Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що на позивача покладено виконання важливої державної соціальної програми - забезпечення підприємств, установ, організацій та населення міста тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання. Все майно, що є у підприємства належить державі в особі Черкаської міської ради. Станом на 01 жовтня 2021 року борг відповідачів перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за спожиту теплову енергію складає 27 905 грн. 12 коп. Крім того, внаслідок інфляції борг відповідачів станом на 01 жовтня 2021 року зріс на 668 грн. 77 коп., а 3% річних складають 218 грн. 57 коп. Відповідачі не виконують своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати за використану теплову енергію, що призводить втрати можливості підприємства проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобов`язання перед бюджетом і впливають на якість наданих послуг. Просить стягнути з відповідачів на користь КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР борг станом на 01 жовтня 2021 року на загальну суму 28 792 грн. 46 коп. та судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2022 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 23.05.2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 09.08.2022 року провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] закрито, у зв`язку зі смертю останнього. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково та у зв`язку зі сплатою відповідачем боргу, просила стягнути з відповідача [PERSON] інфляційні в сумі 668 грн. 77 коп., 3% річних в сумі 218 грн. 57 коп., а також витрати по сплаті судового збору. Відповідач в судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що нею сплачено позивачу борг в сумі 32 493 грн. 42 коп., тому вважає, що предмет спору у справі відсутній. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», квартиронаймач (споживач житлово-комунальних послуг) житла та члени його сім`ї зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно. КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» здійснює постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Правовідносини між постачальником теплової енергії і споживачами регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» та Постановою КМУ № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг являється фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов`язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Таким чином, обов`язок укласти договір законодавець покладає саме на споживача, який отримує житлово-комунальні послуги. Отже, на даний час відповідачє споживачем комунальних послуг (послуг з теплопостачання), які надаються позивачем, тому між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до змісту ст.ст. 13, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», централізоване опалення віднесено до житлово-комунальних послуг. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, в порядку визначеному КМУ. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється з затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. У відповідності до наданого позивачем розрахунку, станом на 01 жовтня 2021 року відповідач мав заборгованість за теплову енергію в сумі 27 905 грн. 12 коп. Як встановлено судом, в порушення умов договору та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати за спожиту теплову енергію в період із жовтня 2018 року по жовтень 2021 року включно, відповідач не виконувала належним чином. Однак, до початку розгляду справи по суті відповідачем було сплачено на користь позивача суму заборгованості в розмірі 32 493 грн. (з урахуванням проплат за поточний рік). Представник позивача не оспорює погашення відповідачем заборгованості, однак наполягала на примусовому стягненні із відповідача на користь позивача інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Слід зазначити, що згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що відповідачем було, дійсно, прострочено сплату суми основного боргу, однак, остання, була погашена відповідачем добровільно, а тому суд дійшов висновку, що підстави для стягнення із відповідача на користь позивача інфляційних втрат та трьох відсотків річних відсутні, а відтак в задоволенні позову слід відмовити. Оскільки в задоволені позовних вимог відмовлено повністю, відповідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed