Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району звертається до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнення з неї аліментів. Позов обґрунтовано неналежним ставленням матері до виконання батьківських обов`язків та іншими обставинами, що мають істотне значення, а також положеннями ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст. ст. 150, 164, 165, 166, 167, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 800 «Деякі питання соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров`ю». Відповідач відзиву на позов не надав. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 20.01.2022 року відкрито провадження у справі у загальному порядку. В подальшому підготовче засідання відкладалось у зв`язку із неявкою відповідача або ж надання часу відповідачу для отримання правничої допомоги. Ухвалою суду від 30.08.2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті. Позивач та третя особа у вказане судове засідання не з`явились, подали до суду відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань з цього приводу суду не надав. Частиною восьмою статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] , офіційно ніде не працює. Має двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є одинокою матір`ю відносно двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (відомості про батька записані зі слів матері згідно з частиною 1 ст. 135 Сімейного кодексу України). 14.06.2021 до відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради (далі - відділ служби) звернулася [PERSON] щодо своєї сестри [PERSON] , яка неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню доньок, зловживає алкогольними напоями. Впродовж місяця спеціалісти відділу служби двічі виходили спільно з патрульною поліцією за адресою: [ADDRESS] , жодного разу не потрапили до помешкання. 14.07.2021 спеціалістами відділу служби здійснено вихід за місцем проживання сім`ї. Під час обстеження умов проживання в квартирі дітей не було, мати перебувала в стані алкогольного сп`яніння. У квартирі умови проживання задовільні, неприємний запах тютюну та алкоголю. Діти періодично проживали у своєї баби [PERSON] . 13.08.2021 до Православного дитячого будинку милосердя «Надія» ім. Н.М. Злотолинської на підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, доставлено малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 13.08.2021 баба дітей - [PERSON] надала пояснення працівникам Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, що мати покинула дітей та не переймається їх життям взагалі, внаслідок чого бабуся просила працівників поліції та спеціалістів відділу служби влаштувати онучок на повне державне забезпечення до державного закладу. В подальшому [PERSON] планує оформлювати опіку над дітьми. Малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають з 25.08.2021 на обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як такі, що опинилася в складних життєвих обставинах. [PERSON] прийшла до відділу служби та надала письмове пояснення, в якому зазначила, що поки були проблеми з алкогольною залежністю діти проживали як у бабусі [PERSON] так і у сестри [PERSON] , на теперішній час їй відомо, де знаходяться діти і вона планує одружитися та забрати дітей з дитячого будинку. Спеціалістами відділу проведено роз`яснювальну бесіду з громадянкою, жінці роз`яснено чинне законодавство, відповідальність батьків за утримання, виховання та здоров`я дітей та порядок повернення дітей в родину. 24.11.2021 відділом служби направлені матеріали до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо притягнення [PERSON] до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 184 Кодексу України до відповідальності про адміністративні правопорушення. Відповідно до інформації Православного дитячого будинку милосердя «Надія» ім. Н.М. Злотолинської від 03.12.2021 № 67/06 [PERSON] за весь час перебування дітей не відвідувала, не цікавилась їх життям та здоров`ям, жодної допомоги не надавала, листів не надсилала, до дитячого будинку не телефонувала. За інформацією ЗМЦСС від 13.12.2021 № 3769/03-02 спеціалістами центру неодноразово були здійснені виїзди до родини [PERSON] з метою соціального обстеження, які не відбулись у зв`язку з тим, що вдома нікого не було. Спеціалістами було залишено повідомлення з проханням зв`язатись із фахівцями та контакти центру. Станом на 13.12.2021 родина на зв`язок не виходила. За інформацією дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу № 121 «Космос» Запорізької міської ради Запорізької області від 16.12.2021 № 01-32/153 [PERSON] поступила до закладу 20.09.2021. Влаштувала у дошкільний заклад дитину директор Православного дитячого будинку милосердя «Надія» ім. Н.М. Злотолинської - Сіра Г.А . Про батьків закладу нічого невідомо. За час перебування у закладі дитини, батьки не з`являлись. Приводять та забирають [PERSON] вихователі дитячого будинку. Згідно з характеристикою Запорізької загальноосвітньої школи № 22 від 22.12.2021 № 305 [PERSON] навчається у 1-му класі з 01.09.2021 за заявою директора Православного дитячого будинку милосердя «Надія» ім. Н.М. Злотолинської. В емоційній сфері спостерігається тривожність, невпевненість, фрустрація, недостатність психологічного тепла. Батьки жодного разу до школи не приходили, навчанням та поведінкою не цікавились. Станом на 30.12.2021 відповідач до відділу служби не зверталася з питання повернення дітей в родину, не телефонувала, не переймалася подальшою долею доньок. Згідно з державним реєстром судових рішень постановами Ленінського районного суду м. Запоріжжя [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 від 01.06.2021 (справа № 334/3377/21), ч. 2 ст. 184 від 08.09.2021 (справа № 334/4891/21). ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Вимогами ч. 1 ст. 164 СК України унормовано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із п. 16 постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 8 ст. 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з якою слід рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Відповідач не створила належних умов для проживання та виховання дітей. З часу їх влаштування у дитячий будинок не вчиняла дій направлених на повернення дітей до себе додому, та не навідувала їх. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами статті 166 СК України, унормовано, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дітей. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 977,20 грн.

Outcome: approved