Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Позивач у серпні 2021 року звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати протиправними дії відповідача щодо не включення до складу спадщини за померлою [PERSON] , нарахованої але не отриманої пенсії з листопада 2015 року по день смерті, а також не виплати залишку, який увійшов до складу спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 21.05.2020 року; зобов`язати відповідача сплатити їй нараховану але не отриману [PERSON] суму пенсії з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних з листопада 2015 року по 19 листопада 2019 року 12410,69 грн. та з 29 липня 2020 року по день виплати - 1741,66 грн. за винятком отриманої суми 8110,74 грн. А разом сплатити 6041 (шість тисяч сорок одну гривню), 61 коп.; зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої вона отримала свідоцтво про право на спадщину від 21 травня 2020 року, реєстраційний номер № 999, яка складається з недоотриманої пенсії [PERSON] в сумі 10631 грн. Зазначений розмір пенсії був повідомлений відповідачем на запит нотаріуса. 29 липня 2020 року вона звернулась із заявою до Великоновосілківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про виплату спадщини - недоотриманої пенсії померлої [PERSON] . Рішенням № 2613 від 05.08.2020 року відповідач відмовив у виплаті недоотриманої пенсії через ненадання позивачем довідки переселенця. 02.10.2020 року вона надала відповідачу довідку внутрішньо переміщеної особи, однак спадщину їй не сплатили. 06 лютого 2021 вона звернулась до відповідача та Великоновосілківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області з запитом про негайну сплату пенсії. Також у заяві зазначила, що не згодна з сумою спадщини в частині недоотриманої пенсії та написала запит до Управління Пенсійного фонду України Донецької області та Великоновосілківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про надання розрахунку суми недотриманої пенсії. Також просила виплатити пенсію з урахуванням індексу інфляції, як у частині донарахованої пенсії спадкодавцю за рішенням суду від 30 вересня 2019 року у справі №200/6906/19-а з 09.11.2015 р. до дня смерті [PERSON] , так і у частині загальної суми недоотриманої пенсії з 29 липня 2020 року. 17.03.2021 року вона отримала за разовим дорученням № 914430198486/12 від 04.03.2021 р., виданим Великоновосілківським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, 8110 грн. 74 коп. Залишок невиплаченої суми недоотриманої пенсії, що увійшла до складу спадщини, складає 2520,26 грн. Відповідач листом повідомив її, що згідно зі ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд України зобов`язаний виплатити недоотриману пенсійну виплату за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня отримання пенсії. Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки вказана норма регулює отримання недоотриманої пенсії з вини пенсіонера, а в даному випадку між нею та відповідачем виникли правовідносини стосовно отримання нарахованої, але неодержаної пенсії в порядку спадкування. Сума недоотриманої пенсії змінила свій правовий статус і є вже не пенсією, недоотриманою пенсіонером, а коштами, які увійшли до складу спадщини, і подальше правове регулювання переходу права на ці кошти іншим особам регулюються нормами ЦК України про спадкові відносини. Зазначила, що затримка виплати пенсій померлій [PERSON] з вини відповідача сталася більш ніж на 5 років, тож нараховані до сплати суми пенсії за рішенням суду у справі №200/6906/19-а від 30 вересня 2019 року, що набуло законної сили 30 жовтня 2019 року, повинні містити компенсацію втрати частини доходів в зв`язку з знеціненням грошей. Суми боргу за березень та квітень 2018 року теж є не виплаченими пенсіями за Постановою Мар`їнського районного суду Донецької області у справі 237/2407/17 (Провадження 2-а/237/61/17) від 04.07.2017, якою було визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області щодо припинення виплати пенсії за віком з жовтня 2016 року та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Мар`їнському районі Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії за віком [PERSON] та виплатити заборгованість за період, починаючи з жовтня 2016 року. Виконання рішення почалося з травня 2018 року та два місяці залишилися не виконаними на дату смерті [PERSON] . Відповідач листом відмовив позивачу у компенсації втрати доходів в зв`язку з знеціненням. Суми неотриманої пенсії, що були несплачені [PERSON] у березні та квітні 2018 року та з листопада 2015 року (за рішенням суду) були сплачені без компенсації за знецінення грошей. Зазначає, що на день смерті спадкодавця сума боргу відповідно до розрахунку індексу інфляції та 3 відсотків річних складає 12 410,69 грн. (10631,17 (за свідоцтвом) + 1282,34 (компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати) + 497,18 (3% річних). Тож за період від часу звернення позивача за отриманням спадщини відповідач повинен сплатити повну суму спадщини з урахуванням інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних. На дату подання уточненої позовної заяви сума боргу складає: з 29.07.2020 по 17.03.2021: 13607,29 = 12410,69 сума боргу померлій [PERSON] + 960,38 (індексу інфляції за весь час прострочення) + 236,22 (3 % річних) - 8110,74 (виплачено 17.03.2021) = 5496,55 станом на день часткової виплати 17.03.2021; з 18.03.2021 по 22.02.2022 = 5496,55 +390,55 (індексу інфляції за весь час прострочення) +154,51 (3 % річних) = 6041,61 грн. Крім того, позивач посилається на те, що дії відповідача стосовно не надання інформації щодо належної їй суми спадщини, не визнання її права на спадщину у разі відсутності статусу переселенця, не визнання права на повну суму спадщини, заподіяли їй значні моральні страждання та негативно відобразилися на її здоров`ї, почалося випадіння волосся, вона вимушена була звернутися за медичною допомогою та проходила лікування з приводу тривожно депресивного розладу. Вона не могла вести звичайний спосіб життя через душевні страждання, які зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відносно неї та у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір заподіяної їй моральної шкоди оцінює у 3000 грн. Ухвалою суду від 30.08.2021 року позовна заява залишена без руху для усунення недоліків. Ухвалою суду від 20.09.2021 року відкрито провадження у справі, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, залучено правонаступника відповідача Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області - Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області до участі у розгляді даної справи, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 17.11.2021 року за клопотання позивача витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області інформацію щодо сум нарахованої, але не отриманої за життя [PERSON] пенсії за період з 01.11.2015 р. по 01.11.2017 р. Ухвалою суду від 03.12.2021 року за клопотанням позивача витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області інформацію щодо сум нарахованої, але не отриманої за життя [PERSON] пенсії за період з 01.10.2017 р. по 19.11.2019 р. Ухвалою суду від 21.01.2022 року застосовано до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області захід процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 7443 грн. 00 коп. 23.02.2022 року позивачем подано позовну заяву в новій редакції. Ухвалою суду від 27.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалами суду від 13.07.2022 року позивачу відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог (без виходу до нарадчої кімнати) та залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління державної казначейської служби України в Донецькій області. В судове засідання позивач не з`явилась, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про день та час розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила. Представники відповідача та третьої особи також не з`явились в судове засідання, будучи повідомленими про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду не повідомили, правом на надання відзиву та пояснень не скористались. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.02.2020 року, [PERSON] померла [INFO] у м. Донецьк Донецької області. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.2020 року, зареєстрованому у реєстрі за № 999, спадкоємцем майна [PERSON] є її донька [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із недоотриманої пенсії у сумі 10631,17 грн. Отже, позивач є спадкоємцем майна після померлої матері [PERSON] , а саме недоотриманих сум пенсії у загальній сумі 10631,17 грн. Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та не визнане у встановленому законом порядку недійсним. Рішенням Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 2613 від 05.08.2020 року позивачу відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії через ненадання довідки переселенця. 06.02.2021 року позивач повторно звернулась до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про виплату недоотриманої за життя пенсії [PERSON] , надавши довідку переселенця. Як вбачається з відповіді Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.02.2021 року № 130-124/К-03/8-0575/21, позивачу повідомлено про сплату суми недоотриманої пенсії [PERSON] за період, що охоплює три роки до дня звернення позивача з заявою, в розмірі 8110,74 грн. та відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії у іншій частині, посилаючись на вимоги ст. 52, 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно разового доручення № 914430198486/12 від 04.03.2021 р., виданого Великоновосілківським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, позивачу виплачено 8110 грн.74 коп. Таким чином, судом встановлено, що залишок недоотриманих позивачем пенсійних виплат складає 2520,43 грн. Зазначене підтверджується також наданою суду довідкою Відділу обслуговування громадян №9 ГУПФУ в Донецькій області № 13 від 01.02.2022 року, відповідно до якої за період з 01.11.2015 року по 01.11.2019 року [PERSON] нараховано пенсію в сумі 77447,20 грн., фактично виплачено 74926,77 грн. Розмір фактично невиплаченої пенсії складає 2520,43 грн. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Відповідно до ст. 1227 ЦК України сума заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлої пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині 1 цієї статті, повинні звернутись за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми у встановлений строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Оскільки, за життя [PERSON] недоотримала пенсію, яка увійшла до складу спадщини, а позивач є її спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, то суд вважає, що позивач, як спадкоємець, набула право на отримання не виплаченої пенсії. Твердження відповідача про те, що розмір недоотриманої пенсії, яка належала померлій, нарахована відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за виплатою недоотриманої пенсії, не заслуговує на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 21.05.2020 року, у якому зазначено, що позивач успадкувала право на недоотриману пенсію, в сумі 10631,17 грн., після смерті матері [PERSON] , яка нарахована Великоновосілківським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Донецької області. Крім того, слід зауважити, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Тому сума пенсії, що належала [PERSON] і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми. Положення ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до спадщини. Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання всього належного їй спадкового майна. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача про стягнення грошових коштів, набутих у порядку спадкування відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом задовольнити у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1 3 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Судом встановлено, що відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджує свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.05.2020 року, видане приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Баженовою Л.В. щодо успадкування позивачем недоотриманої пенсії [PERSON] в сумі 10631,17 грн. З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. Так, в період з 29.07.2020 року (з моменту подання позивачем заяви до органів пенсійного фонду про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] ) по 04.03.2021 року (дату формування разового доручення на виплату 8110,74 грн.) розмір грошового зобов`язання відповідача складав 10631,17 грн. В період з 04.03.2021 р. по 02.08.2022 року (дату ухвалення рішення) розмір грошового зобов`язання відповідача складає 2520,43 грн. Отже, за період з 29.07.2020 р. по 04.03.2021 р. інфляційні нарахування складають 631,21 грн., 3 відсотки річних - 190,99 грн. За період з 04.03.2021 р. по 02.08.2022 р. інфляційні нарахування складають 661,49 грн., 3 відсотки річних - 107,08 грн. Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, обираючи найбільш ефективний спосіб захисту прав позивача, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду,

Outcome: partial