Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Шала Р.М., звернуся до суду із позовом до Львівської митниці, Державної Казначейської служби України в якому просить стягнути з Державного бюджету України на його користь 400000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди завданої незаконним складенням Львівською митницею щодо [PERSON] протоколу про порушення митних правил №1644/20900/21 від 26.08.2021 року, та незаконним вилученням Львівською митницею належного Lesinski Mieczyslaw Eugeniusz автомобіля марки OPEL VIVARO, реєстраційний номер " [NUMBER] ", VIN-код [NUMBER] і свідоцтва про реєстрацію до автомобіля. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 26.08.2021 він перетинав державний кордон між Україною та Республікою Польща, в`їжджаючи на територію України через пункт пропуску Рава-Руська. Під час перетину кордону працівниками митного посту "Рава-Руська" Львівської митниці було складено протокол про порушення митних правил №1644/20900/21 від 26.08.2021 за порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481 Митного кодексу України, оскільки [PERSON] 10.09.2018 ввіз на митну територію України в митному режимі "тимчасове ввезення до 1 року" транспортний засіб марки MITSUBISHI PAJERO, реєстраційний номер " [NUMBER] ", VIN-код [NUMBER] та станом на 26.08.2021 вказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та в інший митний режим не поміщено. Окрім того, позивач зазначив, що працівниками митного органу 26.08.2021 вилучено належний йому на праві власності автомобіль марки OPEL VIVARO, реєстраційний номер " [NUMBER] ", VIN-код [NUMBER] , рік випуску: 2012, двигун дизельний, об`єм 1995,00 см куб., на якому він здійснював перетин державного кордону України. Позивач повідомив, що постановою Галицького районного суду м. Львова у справі №461/7530/21 від 11.11.2021 провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 481 МК України закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Львівського апеляційного суду від 16.03.2022 апеляційну скаргу Львівської митниці залишено без задоволення, а постанову Галицького районного суду міста Львова від 11.11.2021 - без змін. Позивач стверджує, що протиправною поведінкою працівників Львівської митниці йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, пригніченому настрої, тривожності та неспокою, не можливості ведення звичного життя. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 13.06.2022 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в судове засідання. 01.07.2022 представник Львівської митниці Риб`як В. через канцелярію Галицького районного суду м.Львова подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що [PERSON] не навів причинно-наслідкового зв`язку між діями митниці та його моральними страждання. Окрім того, представник стверджує, що позивач не надав обґрунтованого розрахунку суми моральної шкоди в розмірі 400000 грн., як і не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральних чи фізичних страждань, які б були спричинені діями чи бездіяльністю посадових осіб Львівської митниці. Просила суд відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. 08.07.2022 представник позивача Шала Р.М. подав відповідь на відзив Львівської митниці, в якому зазначив, що незаконними діями працівників Львівської митниці Lesinski Mieczyslaw Eugeniusz було завдано моральну шкоду, яка підлягає стягненню. Просить позов задоволити. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідачем Державною казначейською службою України відзив на позовну заяву не подано, інших заяв чи клопотань він нього не надходило. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил №1644/20900/21, 26.08.2021 о 18 годині 22 хвилин, в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Рава-Руська-Хребене» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці, в напрямку «в`їзд в Україну», в`їхав транспортний засіб марки OPEL VIVARO, реєстраційний номер « [NUMBER] », VIN-код [NUMBER] , яким LESINSKI (ЛЕСІНСКІ) MIECZYSLAW (МЕЧИСЛАВ) EUGENIUSZ (ЄВГЕНІЙ) слідував у приватну поїздку з Республіки Польща до України в якості водія. Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу, після проведення перевірки у відповідності до інформації електронної бази ЄАІС «Перетин кордону транспортним засобом», а також спрацювання АСАУР, встановлено, що LESINSKI (ЛЕСІНСКІ) MIECZYSLAW (МЕЧИСЛАВ) EUGENIUSZ (ЄВГЕНІЙ) ввіз на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» 10.09.2018 о 16:30:19, через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС транспортний засіб марки MITSUBISHI PAJERO, реєстраційний номер « [NUMBER] », VIN-код [NUMBER] . Згідно даних програмно-інформаційного комплексу АСМО «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), вищевказаний транспортний засіб з митної території України, станом на 26.08.2021 гр. Республіки Польщі LESINSKI (ЛЕСІНСКІ) MIECZYSLAW (МЕЧИСЛАВ) EUGENIUSZ (ЄВГЕНІЙ) не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений. На момент перетину кордону, у відповідності до ст. 460 Митного кодексу України, зазначеною особою жодних документів з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили подано не було. З приводу не вивезення за межі митної території України вищевказаного транспортного засобу гр. Республіки Польщі LESINSKI (ЛЕСІНСКІ) MIECZYSLAW (МЕЧИСЛАВ) EUGENIUSZ (ЄВГЕНІЙ) до митного органу не звертався, та в усному чи письмовому порядку задекларував про відсутність у нього коштів на момент перетину кордону для забезпечення сплати штрафу /а.с.10-14/. Окрім того, з вказаного протоколу вбачається, що працівниками Львівської митниці у LESINSKI MIECZYSLAW EUGENIUSZ було вилучено автомобіль марки OPEL VIVARO, реєстраційний номер « [NUMBER] », VIN-код [NUMBER] , та свідоцтво про реєстрацію до нього. Постановою Галицького районного суду м. Львова у справі №461/7530/21 від 11.11.2021 провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 481 МК України закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вилучений автомобіль марки OPEL VIVARO, реєстраційний номер « [NUMBER] », VIN-код [NUMBER] , та свідоцтво про реєстрацію до нього - повернуто [PERSON] або уповноваженій ним особі /а.с.15-19/. Постановою Львівського апеляційного суду від 16.03.2022 апеляційну скаргу Львівської митниці залишено без задоволення, а постанову Галицького районного суду міста Львова від 11.11.2021 - без змін /а.с.20-22/. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії працівників Львівської митниці щодо складання відносно LESINSKI MIECZYSLAW EUGENIUSZ протоколу про порушення митних правил є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення свідчить про те, що протокол було складено незаконно. Окрім того, суд дійшов висновку про наявність спричиненої позивачу незаконними діями працівників Львівської митниці моральної (немайнової) шкоди, однак при визначені її розміру суд виходить з конкретних обставин справи, характеру спричинених йому моральних страждань, які полягали у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку із неправомірним складанням на нього протоколу, що призвели до порушення його нормального життя, пригніченого настрою, тривожності та неспокою, не можливість ведення звичного життя та прикладення зусиль для захисту своїх прав, а також виходячи з принципів розумності і справедливості, та вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн., відшкодування яких підлягає за рахунок коштів державного бюджету. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Витрати на професійну правничу допомогу, згідно з частиною 3 ст.133 ЦПК України, відносяться до витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 14.04.2022 між [PERSON] та адвокатом Шалою Ростиславом Михайловичем укладено договір №14/04 про надання правової допомоги /а.с.23/. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач долучив до матеріалів справи квитанцію №0.0.2561374310.1 від 30.05.2022 про виплату адвокату Шалі Р.М. гонорару в розмірі 1500 грн., тому суд вважає доведеною вимогу позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1500 грн., а відтак така підлягає до задоволення.

Outcome: approved