Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду, в інтересах малолітнього [PERSON] , із позовом до [PERSON] , в якому просив позбавити останнього батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , та стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач доводиться рідним братом малолітньому [PERSON] . Мати останнього, [PERSON] , [INFO] померла. Малолітній [PERSON] проживає разом із позивачем, який дбає про його здоров`я, розвиток, навчання, виховання, утримання, взявши на себе обов`язок його опікуна. Відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , який більше року не відвідує, не спілкується зі своїм сином, ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо нього, не займається його вихованням, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зовсім не дбає про його матеріальне становище. Отже, відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому його слід позбавити батьківських прав, стягнувши на користь позивача аліменти на утримання дитини у вищезазначеному розмірі, оскільки він має намір встановити опіку над своїм братом. У судове засідання позивач та треті особи не з`явилися, надавши до суду заяви, в яких просили справу розглядати у їх відсутність та в яких зазначили, що позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Відповідно до ст. 128 ЦПК України, він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. У матеріалах справи відсутній його відзив на позовну заяву. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.06.2014, а також витягом з Державного реєстру акті цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 1433, 135 Сімейного кодексу України № 00029584026 від 16.02.2021 підтверджується, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а батьком є відповідач у справі. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.1995, вбачається, що матір`ю позивача також є [PERSON] . Відтак, позивач та малолітній [PERSON] є рідними братами по лінії матері. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.12.2020, [PERSON] померла [INFO] . Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пленум Верховного Суду України у п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Із довідки ЧРУП ГУНП в Чернігівської області № 11063 від 29.07.2021 про результати перевірки інформації, викладеної у зверненні [PERSON] від 07.07.2021, вбачається, що у ході її проведення було встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Актами проживання особи без реєстрації від 29.03.2021 та від 18.05.2021, підтверджується, що [PERSON] , 2014 р.н., проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] . Відповідно до довідки Чернігівського дошкільного навчального закладу № 24 «Дивоцвіт», центр розвитку дитини Чернігівської міської ради Чернігівської області № 3 від 14.05.2021, [PERSON] , 2014 р.н., відвідує вказаний заклад з 23.09.2020. За час знаходження дитини в дошкільному навчальному закладі, його батько [PERSON] жодного разу не з`являвся і не цікавився дитиною. Малолітнім [PERSON] опікуються його брат, [PERSON] , та бабуся [PERSON] . Згідно довідки Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 20 від 13.10.2021 № 01-26/106, [PERSON] , 2014 р.н., навчається у 1-Г класі, проживає разом із братом [PERSON] та бабусею [PERSON] . Останні приводять та забирають дитину зі школи, цікавляться її досягненнями та поведінкою. За час навчання дитини його батько, [PERSON] , до школи не приходив, навчанням сина не цікавився. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 44 від 03.02.2022 було затверджено висновок та вирішено доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Рішенням органу опіки та піклування Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 33 від 18.02.2022 було затверджено висновок та вирішено доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , як такого, що ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний, моральний і духовний розвиток. На підставі вищенаведеного, враховуючи прояв байдужості відповідача [PERSON] до результатів розгляду справи судом про позбавлення його батьківських прав, суд дійшов висновку, що останній самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо його сина [PERSON] , 2014 р.н., та наміру їх виконувати не виявляє, участі в житті та утриманні дитини не приймає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відтак, позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його сина [PERSON] , 2014 р.н., підлягають задоволенню. Ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Таким чином, виходячи із положень чинного законодавства України, розмір аліментів, визначений у ч. 5 ст. 183 СК України, презюмується, як мінімально необхідний для забезпечення гармонійного розвитку дитини, визначається у частці від доходів платника аліментів, розмір якої залежить від кількості дітей, та стягується фактично у безспірному порядку. На переконання суду, можливість стягнення аліментів у розмірі, визначеному ч. 5 ст. 183 СК України, у наказному провадженні, тобто фактично у безспірному порядку, не впливає на висновки суду, про можливість їх стягнення у тому ж розмірі у позовному провадженні. Також, суд дійшов висновку, що положення про можливість суду приймати рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ч. 3 ст. 166 СК України) підлягають застосуванню у вирішенні даної справи як аналогія закону, оскільки останній не визначає порядку стягнення аліментів на неповнолітню дитину за умови відсутності у неї матері, батька та іншого законного представника. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від доходів відповідача є таким, що відповідає засадам справедливості, розумності та є необхідними для забезпечення умов та рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 2 ст. 182 ЦПК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом 28.10.2021. Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 59 ЦПК України, законними представниками малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років є їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Оскільки позивач ще не має статусу опікуна малолітнього [PERSON] , 2014 р.н., суд дійшов висновку, що його вимога про стягнення аліментів на його користь є передчасною, а відтак, не підлягає задоволенню в цій частині. Проте, враховуючи, що особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2021 року, шляхом їх перерахування на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду, у розмірі 908 грн.

Outcome: partial