Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до її повноліття, а також стягнення аліментів за минулий час, а саме три роки до дня пред`явлення позову, в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який діяв з 01.02.2019 року, та з урахуванням зміни його розмірів до 01.02.2022 року. В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 11.02.2011 року шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] зазначає, що донька після розірвання шлюбу проживає з нею та перебуває на її утриманні, натомість відповідач з того часу жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, хоча з 2017 року почав працювати в Республіці Польща та має можливість надавати таку допомогу. Також, за словами позивача, вона неодноразово зв`язувалася з відповідачем засобами телекомунікаційного зв`язку через Скайп та просила допомогти коштами, оскільки донька хворіла і їй необхідні були кошти як на лікування, так і на інші потреби, не кажучи вже про щомісячне утримання, проте [PERSON] \~ухилявся від\~сплати аліментів. З\~огляду на\~викладене у\~позові,\~ [PERSON] \~просить винести\~рішення про\~стягнення з\~відповідача аліментів\~на утримання\~дитини в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів, але не менше 1 (одного) розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з [PERSON] аліменти за 3 роки до дня пред`явлення позову на утримання доньки в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів але не менше 1 (одного) розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який діяв з 01 лютого 2019 року та з урахуванням зміни його розмірів до 01 лютого 2022 року. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 28 квітня 2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Від представника відповідача адвоката Дмитрієвої Ж.А. надійшов відзив на позову заяву, у якому представник просила задовольнити позов частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 від усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки на утриманні її довірителя є ще одна дитина [PERSON] , [INFO] , а також відповідач має матір похилого віку [PERSON] , [INFO] , у якої він є єдиним сином, та яка потребує від нього матеріальної допомоги. У задоволенні решти позовних вимог адвокат просить відмовити. У відзиві сторона відповідача заперечила твердження [PERSON] про те, що після розірвання шлюбу [PERSON] не надавав жодної матеріальної допомоги на утримання доньки, оскільки періодично, майже щомісяця відповідач надсилав кошти на утримання доньки. Адвокат також вважає, що позивач не надала доказів того, що саме протягом останніх трьох років вона спілкувалася чи переписувалася з приводу аліментів та, не надала доказів того, що вона не одержувала від відповідача коштів, як і не надала доказів того, що у цей період [PERSON] ухилявся від сплати аліментів. Зокрема, зміст наданої позивачем переписки з серпня 2019 року не стосувався питання аліментів. За таких обставин представник зауважує, що для стягнення аліментів на утримання дитини за три роки, котрі передували зверненню до суду, законних підстав немає. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Від представника відповідача адвоката Дмитрієвої Ж.А. надійшла заява про розгляд справи без її участі, у якому адвокат також зазначила, що позов [PERSON] визнає частково, про що вказано у відзиві. Вивчивши матеріали справи, оцінивши й дослідивши наявні у ній докази, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є сторони по справі. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 11.02.2011 року шлюб, зареєстрований 16.06.2006 року між [PERSON] та [PERSON] , розірвано, неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положенням ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом частин першої, третьої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, а саме наявність на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частини квартири [ADDRESS] , а також наявність у платника аліментів дружини [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] . У матеріалах справи відсутні докази розміру одержуваного відповідачем доходу, що не дозволяє здійснити його оцінку на предмет достатності згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України. На переконання суду, сам по собі факт перебування відповідача за кордоном не свідчить про достатність його заробітку (доходу). З огляду на викладене та враховуючи, що основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. За змістом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Присудження аліментів за минулий час є правом, а не обов`язком суду. Посилання позивача на те, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, який ухилявся від їх сплати, не заслуговують на увагу, оскільки дана обставина не підтверджена належними, достатніми та достовірними доказами. Зокрема, з наданої переписки неможливо достеменно встановити факт отримання відповідачем більшості надісланих позивачем повідомлень, частина з яких до того ж не стосується питання аліментів. Таким чином суд, виходячи з конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, вважає за доцільне відмовити у задоволенні вказаної частини позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Outcome: partial