Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідача (заробітку) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON] зазначає, що 18 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №821. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З 2019 року сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть, а також мають окремий бюджет. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20 травня 2021 року по справі №367/8523/19 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] зазначає, що її донька [PERSON] , проживає разом з нею, усі обов`язки щодо матеріального утримання та виховання доньки вона несе самостійно. Позивач стверджує, що [PERSON] абсолютно не цікавиться долею доньки [PERSON] , самоусунувся від виконання батьківського обов`язку в частині матеріального утримання доньки, отримані кошти [PERSON] від заробітку використовує для задоволення власних потреб. [PERSON] зазначає, що донька, потребує певних матеріальних затрат, нормального та повноцінного харчування, одягу, проте, вона сама, не здатна в повній мірі цього забезпечити дитині, натомість, відповідач працює, має регулярний грошовий дохід та задовільний стан здоров`я що дозволяє йому утримувати свою доньку, інших стягнень по виконавчим листам із [PERSON] - не має. Позивач вказує, що оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання покладеного на нього обов`язку щодо утримання доньки [PERSON] , а угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між ними не досягнуто, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштової кореспонденції та оголошенням на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, [INFO] народилася [PERSON] , батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 12 жовтня 2010 року зроблено відповідний актовий запис № 409. Згідно\~із ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року\~і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В п.17\~постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182 СК\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України \~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки судом встановлено, що відповідач кошти на утримання дитини не надає, а відповідачем дану позицію не спростовано, суд вважає можливим задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Стягненню з\~відповідача на\~користь держави\~підлягає також\~судовий збір\~на підставі\~ст.\~141 ЦПК України. На підставі ст. 84,\~180-182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved