Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те що набув право власності на іпотечне майно, проте під час здійснення своїх законних прав, щодо нерухомого майна, стало відомо про перебування вказаного майна під арештом у виконавчому провадженні № 61535265, накладений постановою від 13.03.2020 року приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. Просить суд звільнити з-під арешту квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який був накладений у виконавчому провадженні № 61535265 постановою від 13.03.2020 року приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича. Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено підготовче засідання. 02.11.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] 16.11.2020 на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи:приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича. 17.11.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що [PERSON] не маючи ніякого відношення до договору іпотеки та [PERSON] підписали договір про внесення змін №2 до договору іпотеки та саме ці зміни були підставою реєстрації права власності на житлову квартиру у порядку ст.36 Закону України «Про іпотеку», яку здійснив у серпні 2020 року [PERSON] , всупереч накладеному арешту. З вищезазначеного вбачаються всі ознаки злочинного умислу, оскільки право власності на спірну квартиру було зареєстровано при наявному арешті, у знятті якого приватним виконавцем було відмовлено,відповідно вимоги викладені у позовній заяві задоволенню не підлягають. 18.11.2020 на адресу суду надійшла відповідь відзив на позовну заяву. 14.12.2020 Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено підготовче засідання. 29.01.2021 Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя провадження у справі зупинено до набрання законної сили судового рішення в цивільній справі №337/5233/20. 18.01.2022 Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя провадження у справі поновлено. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, та просив розглядати справу у його відсутність,проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце проведення якого повідомлялися у встановленому законом порядку. Тому, суд вважає, що відповідачі не з`явились в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до\~ст. ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України\~провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформаційної довідки №219875592 від 11.08.2020 року, на об`єкт нерухомого майна квартиру, місцезнаходження: [ADDRESS] , власником якої [PERSON] . Згідно постанови про арешт майна боржника від 12.03.2020 у виконавчому провадженні №61535215 на примусовому виконанні виконавчого листа №337/4737/17, виданого 04.03.2020 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. накладено арешт на кв. [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:979435523101.Боржник [PERSON] . Стягувач [PERSON] . Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей15,16 Цивільного процесуального кодексу Українирозглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені вст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом. Заст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч.2ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Арешт майна має тимчасовий характер і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. При таких обставинах, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та зняття арешту з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,тому що\~накладення арешту перешкоджає вільному розпорядженню майном,і суд вважає,що позовні вимоги [PERSON] \~є законними та обґрунтованими та мають бути задоволені.

Outcome: approved