Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що він перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] у м. Хмельницький. Також, неодноразово брав участь в Антитерористичній операції на Сході України. Згідно із ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війти, гарантії їх соціального захисту» позивач має право на забезпечення житловим приміщенням (у тому числі першочергово). Однак скористатися житловими пільгами він може лише за умови, що ним не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Позивач вважає , що право на безоплатну приватизацію житла ніколи не використовував, оскільки жодні заяви такого плану ніколи не підписував і не подавав. Однак, восени 2021 року, при зверненні у відповідності до норм чинного законодавства до Житлової комісії військової частини для постановки на квартирний облік дізнався, що виявляється своє право на приватизацію житла уже використав. При зверненні до органу приватизації - КЕВ у місті Хмельницькому позивачу стало відомо, що на підставі розпорядження Хмельницької квартирно-експлуатаційної частини району (правонаступником якої є відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький (КЕВ м. Хмельницький) №45 від 23 січня 2001 року батькові позивача [PERSON] , матері [PERSON] , сестрі [PERSON] та йому в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», було передано у приватну спільну часткову власність квартиру [ADDRESS] . На підставі зазначеного розпорядження органом приватизації Хмельницьким КЕЧ 23 січня 2001 року було видане свідоцтво на право власності на зазначену вище квартиру. Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано Хмельницьким бюро технічної інвентаризації, про що внесений запис у реєстрову книгу за № 35218. Таким чином на думку позивача поза його волею, без його згоди та відома на його ім`я була набута ј у праві власності на квартиру в порядку її безоплатної приватизації. Однак, право власності на квартиру було набуте ним в результаті проведення її приватизації, на момент якої був малолітньою особою. Вважаю, що розпорядження Хмельницької КЕЧ №45 від 23 січня 2001 року та видане на його підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23 січня 2001 року, реєстровий №35218 є неправомірними. Підставами неправомірності зазначених документів є те, що - [PERSON] самостійно та без участі позивача вирішив питання приватизації квартири та складу осіб, які у такій приватизації взяли участь. Батько позивача - [PERSON] самостійно підписав заяву від 05.01.2001 року щодо оформлення передачі у спільну часткову власність (приватизацію) зазначеної квартири. Більше того, як видно із довідки про склад сім`ї наймача, що додавалася батьком до заяви про приватизацію кваритири - на момент здійснення приватизації у вказаній квартирі я прописаний не був. Отже, згоди позивача на приватизацію квартири батько не запитував, як на момент приватизації, так і після того, як позивач став повнолітньою особою. Заяви про приватизацію квартири також, ніколи не підписував. Окрім того, позивачу ніхто не повідомляв про факт приватизації та не роз`яснював положень законодавства, які регулюють питання приватизації житла із державного житлового фонду та їх наслідки, зокрема те, що така можливість надається лише один раз, та через це права в майбутньому будуть обмежені під час отримання житла на склад власної сім`ї. Саме через те, що батько включив позивача до приватизації квартири по [ADDRESS] в подальшому останній був позбавлений права приймати участь у приватизації іншого нерухомого майна, що в свою чергу порушує та істотно звужує права на поліпшення житлових умов. Більше того, як військовослужбовець і учасник бойових дій вважає, що має відповідні житлові права проте повністю позбавлений можливості їх реалізувати через протиправну приватизацію. Зазначає, що ніколи не виявляв бажання та не давав згоди на передачу у власність вказаної квартири або її частини шляхом приватизації, не підписував жодної заяви з цього приводу і не міг цього зробити через те, що на момент приватизації був малолітнім особою. Приватизація квартири [ADDRESS] була проведена з порушенням діючого законодавства. Таким чином вважаю, що моє право внаслідок приватизації квартири, проведеної у 2001 році було порушене і підлягає відновленню шляхом визнання частково недійсними Свідоцтва про право власності на житло від 23.01.2001 року реєстраційний № [NUMBER] та розпорядження від 23.01.2001 року № 45. Просить суд визнати частково недійсним, скасувати розпорядження органу приватизації - Хмельницької квартирно - експлуатаційної частини району (правонаступником якої є Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький) №45 від 23 січня 2001 року про передачу в приватну спільну часткову власність квартири [ADDRESS] , а саме в частині, що стосується [PERSON] , визнати частково недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житло, яке видане 23 січня 2001 року Хмельницькою квартирно - експлуатаційною частиною району стосовно права приватної спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , а саме в частині, що стосується останнього також, визнати його таким, що не використав своє право на приватизацію державного житлового фонду. Ухвалою суду від 01.04.2022 року відкрито провадження по справі та справу призначено у підготовче засідання в загальному провадженні. 13 квітня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позов відповідача у якому заперечуються позовні вимоги. Ухвалою суду від 19 травня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Представник відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького в судове засідання з`явився, заперечив проти позовних вимог. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги та погодився, що включення сина у список осіб щодо приватизації квартири порушує його права. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі розпорядження Хмельницької квартирно-експлуатаційної частини району (правонаступником якої є відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький (КЕВ м. Хмельницький) №45 від 23 січня 2001 року батькові позивача [PERSON] , матері [PERSON] , сестрі [PERSON] та йому в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», було передано у приватну спільну часткову власність квартиру [ADDRESS] . Згідно зазначеного розпорядження органом приватизації Хмельницьким КЕЧ 23 січня 2001 року було видане свідоцтво на право власності на зазначену вище квартиру. Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано Хмельницьким бюро технічної інвентаризації, про що внесений запис у реєстрову книгу за № 35218, позивач є власником ј частини зазначеної квартири. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а у відповідності до статті 64 Основного закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Вимогами ст.47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У відповідності до статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України. Згідно частини 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. З огляду на вище викладене, беручи до уваги, що право власності на квартиру було набуте ним в результаті проведення її приватизації, на момент якої був малолітньою особою суд вважає, що розпорядження Хмельницької КЕЧ №45 від 23 січня 2001 року та видане на його підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23 січня 2001 року, реєстровий №35218 є неправомірними в частині що стосується позивача тому слід визнати частково недійсним, скасувати розпорядження органу приватизації - Хмельницької квартирно-експлуатаційної частини району (правонаступником якої є Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький) №45 від 23 січня 2001 року про передачу в приватну спільну часткову власність квартири [ADDRESS] , а саме в частині, що стосується [PERSON] , визнати частково недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житло, яке видане 23 січня 2001 року Хмельницькою квартирно-експлуатаційною частиною району стосовно права приватної спільної часткової власності на квартиру тому ці вимоги підлягають задоволенню. Беручи до уваги обставини справи, суд приходить до висновку, що достатньо підстав для визнання позивача таким, що не використав своє право на приватизацію державного житлового фонду, а тому позов в цій частині також є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню на користь держави у розмірі 2724 грн. судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved