Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про повернення грошових коштів за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 вересня 2019 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримала у борг грошові кошти у сумі 1 593 900,00 гривень (еквівалент 63 250,00 доларів США). Відповідно до п.4 цього договору сторони погодили, що остаточний розрахунок щодо повернення грошових коштів має бути здійснено не пізніше 01 січня 2020 року. В добровільному порядку відповідач грошові зобов`язання не виконала, а тому має місце прострочення відповідачем виконання грошових зобов`язань та настання для неї наслідків відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України. За таких обставин просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики та штрафні санкції. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недолік, на виконання вимог ухвали зазначені недоліки позивачем було усунуто. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 1 753 571,70 грн., розглянути справу за його відсутності та за відсутності його представника, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилась про місце, час та дату розгляду справи була повідомлений належним чином, у тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, своїм правом на подання відзиву не скористався, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 16.09.2019 року між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) було укладено договір позики, відповідно до п.1 якого, на умовах викладених у цьому Договорі, Позикодавець передав у власність Позичальнику, а Позичальник отримав від Позикодавця, грошову суму в розмірі 1\~593 900,00 грн., що відповідала еквівалентові суми 63 250,00 дол. США. Відповідно до п.2 вказаного Договору сторони погоджують, що грошова сума, вказана в пункті 1 цього Договору передана позичальнику до підписання цього договору, про що свідчать їх особисті підписи на Договорі. Згідно з п.4 вказаного Договору сторони за цим Договором домовились, що остаточний розрахунок щодо повернення грошових коштів (суми позики) має бути здійснено не пізніше 01 січня 2020 року. При цьому: повернення грошової суми у розмірі 806 400,00 грн., що буле становити еквівалент 32 000,00 дол. США, виходячи з офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України на день передачі коштів, має бути здійснено позичальником не пізніше 01 листопада 2019 року, повернення грошової суми у розмірі 787 500,00 грн., що буле становити еквівалент 31 250,00 дол. США, виходячи з офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого Національним банком України на день передачі коштів, має бути здійснено позичальником не пізніше 01 січня 2020 року Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як визначено ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Невиконання умов, визначених змістом зобов`язання, згідно ст. 610 ЦК України є його порушенням. При цьому згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і в разі його порушення повинен сплатити суму боргу на вимогу кредитора. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У справі встановлено, що відповідач договірні зобов`язання не виконала, а тому за вимогою позивача суд вважає необхідним стягнути на його користь суму грошових коштів (суму позики) переданих за договором позики, тобто 1\~593\~900 грн., що відповідатиме вимогам ст. 1046 ЦК України. Крім того на користь позивача слід стягнути три проценти річних від простроченої суми в період з 01 листопада 2019 року по 12 лютого 2021 року та в період з 01 січня 2020 року по 12 лютого 2021 року згідно ст. 625 ЦК України. Розрахунок трьох відсотків річних від простроченої суми з 01 листопада 2019 року по 12 лютого 2021 року та в період з 01 січня 2020 року по 12 лютого 2021 року є вірними та сумніву у суду не викликає. Щодо вимог позивача стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, суд зазначає наступне. Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти. Таких висновків у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові № 296/10217/15-ц\~від 07 липня 2020 року. Враховуючи вищевикладене індексація щодо суми боргу за договором позики від 16.09.2019 року застосуванню не підлягає. Таким чином, суд вбачає наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеної заборгованості за договором позики в розмірі 1\~593\~900, 00 грн. та три відсотки річних у розмірі 57\~493, 28 грн, а всього 1\~651\~393, 28 грн. Враховуючи те, що позов [PERSON] задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 10\~688,65 грн., виходячи з розрахунку: 1\~651 393,28 грн. (розмір задоволених позовних вимог) * 11 350,00 грн. (сума сплаченого судового збору) / 1\~753\~571, 70 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 10\~688,65 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial