, строк платежів по котрим настав, а також ті, які виникнуть у майбутньому, вважаються такими, що перейшли від Банку до Товариства в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання Товариством зобов`язань, передбачених Договором факторингу, щодо розрахунків. Так, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконало у повному обсязі та перерахувало суму на користь Банку. За таких обставин до Товариства, починаючи з 03.12.2020 року, перейшло право вимоги за Договором від 06.09.2016 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, відповідач свої зобов`язання за Договором від 06.09.2016 року не виконує, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 14102, 82 грн., які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також підлягають стягненню і 3 % річних у розмірі 456, 61 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1424, 40 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved