Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

11.07.2022 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 25.07.1999 виконкомом Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, зроблено запис за №5. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу неповнолітніх дітей немає, адже спільному їхньому сину, який народився [INFO] наразі повних 19 років. Однак, подружнє життя у них не склалось з причин несумісності характерів та різних поглядів на життя. Наразі спільне господарство ними не ведеться, оскільки фактичних шлюбних відносин воне не підтримують і не проживають однією сім`єю вже понад 10 років. Таким чином, шлюб з відповідачем має лише формальний характер. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки позивач цього не бажає через втрату взаємних почуттів, довіри та любові, а також через фактичне припинення сімейнипх відносин більше десяти років тому. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим та недоцільним, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 21.07.2022 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не\~подали\~до\~суду своїх\~заперечень\~проти\~розгляду справив порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку з огляду на таке. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , зареєстрованого виконкомом Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області 25.07.1999 сторони по справі зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 5 (а.с. 5). У силу ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інетересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, позивач з відповідачем не проживають однією сім`єю понад десять років. Слід зазначити, що позичачем вказано у позові, що шлюб з відповідачем має лише формальний характер. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки позивач цього не бажає через втрату взаємних почуттів, довіри та любові, а також через фактичне припинення сімейнипх відносин більше десяти років тому. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки відновлювати сімейні стосунки із відповідачем вона не бажає та дійшла виваженого висновку, що це зробити не можливо. Згідно\~ ст.105 СК України\~ вбачається, що шлюб припиняється внаслідок\~\~його\~\~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, підстави для надання строку для примирення сторін відсутні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення дієвих заходів спрямованих на примирення сторін. Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намірів зберігати шлюб з відповідачем, а тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу тому повинен бути розірваний. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд, вирішуючи питання про стягнення судових витрат зі сплати судового збору враховує те, що у позовній заяві позивач просила не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати, а тому залишає їх за позивачем.

Outcome: approved