Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна (далі - приватний нотаріус), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна (далі - приватний виконавець) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 16 січня 2022 року зарплатний рахунок позивача, відкритий в Акціонерному товариств «Перший український міжнародний банк», було арештовано. У Першотравенському відділенні вказаного банку позивачеві стало відомо, що причиною арешту його банківського рахунку стало виконавче провадження №67450285, відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною. 28 січня 2022 року на свій запит позивач отримав електронною поштою копію постанови про відкриття виконавчого провадження №67450285 з копіями документів вказаного виконавчого провадження, внаслідок чого йому стало відомо, що 28 вересня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна вчинила виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 9780, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №014/2636/5/11248 від 06 березня 2008 року, право вимоги за яким належить кінцевому кредитору ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору про відступлення прав вимоги №11-12/20 від 11.12.2020, за період з 11.12.2020 по 20.07.2021 в розмірі 128 477,25 грн, яка складається з такого: 26 359,00 грн - 3% річних; 101 438,25 грн - інфляційні збитки. Позивач вважає цей виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки третьою особою було вчинено виконавчий напис, не переконавшись у наявності та безспірності такої заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, обов`язкового повідомлення боржника про звернення кредитора за вчиненням виконавчого напису та суми боргу, відмітки про вчинення виконавчого напису про стягнення боргу на оригіналі правочину про взяття на себе такого обов`язку. Посилаючись на ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст. ст. 28, 175, 184, 187 ЦПК України, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9780, вчинений 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 128 477,25 гривень і судові витрати у вигляді слаченого судового збору стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і призначено розгляд справи по суті. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та прохають їх задовольнити, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причина неявки суду не відома. Про дату слухання справи відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Правом на надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Третя особа приватний нотаріус в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, пояснення суду не надав. Третя особа приватний виконавець в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. На підставі положень статей 280-281 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Вивчивши позов та додані до нього докази, суд зазначає таке. Згідно з приписами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач ніяких доказів суду не надав. У частині 10 ст. 84 ЦПК України визначено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Оцінивши в сукупності надані суду позивачем докази, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з таких підстав. Судом встановлено, що 28 вересня 2021 року третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною був вчинений виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 9780 про стягнення з позивача на користь відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №014/2636/5/11248/ від 06 березня 2008 року, право вимоги за яким належить кінцевому кредитору ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору про відступлення прав вимоги №11-12/20 від 11.12.2020, за період з 11.12.2020 по 20.07.2021 в розмірі 128 477,25 грн, яка складається з такого: 26 359,00 грн. - 3% річних; 101 438,25 грн. - інфляційні збитки. 09 листопада 2021 року третьою особою приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною було відкрито виконавче провадження №6740285 з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. На виконання вимог статті 87 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-ХІІ) Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 цієї постанови (в редакції до 26 листопада 2014 року) документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - постанова Кабміну № 662) до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». Також Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Позивач є стороною кредитного договору, укладеного за участю фінансової установи, за яким позивач, за твердженням відповідача, має прострочену заборгованість. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі пункт 2 Змін, зокрема текст «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду відповідно до п.4 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на момент винесення постанови, набула законної сили з моменту проголошення, тобто з 22 лютого 2017 року, отже, з цієї дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За нормою ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Згідно з приписами ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства в редакції станом на 01.02.2018 судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. За встановлених на підставі наданих учасниками справи доказів обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, заборгованість, що виникла з кредитних відносин між позивачем та відповідачем, може бути примусово стягнена лише на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення (Справа «Проніна проти України», № 63566/00, рішення від 18 липня 2006 року, § 23, ЄСПЛ).

Outcome: approved