Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

У червні 2022 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення завданої шкоди в порядку регресу у розмірі 102 269,76 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 14.06.2018р. о 20 год. 20 хв. відповідач, керуючи транспортним засобом «Infiniti », д/н [NUMBER] у м. Харкові порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes», д/н [NUMBER] . Згідно постанови Ірпінського міського суду Київської області від 10.10.2018р. відповідача визнано винним у настанні ДТП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди ліміт регламентної виплати складав 100 000,00 грн. Вартість проведення експертизи та встановлення розміру матеріального збитку становить 2 269,76 грн. Таким чином з урахуванням норм чинного законодавства з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 102 269,76 грн. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31.01.2022р. позовну заяву МТСБУ до [PERSON] направлено за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.06.2022 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.06.2018р. о 20год 20 хв. на 196 км+300м а/д Київ-Одеса [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Infiniti », д/н [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку виїхав на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій порушив вимоги п. 12.1, 12.2 ПДР України. Винним у вищенаведеному ДТП згідно постанови Ірпінського міського суду Київської області від 10.10.2018р. визнано [PERSON] та провадження по справі закрито у відповідності до п. 7 ст.247 КУпАП /а.с.5/. На час скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому водій автомобіля «Mercedes» - [PERSON] звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду/а.с.6,11/. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mercedes», д/н [NUMBER] - [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Країна», з лімітом відповідальності за заподіяну шкоду у розмірі 100 000,00 грн./а.с.10/. Відповідно до звіту № 457 про оцінку майна ринкова вартість «Mercedes», д/н [NUMBER] становить 153 936,00 грн., вартість відновлювального ремонту становить 371 375,88 грн./а.с.13-37/. Згідно платіжного доручення № 993680 від 03.10.2018р. потерпілому - [PERSON] позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 100 000, 00 грн./а.с.56/. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст.21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.5 даної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пункту 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Оскільки [PERSON] є винним у вчиненні ДТП, на момент вчинення не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь МТСБУ в порядку регресу 100 000,00 грн. витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування. Також представника позивача просить стягнути вартість експеризи для встановлення розміру матеріального збитку у розмірі 2 269,76 грн. З досліджених матеріалів справи вказана сума складається із 680,00 грн. - оплата послуг аваркома та 1 589,76 грн. оплата послуг по справі № 50912/а.с.56-57/. Однак витрати, понесені за послуги аварійного комісара, не відносяться до страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому відсутні підстави для задоволення позову у цій частині. Також, з платіжного доручення № 993906 від 12.10.2018р. вбачається, що МТСБУ сплачено ТОВ Аудатекс Україна 1589,76 грн. послуги по справі № 50912, тоді як експертизу проводило ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи». Тобто встановити, що вказані кошти сплачені за експертизу неможливо, а тому суд не вбачає правових підстав для стягнення вказаних сум з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь МТСБУ витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. На підставі вищевикладеного, ст. 22, 1166, 1188, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст. 9, 38, 40, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial