Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 30.12.1995 року між ним та відповідачем і зареєстрований за №11 Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. З відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини та спільне проживання були припинені через те, що між ним та відповідачем сформувались різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, тому позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Розірвати шлюб у позасудовому порядку можливості не має. Разом з тим, просив суд після розірвання шлюбу змінити прізвище відповідача на дошлюбне - « [PERSON] ». Позивач у судове засідання не з`явився, у позові зазначив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, сторони перебувають у шлюбі з 30.12.1995 року, зареєстрованому за №11 Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Казанківського району Миколаївської області (а.с.12), неповнолітніх дітей не мають, припинили шлюбно-сімейні відносини, на примирення позивач не згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд уважає за можливе ухвалити рішення про розірвання даного шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо вимоги позивача про зміну прізвища відповідача на дошлюбне, суд вважає, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому відповідачем не надано до суду ніяких заяв, в яких би остання виявила бажання на зміну прізвища. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на характер спору, відсутність вимог про компенсацію понесених позивачем витрат по сплаті судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за доцільне покласти їх на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial