Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача надмірно виплачену пенсію в розмірі 10154,94 грн. В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказує на те, що відповідачу з 22.09.2021 року з врахуванням архівної довідки від 20.09.2021 року виданою Радивилівською міською радою призначена пенсія за віком. В ході проведеної перевірки достовірності інформації, викладеної в архівній довідці щодо стажу [PERSON] , встановлено, що первинні документи, що підтверджують факт працевлаштування [PERSON] в Радивилівському (Червоноармійському) будинкоуправлінні (ДП ЖКГ) столяром 5 розряду в період з 22.12.19936 року по 03.02.1997 рік на перевірку не надавались. З огляду на це, неможливо підтвердити роботи [PERSON] за вказаний період. З врахуванням безпідставності та недостовірності виданої довідки від 30.09.2021 року №178 Головним управлінням виключено із страхового стажу [PERSON] період роботи в Радивилівському (Червоноармійському) будинкоуправлінні (ДП ЖКГ) з 22.12.1993 по 03.02.1997 роки, а відтак необхідного стажу для призначення пенсії [PERSON] стало недостатньо. Окрім того, в трудовій книжці запис про роботу [PERSON] в період з 22.12.1993 по 03.02.1997 роки в Радивилівському (Червоноармійському) будинкоуправлінні (ДП ЖКГ) відсутня. За таких обставин, 18.01.2022 року Головним управлінням виплата пенсії [PERSON] припинена. Сума переплати пенсії [PERSON] становить, 10154,94 грн за період з 22.09.2021 року по 30.11.2021 року. З метою досудового врегулювання спору 18 лютого 2022 року відповідачу був направлений лист з пропозицією сплатити суму боргу, однак лист ним був проігнорований. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 14 березня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору. 31 березня 2022 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 31 березня 2022 позовну заяву прийнято до розгляду, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду подав письмові пояснення по суті позовних вимог. В поданих поясненнях [PERSON] вказує, що 22 вересня 2021 року він звернувся до ГУ Пенсійного фонду в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В жовтні 2021 році отримав пенсійні виплати. Рішенням №172550003897 йому відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з тим, що перевіркою встановлено, що відповідними документами не підтверджено трудовий стаж за період з 22.12.1993 року по 03.02.1997 року та з 14.02.1997 року по 05.05.1999 року. Вказане рішення про відмову у призначенні пенсії, [PERSON] оскаржив до Дніпровського окружного адміністративного суду. 03 травня 2022 року позовну заяву було задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії від 29.09.2021 №172550003897, зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву [PERSON] про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з врахуванням висновків суду, викладених у рішенні. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області з 22.09.2021 року і отримує пенсію за віком. Відповідно акту №121 позапланової перевірки достовірності документів про стаж роботи наданих для призначення пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» [PERSON] , первинні документи, а саме книги наказів з 1999 року по 1997 рік та особові рахунки по нарахуванню заробітної плати по Радивилівському (Червоноармійському) будинкоуправлінні (ДП ЖКГ) з 1993 року по 1997 рік на перевірку не надавались, а тому неможливо підтвердити стаж роботи [PERSON] у Радивилівському (Червоноармійському) будинкоуправлінні (ДП ЖКГ) за період з 22.12.1993 року 03.02.1997 роки, як зазначено в довідці від 20.09.2021 №178. За період з 22.09.2021 року по 30.11.2021 року [PERSON] нараховано та виплачено 10154,94 грн., що підтверджується довідкою ГУ Пенсійного фонду України в Рівненській області №193/04-04-16 від 13.01.2022 року. 18.02.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення сплачених коштів в розмірі 10154,94 гривень, виплачених внаслідок недостовірних документів для призначення пенсії. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Вказаним рішенням визнано протиправним та скасовано рішення ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії від 29.09.2021 №172550003897, зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву [PERSON] про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з врахуванням висновків суду, викладених у рішенні. Згідно зі ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у\~статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. Відповідно до пункту 3 частини другої\~статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійнестрахування»\~застрахована особа зобов`язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. Статтею 102 Закону України «Про пенсійнезабезпечення»\~передбачений обов`язок пенсіонерів повідомляти органи, що призначають пенсії про зміну умов, що впливають на виплату пенсій. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування»\~суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України , майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч. 1 ст.1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України\~встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша\~статті 1215 ЦК України). Положення ст.1215 ЦК України\~мають застосовуватися з урахуванням положень\~ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,\~ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка є спеціальною нормою. Відповідно до даної норми суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Аналогічні положення також містяться і у\~ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку недобросовісності з боку набувача, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум (такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду 06 вересня 2018 року у справі № 354/470/17-ц, від 13 травня 2019 року у справі № 473/1575/17). Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій можливе шляхом стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, зокрема, у випадку надання ним недостовірних (явно неправильних) даних, тобто у випадку недобросовісної поведінки набувача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року № 404/4822/15-ц). Пунктом 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого\~постановою Правління Пенсійного фонду України 21.03.2003№6-4\~(у редакції\~постанови правління Пенсійного фонду України 25.11.2014 № 25-3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2014 р. за № 1605/26382) передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до\~статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1). Тобто, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання. Крім того, необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини при вирішенні такої категорії справ. Зокрема, у пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Однак позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що надмірна виплата пенсії відбулась внаслідок зловживань з боку [PERSON] . Також в справі відсутні докази того, що при нарахуванні пенсії відповідачу мала місце рахункова (технічна) помилка. Окрім того, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2002 року рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №17250003897 від 29.09.2021 року про відмову в призначенні [PERSON] пенсії скасовано. Відповідно до ч. 1, 2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії, є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст.141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed