Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] та звільнення від сплати заборгованості, яка утворилася через несплату аліментів на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] . Вобґрунтування якого позивач зазначає, що на виконання виконавчого листа Кременецького районного суду №2-899 від 13.10.2009 про щомісячне стягнення на користь [PERSON] (попереднє ім`я [PERSON] ) з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.08.2009 та до досягнення дітьми повноліття. Однак, з 26.08.2006 дочка позивача [PERSON] зареєстрована та проживає з батьком [PERSON] , який опікується її вихованням, навчанням та створює для дитини всі необхідні умови для життя та гармонійного розвитку. З огляду на що позивач вважає, що наявні підстави стягнення аліментів лише щодо сина [PERSON] , а стягнення аліментів на утримання [PERSON] необхідно припинити та звільнити позивача від боргу, який утворився через несплату вказаних аліментів. Ухвалою суду від 15.02.2022 позов був залишений без руху. Після виправлення недоліків позову, ухвалою суду від 04.04.2022 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, розпочато підготовче провадження в справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті. Інших процесуальних рішень не приймалося. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити в повному обсязі, вказавши, що дочка позивача та відповідачки - [PERSON] з 26.01.2022 має спільне зареєстроване місце проживання із позивачем, змінила місце навчання та повністю підтримує позивача щодо звільнення його від сплати аліментів відносно неї з моменту винесення рішення суду та звільнення від заборгованості відносно неї починаючи з моменту відкриття виконавчого провадження і по 01.01.2022 в розмірі 120251,59 грн. Звертає увагу, що хоча фактично [PERSON] з 20.07.2022 проживає з відповідачкою, але це тимчасове проживання в гостях у матері через те, що остання приїхала з-за кордону і [PERSON] поїхала до відповідачки на декілька днів, при цьому остання не змінювала постійне місце проживання. Представниця відповідачки у судовому засіданні заперечила щодо позову, подала письмовий відзив, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню з огляду на те, що позивач ухилявся від сплати аліментів, за що притягався до відповідальності, а діти з народження були зареєстровані та проживали разом з відповідачкою, за місцем проживання батьків відповідачки. На даний час відповідачка проживає у Туреччині, де створила нову сім`ю і народила сина. З Туреччини в Україну старається часто їздити, та живе фактично на дві країни. Зажди перебуває на зв`язку з дітьми, знає все про їхнє життя, інтереси. Влітку 2021 діти приїздили в Туреччину на літні канікули і були впродовж 2-х місяців. Результатом такого відпочинку були дуже задоволені. Окрім того, відповідачка забезпечувала дітей, купувала одяг, просила допомоги у позивача, однак той відмовився допомогти, перерахувавши 1500 грн. Вважає, що ситуацію з переселенням [PERSON] позивач сам створив з метою анулювання заборгованості по аліментах, вказуючи що він налаштовує дочку проти відповідачки, проти її діда і баби - батьків відповідачки. Зазначає, що дочка [PERSON] проживає з батьками позивача, а сам позивач проживає в іншому місці зі своєю новою сім`єю. Просить у позові відмовити. Відповідачка у судовому засіданні заперечила проти позову, вказуючи, що позивач сам перереєстрував дочку [PERSON] з метою скасування боргу за аліменти. Однак, останній не забезпечує дитину, так як вона потребує витрат на життя, на розвиток, зокрема [PERSON] захопилася малюванням, однак позивач не забезпечив її необхідним приладдям для розвитку і навчання, а відповідачка сама купила дочці спеціальний пензлик, фарби. Окрім того, відповідачка купила дітям мобільні телефони, при цьому позивач не допомагав у купівлі таких. Вказує, що зміна місця проживання [PERSON] не є підставою звільнення від заборгованості по аліментах. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала в суд письмову заяву від 25.04.2022, зареєстровану у суді за вх. № 3783/22-вих від 05.05.2022 (а.с. 58) про підтримання позовних вимог [PERSON] , мотивуючи тим, що батько займається її вихованням і утриманням, а мати проживає за кордоном і не цікавиться її життям і її справами, не утримує її. Розгляд справи просить провести за її відсутності. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, робить такі висновки. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області № 2-61/2009 від 16.01.2009 (а.с. 10-11), розірваний шлюб між [PERSON] (свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] , видане 16.03.2017 Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с. 90) про зміну імені з [PERSON] на [PERSON] ) та [PERSON] (паспорт [NUMBER] , виданий 27.08.2002 Кременецьким РВ УМВС України в Тернопільській області (а.с. 5-8), ідентифікаційний код [NUMBER] (а.с.9)), а дітей [PERSON] та [PERSON] залишено з матір`ю. Відповідно до повідомлення Кременецького ВДВС у Кременецькому районі Тернопільської області від 04.02.2022 № 4409 та розрахунку заборгованості (а.с.12, 13), на виконання у відділі знаходиться виконавчий лист Кременецького районного суду № 2-899 від 13.10.2009 про щомісячне стягнення на користь [PERSON] (на даний час змінено ім`я стягувача на - [PERSON] ) з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.08.2009 та до досягнення дітьми повноліття, спірна заборгованість, підтверджена представником позивача у судовому засіданні - 120251,59 грн, яка розрахована станом на 01.01.2022. [PERSON] народилася [INFO] , паспорт № [NUMBER] , виданий 14.01.2022 органом 6119, ідентифікаційний код [NUMBER] (а.с. 59), батьками є позивач - [PERSON] та відповідачка - [PERSON] (на даний час змінено ім`я матері на - [PERSON] ), що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.112021, виданого Кременецьким відділом ДРАЦС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). [PERSON] з 26.01.2022 має зареєстроване місце проживання - [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу ЦНАП Кременецької міської ради № 195/08-20 від 26.01.2022 (а.с. 14), відповідно до результату розгляду Службою у справах дітей Рівненської ОДА за зверненням [PERSON] від 29.11.2021 № 1135 (а.с. 100), будь-яких порушень не виявлено та роз`яснено про право дитини з 14-річного віку самостійно вирішувати щодо місця проживання. Навчається [PERSON] станом на 31.01.2022 у 10 класі НВК «Кременецька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 5-ДНЗ», що підтверджується довідкою НВК «Кременецька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 5-ДНЗ» Кременецької міської ради Тернопільської області № 30 від 31.01.2022 (а.с. 15). Щодо зарахування у НВК «Кременецька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 5-ДНЗ» [PERSON] звернувся її батько [PERSON] із письмовою заявою від 01.12.2021 (а.с. 18). Як вбачається із довідки КЗ «Студянський ліцей Смизької селищної ради» вих. № 65 від 29.04.2022 (а.с. 98), [PERSON] навчалася в КЗ «Студянський ліцей Смизької селищної ради» з 01.09.2012 по 20.01.2022. Як вбачається із заяви [PERSON] та [PERSON] до служби у справах дітей Смизької територіальної громади Дубенського району Рівненської області від 24.11.2021 (а.с. 16), звернення [PERSON] та [PERSON] до уповноваженого Президента з прав людини від 15.12.2021 (а.с. 19-20) та до уповноваженого ВРУ з прав людини від 15.012.2021 (а.с. 21-22) вбачається пошук рішення щодо виниклої проблеми про реалізацію права на вільний вибір місця проживання та навчання [PERSON] . Як вбачається із повторно виданого свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 24.05.2019 Дубенським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с. 92), останній народився [INFO] та батьками є [PERSON] з [PERSON] (на даний час змінено ім`я матері на - [PERSON] ), які є сторонами даної справи. Станом на 22.05.2019 [PERSON] та [PERSON] проживали в [ADDRESS] (а.с. 93), при цьому [PERSON] зареєстрована з 04.06.2007, а [PERSON] з 07.06.2008. Як вбачається з довідки Смизької селищної ради № 262 від 04.05.2022 (а.с. 97), [PERSON] народилася в с. Студянка та з 26.08.2006 по 26.01.2022 була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] з 03.07.2021 по 01.09.2021 перебували в Туреччині (а.с. 94, 95). Наявна заява [PERSON] від 15.07.2019 № 662 (зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій) про згоду на тимчасовий виїзд за кордон до Турецької республіки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 99). [PERSON] та [PERSON] входять в склад сім`ї [PERSON] , яка є матір`ю відповідачки, що підтверджується довідкою Смизької селищної ради № 261 від 04.05.2022 (а.с. 96). Як вбачається із заяви [PERSON] до директора Студянського ліцею від 12.01.2022 (а.с. 102), скарг (а.с. 103, 104), заяви про вчинення злочину (а.с. 107), ухвали Кременецького районного суду № 601/1162/15-к від 10.06.2015 (а.с. 108), постанови Кременецького районного суду № 601/2910/21 від 03.12.2021 (а.с. 109-110), постанов ВДВС Кременецького РУЮ у ВП 16234041 (а.с. 111-116), остання вчиняла дії по захисту прав дітей щодо утримання із боржника [PERSON] аліментів та притягнення до відповідальності. У відповідачки народився син [PERSON] [INFO] , який зареєстрований громадянином України (а.с. 118, 119). З огляду на встановлене, при вирішенні спору, який виник із сімейних правовідносин, а предметом спору є право боржника на припинення стягнення алыментыв у зв`язку із зміною обставин, суд керується такими нормами права. Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу зазначених статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом, розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області № 2-61/2009 від 16.01.2009, після розірвання шлюбу між сторонами даного спору, дітей [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з матір`ю [PERSON] . З огляду на що саме на її користь було присуджено стягнення з [PERSON] , батька зазначених двох дітей, аліментів на користь [PERSON] на утримання таких двох дітей. При цьому ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області № 2-1269/11 від 09.12.2011 (а.с. 106) визначено умови спільного спілкування та участі у вихованні дітей [PERSON] та [PERSON] їхніми батьками [PERSON] та [PERSON] . Однак, [PERSON] , досягнувши віку в 14 років, набула права самостійного вирішення щодо місця її проживання, що презюмується ч. 3 ст. 160 СК України, відповідно до якої якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами, зокрема і підтверджено відповідачкою, заяву про зміну реєстрації місця проживання було подано до компетентного органу саме [PERSON] та на момент подачі такої заява, остання уже досягла 14-річного віку, з огляду на що, остання скористалася своїм правом на вибір місця проживання. При цьому, [PERSON] змінила зареєстроване місце проживання з 26.01.2022 саме з місця проживання її матері [PERSON] на місце проживання її батька [PERSON] , у зв`язку з чим, враховуючи, що остання з 26.01.2022 перейшла на фактичне утримання та виховання позивача, а відтак правові підстави отримання від позивача на користь відповідачки аліментів на утримання [PERSON] з 26.01.2022 відпали. В судовому засіданні не встановлено зміни постійного місця проживання [PERSON] після 26.01.2022 на інше, а перебування в матері у с. Студянка судом оцінюється як перебування тимчасове, тобто перебування у гостях, що не створює правових підстав для стягнення аліментів на користь відповідачки з позивача на утримання [PERSON] . На підставі вказаного, враховуючи встановлені обставини справи, суд вбачає, що з 26.01.2022, тобто з дня зміни зареєстрованого місця проживання [PERSON] на місце проживання з її батьком - [PERSON] , відпали підстави для стягнення аліментів за виконавчим листом № 2-899 від 13.10.2013, а відтак з вказаної дати необхідно припинити стягнення таких із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] та задовольнити позов в цій частині. Щодо звільнення [PERSON] від заборгованості, що утворилася по сплаті аліментів згідно виконавчого листа Кременецького районного суду № 2-899 від 13.10.2009 в розмірі 120251,50, яка утворилася станом на 01.01.2022, суд зазначає, що такі аліменти стягувалися відповідно до судового рішення та спрямовані на утримання двох дітей [PERSON] і [PERSON] . Судом встановлено, що втратилися підстави стягнення аліментів на утримання [PERSON] з 26.01.2022, при цьому як наголошував представник позивача у судовому засіданні спірна заборгованість за сплату аліментів, в розмірі 120251,59 сформована станом на 01.01.2022, тобто станом на час, коли [PERSON] ще перебувала за місцем проживання відповідачки у справі - [PERSON] , разом з тим [PERSON] продовжує перебувати за вказаним місцем проживання, з огляду на що, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати такого, а відтак у даній позовній вимозі необхідно відмовити повністю. Окремо, суд звертає увагу, що у позивача, починаючи з 26.01.2022, відсутній обов`язок по сплаті таких аліментів на корить [PERSON] щодо утримання лише [PERSON] , при цьому останній зобов`язаний сплачувати такі аліменти на утримання [PERSON] . Щодо судових витрат, суд зазначає, що згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов [PERSON] до [PERSON] задоволений частково, лише в межах немайнової вимоги, при цьому відмовлено у задоволенні майнової вимоги, а відтак наявні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат у виді судового збору у розмірі 992,40 грн, що сплачений ним за таку немайнову вимогу. При цьому сторони не заявляли перед судом про наявність інших судових витрат у справі.

Outcome: partial