Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Орган опіки та піклування Оваднівської сільської ради 31 травня 2022 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . З 07.04.2022 року дитина перебуває на обліку у службі у справах дітей Оваднівської сільської ради, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах. Службою у справах дітей Оваднівської сільської ради встановлено, що відповідачка [PERSON] зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, хворіє на алкогольний цироз. Умов для розвитку дитині не створює, вихованням не займається, не турбується про фізичне здоров`я дитини та не допомагає матеріально. Крім того відповідачка не має постійного місця проживання і не повідомляє рідним та працівникам про місце свого фактичного проживання. З дворічного віку по даний час неповнолітній [PERSON] 2017 р.н. перебуває на вихованні батьків та брата відповідачки. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню і утриманню дитини позивач просить суд позбавити її батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 15.06.2022 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11.07.2022 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову та позбавлення її батьківських прав і стягнення аліментів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню зважаючи на такі підстави. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . З наказу №2 від 07.04.2022 року вбачається, що малолітнього [PERSON] , 2017 року народження, взято на облік служби у справах дітей Оваднівської сільської ради, як дитину, що перебуває у складних життєвих обставинах. Згідно витягу з протоколу №3 від 12.04.2022 засідання комісії з питань захисту прав дитини Оваднівської сільської ради сім`я [PERSON] взята під соціальний супровід. Наказом служби у справах дітей Оваднівської сільської ради №10 від 27.04.2022 малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано на виховання та утримання в сім`ю дядька [PERSON] . Згідно наданої виконавчим комітетом Оваднівської сільської ради характеристики відповідачка [PERSON] ніде не працювала і не працює, дитиною не цікавиться, не приймає участі у вихованні і догляді свого сина, не забезпечує його одягом, продуктами харчування, ліками, не супроводжує до лікарні. Вихованням займаються дідусь з бабусею та дядько з дружиною [PERSON] . [PERSON] схильна до бродяжництва. Рішенням виконавчого комітету Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 13.05.2022 року № 38 затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Отже, на підставі досліджених та оцінених в сукупності доказів, судом встановлено, що відповідачка, будучи матір`ю малолітнього [PERSON] , свідомо ухиляється від виковання своїх батьківських обов`язків щодо свого сина. Ухилення її від виконання батьківських обов`язків полягає у свідомому самоусуненні від виховання дитини, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку її природних здібностей та готування її до самостійного життя та праці, що в свою чергу вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав. Згідно ст.166 ч.ч.2,3 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. (ч.2 ст.182 СК України) Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідачки, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на вказане, суд вважає, що одночасно з прийняттям рішення про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, з останньоїслід стягнути аліменти на утримання дитини в заявленому розмірі, а саме, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позову, з відповідачки підлягає стягненню в користь держави судовий збір у розмірі по 992.40 грн. за кожну позовну вимогу.

Outcome: approved