Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] , 27 жовтня 2021 звернулась до суду із позовом до [PERSON] , та просить: припинити право приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; виділити в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнати право приватної власності за \~ [PERSON] на житловий будинок літ. «О» з верандою літ. «о1» загальною площею 70,6 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м. в складі приміщень: сараї літ. «М,м Ф, Х», навіс з ганком літ. «о3», убиральня літ. «З1», колодязь ІІ, вимощення ІІІ, огорожа № 8-11, який знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0292 га, з кадастровим номером 5111200000:02:001:0867, за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником 50/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на підставі рішення Котовського міського народного суду Одеської області від 11 березня 1991 року. Співвласником іншої частини будинку 50/100 згідно документів є [PERSON] . Відповідачка не бажає наразі оформляти спадкове майно, приватизувати земельну ділянку, або оформляти договір оренди та визначити кадастровий номер. Без визначення кадастрового номера та оформлення права користування чи власності на будинок неможливо ним розпорядитись, не можливо провести реконструкцію чи перебудову, бо декларація про початок будівництва (реконструкції) та про завершення потребує зазначення кадастрового номера земельної ділянки. Самостійний виділ та реєстрація одним співвласником своєї частини мана в натурі неможлива, бо це суперечитиме вимогам ст.ст.\~364, 367 ЦК України. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої на задоволенні позову наполягала та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов або заяв про розгляд справи у її відсутність не надавала. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 50/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Котовського міського народного суду Одеської області від 11 березня 1991 року, справа № 2-162/1991. Інші 50/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер № 1030, посвідченого 09 червня 2017 року приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Крисюк Л.В. Крім того, позивачка [PERSON] отримала у власність земельну ділянку з кадастровим номером 5111200000:02:001:0867 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0292 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а відповідачка [PERSON] отримала в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 5111200000:02:001:0861 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0257 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.10.2020. Відповідно до витягу з рішення Виконавчого комітету Котовської міської ради № 147 від 25.06.2009 домоволодінню [PERSON] змінено поштову адресу з [ADDRESS] , а поштову адресу: [ADDRESS] залишено за [PERSON] . Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, складеного СПД [PERSON] за № 262 від 01.12.2020, за технічними показниками житловий будинок [ADDRESS] може бути поділено. Склад новоутворених об`єктів та їх адреси: [ADDRESS] , в складі: житловий будинок літ. «О» з верандою літ. «о1», загальною площею 70,6 кв.м, житловою площею 37,9 кв.м, сараї літ. «М,м Ф, Х», навіс з ганком літ. «о3», убиральня літ. «З1», колодязь ІІ, вимощення ІІІ, огорожа № 8-11; 2. [ADDRESS] , в складі: житловий будинок літ «Г» з прибудовою літ. «г», тамбуром літ. «г2» загальною площею 46,8 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м, літня кухня літ. «Д», сараї літ. «Е,Л,Р,С», гараж літ. «Н», убиральня літ. «Т», огорожа № 4-7. За технічними показниками об`єкт може бути поділено. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] , який виготовлено станом на 30.08.2013 Комунальним підприємством «Інвентаризатор», де замовником вказано [PERSON] [PERSON] , за нею значиться житловий будинок літ. «О» з верандою літ. «о1», загальною площею 70,6 кв.м, житловою площею 37,9 кв.м, сараї літ. «М,м Ф, Х», навіс з ганком літ. «о3», убиральня літ. «З1», колодязь ІІ, вимощення ІІІ, огорожа № 8-11, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно висновку оцінювача СПД [PERSON] від 01.12.2020, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 70,6 кв.м, житловою площею 37,9 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.12.2020 оціночна вартість становить 100600,00 грн. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Цивільне судочинство у відповідності до\~статті 12 ЦПК України\~здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, розпоряджатись, користуватись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд. Частиною першою\~ст. 356 ЦК України\~передбачено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1, 2, 3\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникові у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Частиною 1\~ст. 377 ЦК України\~зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 120 ЗК України\~у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення. Отже, з переходом права власності на об`єкт нерухомості, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти оскільки визначальним у цих правовідносинах є факт набуття права власності на певний об`єкт, а не спосіб такого набуття. У відповідності\~до п.«г» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~при переході права власності на будівлі та споруди з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до\~статті 377 ЦК\~і\~статті 120 ЗК\~в редакції Закону України від 5 листопада 2009 року. Вказана правова позиція Верховного Суду України висловлена у постановах від 23.12.2015 у справі № 6-244цс15, від 12.10.2016, № 6-2225цс16 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16. Згідно з ч. 1 ст. 116\~ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до п. 4 ст. 120\~ЗК України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з\~ст. 364 ЦК України\~співвласник також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 3\~ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інші співвласники перешкоджають йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такі співвласники мають право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Враховуючи, що відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, частка об`єкту може бути виділена в натурі, проте позивачка не оформила своє право власності на 50/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що унеможливлює виділення частки житлового будинку в позасудовому порядку, тому суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~

Outcome: approved