Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому - [PERSON] Державного акта на право постійного користування землею серії ТР № 00064 виданого на підставі рішення 8 сесії 22 скликання Тернопільської районної ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області від 14.08.1997 року № 73. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що йому було надано у постійне користування земельну ділянку площею 20,0 га для ведення селянського (фермерського) господарства. З метою викупу зазначеної земельної ділянки заявник звернувся з відповідною заявою до Підгородянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Під час підготовки та вивчення документів, необхідних для укладення договору купівлі-продажу, були виявлені розбіжності в написанні імені та по батькові заявника у правовстановлюючих документах. Зокрема в державному акті на право постійного користування землею серії ТР № 00064, виданого на підставі рішення 8 сесії 22 скликання Тернопільської районної ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області від 14.08.1997 року № 73, ім`я та по батькові заявника зазначено як « [PERSON] », тоді як у всіх інших документах, зокрема паспорті громадянина України, картці платника податків, воєнному білеті, ім`я та по батькові зазначено як « [PERSON] ». Ухвалою судді від 13 червня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами окремого провадження. Представник заявника - адвокат Панчук С. М. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника Підгородянської сільської ради, при вирішення справи покладається на думку суду. Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення представника заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] народився [PERSON] у селі Терлівка Летичівського р-н Кам`янець-Подільської обл., про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 29 квітня 1952 року зроблено відповідний запис за №218, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 24 лютого 1961 року [PERSON] видано диплом з відзнакою № [NUMBER] , про те, що він у 1958 році вступив до Заліщицького сільськогосподарського технікуму плодоовочівництва Тернопільської області і в 1961 році закінчив повний курс по спеціальності плодоовочівництво. 23 лютого 1999 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця села Терлівка Летичівського району Хмельницької області, видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Підгородянської сільської ради № 52 від 03.02.2022 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] - це одна і та сама людина. На ім`я [PERSON] , який мешкає у [ADDRESS] на підставі рішення 8 сесії 22 скликання Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області від 14 серпня 1997 року № 73, видано Державний акт на право постійного користування землею серії ТР №00064, відповідно до якого заявнику у постійне користування надана земельна ділянка площею 20.0 га для ведення селянського (фермерського) господарства. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи зі змісту пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995року №5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. Таким чином, судом встановлено невідповідність даних щодо зазначення ім`я та по батькові заявника, вказаних у паспорті громадянина України, інших документах та Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . Із досліджених письмових доказів встановлено, що розбіжності в написанні ім`я та по батькові « [PERSON] » та « [PERSON] » у правовстановлюючих документах і паспорті громадянина України заявника носять лише формальний характер та пов`язані із допущенням орфографічних помилок при написанні імені та по батькові заявника, враховуючи збіг інших даних, що стосуються його особи. Враховуючи вищенаведене та те, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до переконання, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, а тому слід встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , Державного акту на право постійного користування землею серії ТР № 00064. Відповідно до частини сьомої статі 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у правах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved