Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

10 січня 2022 року керівник Жовтоводської окружної прокуратури Геник Віталій Миколайович в інтересах держави в особі Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, де просив ухвалити судове рішення, яким скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , проведену за [PERSON] , на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Криворізької міської ради Літвінової Т.С. №54986535 від 06.11.2020 з одночасним припиненням речових прав [PERSON] на вказану квартиру; визнати квартиру [ADDRESS] відумерлою спадщиною після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та передати її територіальній громаді міста Жовті Води у особі Жовтоводської міської ради; витребувати у [PERSON] на користь територіальної громади міста Жовті Води в особі Жовтоводської міської ради квартиру [ADDRESS] ; стягнути з відповідачів судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що Жовтоводською міською радою та її уповноваженими виконавчими органами не вжито належних та ефективних заходів, спрямованих на захист інтересів держави у встановленому законом порядку, у тому числі шляхом звернення до суду. Так, окружною прокуратурою до Жовтоводської міської ради було скеровано лист №04/55-1179вих21 від 15.06.2021 про те, що нерухоме майно - квартира [ADDRESS] , не передана територіальній громаді міста у встановленому законом порядку як відумерла спадщина та у подальшому правом власності на неї заволоділи особи незаконним шляхом, без достатніх правових підстав, що свідчить про наявність порушень інтересів держави в особі Жовтоводської міської ради в порядку реалізації прав, у зв`язку з відумерлістю спадщини. У відповідь Жовтоводська міська рада листом №2/4-1642-01-13 від 18.06.2021 повідомила про те, що заходи на захист інтересів держави, у тому числі шляхом звернення до суду, за вказаним фактом не вживалися і просили звернутись за захистом прав територіальної громади органи прокуратури. Повторно, окружною прокуратурою направлено лист №04/55-1631вих21 від 15.07.2021 до Жовтоводської міської ради з питанням вжиття заходів щодо визнання спадщини відумерлою та витребування майна з незаконного чужого володіння. Згідно з відповіддю Жовтоводської міської ради № 2/4-1993-01-13 від 28.07.2021 заходи, спрямовані на поновлення порушених прав та інтересів територіальної громади м.Жовті Води, за вказаним фактом шляхом звернення до суду не вживалися. При цьому, у листах позивачем повідомлялося, що у разі невжиття Жовтоводською міською радою, її виконавчими органами заходів реагування, окружною прокуратурою буде вирішено питання щодо звернення з відповідним позовом до суду. Позивач вказує на те, що з часу смерті [PERSON] - [INFO] пройшло понад 3 роки, а з часу, коли законом передбачено можливість подання заяви про визнання спадщини відумерлою, - понад два роки. Таким чином, зазначене свідчить про нездійснення уповноваженим органом захисту порушених інтересів держави в передбаченому законом порядку. Враховуючи, що вказані інтереси до цього часу залишаються незахищеними, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Жовтоводської міської ради. Жовтоводською окружною прокуратурою встановлено наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру за фактом незаконного, без достатніх правових підстав, набуття права власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] та обставинами, що свідчать про наявність порушень інтересів держави в особі Жовтоводської міської ради в порядку реалізації прав у зв`язку з відумерлістю спадщини. Позивачем було встановлено, що квартира [ADDRESS] передана у приватну власність [PERSON] па підставі свідоцтва про право власності на житло згідно з розпорядженням органу приватизації від 16.01.1999 №3. Згідно зі свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53631046 від 10.10.2018 після смерті [PERSON] . Жовтоводською державною нотаріальною конторою під №63127631 була зареєстрована спадкова справа лише за заявою [PERSON] . Інші особи заяви не подавали. Згідно з постановою державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори Морозюка В.О. від 15.08.2019, останній відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] не було надано документи, які б підтверджували факт родинних стосунків між нею та померлою. Рішенням Жовтоводського міського суду від 23.04.2020 у справі №176/2459/19 встановлено факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] на час смерті останньої, тобто [INFO] та визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В подальшому, прокуратурою Дніпропетровської області оскаржено вказане рішення в апеляційному порядку. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30.10.2020 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.04.2020 та відкрито апеляційне провадження у справі №176/2459/19 за апеляційною скаргою прокурора. Про обставини апеляційного, касаційного розгляду скарг та подальше відкриття апеляційного провадження з оскарження рішення Жовтоводського міського суду від 23.04.2020 було достеменно відомо [PERSON] , оскільки їй, як учаснику справи №176/2459/19, ухвала Дніпровського апеляційного суду від 30.10.2020 направлена судом засобами поштового зв`язку. Разом з тим, після відкриття апеляційного провадження щодо оскарження рішення Жовтоводського міського суду від 23.04.2020, [PERSON] 04.11.2020 звернулась до державного реєстратора Виконавчого комітету Криворізької міської ради Літвінової Т.С. із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі оскаржуваного рішення. Державний реєстратор Виконавчого комітету Криворізької міської ради Літвінова Т.С. належним чином не провела перевірку відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, на наявність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав і здійснила незаконну державну реєстрацію права власності за [PERSON] на спірну квартиру, на підставі рішення Жовтоводського міського суду від 23.04.2020 у справі №176/2459/19, що не набрало законної сили внаслідок його апеляційного оскарження. За таких обставин, позивач стверджує, що державна реєстрація речового права на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] проведена з порушенням ст.ст. 18, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому підлягає скасуванню, як проведена не у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В подальшому, постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.04.2021 задоволено апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області, скасовано рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.04.2020 у справі №176/2459/19, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Жовтоводської міської ради, третя особа: [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на житлову квартиру в порядку спадкування за законом. Вказане рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили та в касаційному порядку не оскаржувалося. Зокрема, рішенням Дніпровського апеляційного суду від 20.04.2021 у справі №176/2459/19 встановлено, що позивачка не надала жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог у частині встановлення факту її проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому підстави для розгляду інших позовних вимог, відсутні, оскільки позивачка не є спадкоємицею після смерті [PERSON] . Таким чином, [PERSON] не є спадкоємцем за законом після [PERSON] , та відповідно не має установлених законом підстав для набуття права власності на спадкове майно померлої - квартиру [ADDRESS] . Враховуючи те, що у [PERSON] відсутні спадкоємці за заповітом і за законом, на думку позивача, квартира [ADDRESS] , згідно ст. 1277 ЦК України та ст. 338 ЦПК України, є відумерлою спадщиною з часу відкриття спадщини та охороняється законом до визнання її відумерлою в судовому порядку. Незважаючи на те, що [PERSON] була достеменно обізнана про апеляційне оскарження рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.04.2020 у справі №176/2459/19, та розуміла наслідки цього, 13.11.2020 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, на підставі якого відчужено спірну квартиру на користь останньої. Ураховуючи викладене, позивач вважає, що на підставі п.3 ч.1 ст.388 ЦК України нерухоме майно квартира [ADDRESS] є відумерлою спадщиною відповідно до закону та підлягає витребуванню від [PERSON] , як останнього власника, на користь територіальної громади міста Жовті Води в особі Жовтоводської міської ради. На виконання вимог ч.4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» Жовтоводську міську раду листом №04/55-3561вих-21 від 13.12.2021 повідомлено про пред`явлення керівником окружної прокуратури цієї позовної заяви. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року було задоволено заяву про забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , та заборонено відповідачу [PERSON] та будь-яким іншим юридичним особам або фізичним особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження спірного нерухомого майна, у тому числі дії, спрямовані на виконання вже існуючих зобов`язань, а також дії, пов`язані із державною реєстрацією речових прав та обтяжень на спірне нерухоме майно. В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів. Ухвалою судді від 10 січня 2022 року позовну заяву керівника Жовтоводської окружної прокуратури Геника В.М. в інтересах держави в особі Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області до [PERSON] , [PERSON] , державного реєстратора Виконавчого комітету Криворізької міської ради Літвінової Т.С., про скасування державної реєстрації, визнання спадщини відумерлою та витребування майна з чужого незаконного володіння, було залишено без руху. 20 січня 2022 року позивачем недоліки в позовній заяві усунуто. 25 січня 2022 року надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року у справі відкрито провадження та вирішено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження, розпочате підготовче провадження. 11 лютого 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від державного реєстратора відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради Літвінової Т.С. надійшов відзив на позовну заяву. Щодо визначення відповідача [PERSON] зазначає, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 6 ЗУ «Про державну реєстрацію речових на нерухоме майно та їх обтяжень», суб`єктами державної реєстрації прав є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації. Рішенням Криворізької міської ради від 27.07.2016 №722 затверджено Положення про управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради, відповідно до якого управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради є структурним підрозділом виконкому міської ради. Відповідно до п.1.1 Посадової інструкції державного реєстратора відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради, державний реєстратор відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради є посадовою особою місцевого самоврядування. Таким чином, суб`єктом державної реєстрації прав є виконавчий комітет Криворізької міської ради. Державний реєстратор Літвінова Т.С. вказує на те, що виходячи зі змісту позовної заяви, виконавчий комітет Криворізької міської ради не має жодного відношення до порушення, оспорення чи невизнання прав чи інтересів позивача. У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.01.202 1 по справі № 925/1222/19 зазначено, що: «Спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. На думку державного реєстратора належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме. майно. Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні своїх прав) не змінює приватноправового характеру спору. На думку державного реєстратора Літвінової Т.С., ні вона як державний реєстратор виконкому, ні виконком Криворізької міської ради не є належними відповідачами по даній цивільній справі. Щодо порядку проведення державної реєстрації, державний реєстратор Літвінова Т.С. зазначає наступне. Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться, зокрема на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 31-1 Закону України, реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. В той же час, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» від 06.10.2016 № 1666-VIII, до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника. Таким чином, державний реєстратор Літвінова Т.С. зазначає, що відповідно до вимог пункту 26 Порядку, державна реєстрація прав може проводитися за заявою заявника шляхом звернення до центрів надання адміністративних послуг, що забезпечують прийняття та видачу відповідно до цього Порядку документів під час державної реєстрації прав. 04.11.2020 року до адміністратора Центру адміністративних послуг «Віза» м. Кривий Ріг Дніпропетровської області (Центр «Дії») [PERSON] звернулась із заявою про державну реєстрацію права власності за №42331316 [PERSON] , для проведення державної реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . За результатами внутрішнього розподілу справ заява за №42331316 від 04.11.2020 року була передана на опрацювання державному реєстратору виконкому Криворізької міської ради Літвіновій Т.С. Для проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, разом із заявою №42331316 було подано: - рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області 23.04.2020 р. справа №176/2459/19, провадження №2/176/80/20, яке було отримано через програмне забезпечення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом інформаційного обміну з Єдиним державним реєстром судових рішень; - інформаційну довідку від 03.11.2020 №426, видавник Комунальне підприємство «Жовтоводське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР, відповідно до якої: «Станом на 31.12.2012 р. право власності на квартиру зареєстровано за « [PERSON] - 1 (ціла) частина на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого відділом приватизації держжитла Жовтоводської міської ради 26.01.1998 р. № 9186 що підтверджується записами в книзі №45, сторінка №177, реєстровий №43». 23.10.2020 року була розміщена офіційна інформація на сайті державного підприємства «Національні інформаційні системи», яке є адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, що «державне підприємство «Національні інформаційні системи» запровадило інформаційний обмін з Державною судовою адміністрацією України. Відтепер державні реєстратори та нотаріуси можуть отримувати повний текст судового рішення при розгляді заяв у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Реєстратор у таких випадках перевіряє справжність рішення безпосередньо у Єдиному реєстрі судових рішень, отримуючи повну інформацію, що включає сторони справи, адреси тощо, у режимі онлайн. Тобто, під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор обов`язково користується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень шляхом додавання до заяви копії судового рішення, отриманого за допомогою електронного запиту до Єдиного державного реєстру судових рішень та відповіді на нього. Відтак, якщо судом до АСДС не внесено відомості про набрання судовим рішенням законної сили, державний реєстратор позбавлений можливості використовувати надане судове рішення для цілей документального відтворення процедури державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державний реєстратор Літвінова Т.С. вказує на те, що на виконання вимог законодавства, нею було зроблено всі відповідні пошуки, і за допомогою інформаційного обміну через Державний реєстр речових прав на нерухоме майно отримано з Єдиного державного реєстру судових рішень копію рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.04.2020 у справі №176/2459/19. Отже, державний реєстратор вказує на те, що на момент проведення державної реєстрації права власності судом до АСДС були внесені відомості про набрання законної сили даного рішення, інакше отримати копію зазначеного судового рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень технічно було б неможливо. Відповідно до відкритих відомостей Єдиного державного судових рішень, в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 30.10.2020 року по справі № 176/2459/19 про відкриття провадження судом не було зупинено дію рішення Жовтоводського міського суду від 23.04.2020 року. Таким чином, на час проведення державної реєстрації були відсутні дані щодо зупинення дії поданого судового рішення, а отже державному реєстраторові не було відомо ні про це, ні про відкриття апеляційного провадження з оскарження рішення Жовтоводського міського суду від 23.04.2020, справа № 176/2459/19. Отже, за результатами розгляду поданих документів та виконаних пошуків, державним реєстратором було встановлено, що документи подані в повному обсязі, відповідають вимогам законодавства та не суперечать даним Державного реєстру прав, у зв`язку з чим підстави для зупинення розгляду заяви або для відмови у державній реєстрації прав були відсутні. Враховуючи вищевикладене, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав було прийнято рішення щодо державної реєстрації прав від 06.11.2020 за №54986535, на підставі якого було зареєстровано право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] 23 лютого 2022 року від відповідача [PERSON] на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов відзив, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає його безпідставним та таким, що не має належних доказів. Відповідач [PERSON] зазначає, що між нею та [PERSON] 13.11.2020 року було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . На час укладання даного договору купівлі-продажу у сторін були наявні всі правові підстави. Відповідно до рішення Жовтоводського міського суду у справі №176/2459/19 провадження 2/176/80/20 було зареєстровано право власності за [PERSON] 04 листопада 2020 року. Також [PERSON] зазначає, що станом на 13 листопада 2020 року рішення суду, яке слугувало підставою набуття [PERSON] права власності, було чинним та не скасованим. Навіть, станом на 14 лютого 2022 року в Єдиному держаному реєстрі судових рішень є дві дати набрання законної сили вказаного рішення. Відповідно, станом на проведення державної реєстрації рішення суду було чинним та [PERSON] мала всі процесуальні права на відчуження вказаного майна. Жовтоводська міська рада Дніпропетровської області взагалі не була власником майна, не зверталась до суду та не вступала у користування майном. Щодо вимоги позивача про скасування державної реєстрації за [PERSON] відповідач [PERSON] повідомляє наступне. Після укладення договору купівлі-продажу квартири, право власності було зареєстровано за нею. Відповідач [PERSON] вказує на те, що позивач не зазначає, яким чином скасування державної реєстрації квартири за [PERSON] автоматично тягне за собою скасування реєстрації за нею. Звертаючись до суду із позовом керівник Жовтоводської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області не просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу зазначеної квартири, що укладений між [PERSON] та [PERSON] . Але саме ця підстава (договір купівлі-продажу) вказана як основна у праві власності на спірну квартиру. Також, на думку відповідача [PERSON] , позивач не зазначив на яких правових підставах даний договір є нікчемним та відповідно, не потребує визнання його недійсним. Відповідач [PERSON] вважає, що обставини по даній справі свідчать про відчуження нерухомого майна (квартири) особою, яка станом на 13 листопада 2020 року номінально була власником цього майна за документами. Одночасно відповідач зазначає, що позивач взагалі не вказує в позові яким чином Жовтоводська міська рада Дніпропетровської області буде відшкодовувати заподіяні [PERSON] збитки, а саме відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, проведення капітального ремонту квартири, та відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. Враховуючи наведене, відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. 30 червня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду від керівника Жовтоводської окружної прокуратури Геника В.М. надійшла відповідь на відзив [PERSON] , в якій він вважає вимоги відзиву необґрунтованими та безпідставними з наступних підстав. Так, [PERSON] у відзиві вказує на те, що на час укладення договору купівлі-продажу у сторін були наявні усі правові підстави для його укладення, а тому витребування майна не може бути застосовано до спірної квартири. Однак, позивач з такими твердженнями відповідача погодитись не може, з огляду на наступне. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30.10.2020 було поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.04.2020 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора. Під час перебігу апеляційного оскарження судового рішення, останнє не є таким, що набрало законної сили, а у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження зупиняється дія оскаржуваного рішення суду. Оскільки апеляційне провадження з оскарження рішення Жовтоводського міського суду від 23.04.2020 відкрито 30.10.2020, то з вказаної дати зупинено дію даного рішення суду. Разом з тим, після відкриття апеляційного провадження щодо оскарження рішення Жовтоводського міського суду від 23.04.2020, [PERSON] 04.11.2020 звернулась до державного реєстратора Виконавчого комітету Криворізької міської ради Літвінової Т.С. із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі оскаржуваного рішення. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Державний реєстратор Виконавчого комітету Криворізької міської ради Літвінова Т.С. належним чином не провела перевірку відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень на наявність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав і здійснила незаконну державну реєстрацію права власності за [PERSON] на спірну квартиру, на підставі рішення Жовтоводського міського суду від 23.04.2020 у справі №176/2459/19, що не набрало законної сили внаслідок його апеляційного оскарження. За таких обставин, позивач вважає, що державна реєстрація речового права на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] проведена з порушенням ст.ст. 13, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В подальшому, постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.04.2021 скасовано рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.04.2020. Таким чином, [PERSON] не є спадкоємцем за законом після [PERSON] , та відповідно не має установлених законом підстав для набуття права власності на спадкове майно померлої - квартиру [ADDRESS] . Отже, державна реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] є незаконною. За таких обставин, позивач вважає, що правові підстави для укладення договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] відсутні. З аналізу статті 388 ЦК України випливає, що майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року (провадження № 6-251 цс 15). Цей висновок був неодноразово підтриманий Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 05.12.2018 у справах №522/2110/15-ц та №522/2201/15-ц. Позивач вказує на те, що ураховуючи викладене, на підставі п.3 ч.1 ст.388 ЦК України нерухоме майно - квартира [ADDRESS] підлягає витребуванню від [PERSON] , як останнього власника на користь територіальної громади міста Жовті Води в особі Жовтоводської міської ради. За таких обставин, позивач вважає, що позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню, а доводи викладені у відзиві [PERSON] - відхиленню. Також [PERSON] у відзиві вказує на те, що позивачем не ставиться питання щодо визнання договору купівлі-продажу недійсним і не зазначає на якій підставі даний договір є нікчемним. Однак, позивач не погоджується з такими твердженнями відповідача з огляду на наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16-ц (провадження № 14-208цс18) зроблено висновок, що задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективній способом захисту права власника. Отже, у своїй правовій позиції Верховний Суд вказав, що оспорювання договорів (визнання їх недійсними) щодо спірного майна не є ефективним способом захисту, а належним являється витребування манна з чужого незаконного володіння. Позивач вважає, що за таких обставин, позовні вимоги в цій частині заявлено вірно, а доводи, викладені у відзиві [PERSON] підлягають відхиленню. 30 червня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду від керівника Жовтоводської окружної прокуратури Геника В.М. також надійшла відповідь на відзив державного реєстратора виконавчого комітету Криворізької міської ради Літвінової Т.С., в якій він вважає вимоги відзиву необґрунтованими та безпідставними з наступних підстав. Так, державний реєстратор виконавчого комітету Криворізької міської ради Літвінова Т.С. у відзиві вказує на те, що нею вірно проведено держвану реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Однак, з такими твердженнями відповідача позивач не погоджується, з огляду на наступне. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30.10.2020 поновлено строк па апеляційне оскарження рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.04.2020 та відкрито апеляційне провадження у справі №176/2459/19 за апеляційною скаргою прокурора. Під час перебігу апеляційного оскарження судового рішення, останнє не є таким, що набрало законної сили, а у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження зупиняється дія оскаржуваного рішення суду. Оскільки апеляційне провадження з оскарження рішення Жовтоводського міського суду від 23.04.2020 відкрито 30.10.2020, то з вказаної дати зупинено дію даного рішення суду. Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону, державна реєстрація права власності та інших речових прав, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Позивач вважає, що державний реєстратор Виконавчого комітету Криворізької міської ради Літвінова Т.С. належним чином не провела перевірку відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень на наявність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав і здійснила незаконну державну реєстрацію права власності за [PERSON] на спірну квартиру, на підставі рішення Жовтоводського міського суду від 23.04.2020 у справі №176/2459/19, що не набрало законної сили внаслідок його апеляційного оскарження. За таких обставин, державна реєстрація речового права на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , проведена з порушенням ст.ст. 18, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме манно та їх обтяжень», а тому підлягає скасуванню, як проведена не у відповідності до вимог закону. В подальшому, постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.04.2021 задоволено апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області, скасовано рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської від 23.04.2020 та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог. Таким чином, [PERSON] не є спадкоємцем за законом після [PERSON] , та відповідно не має установлених законом підстав для набуття права власності на спадкове майно померлої - квартиру [ADDRESS] . Отже, позивач вважає, що державна реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] є незаконною та підлягає скасуванню. За таких обставин, на думку позивача, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а доводи викладені у відзиві державного реєстратора виконавчого комітету Криворізької міської ради Літвінової Т.С. - відхиленню. 25 липня 2022 року позивачем було подано заяву про заміну статусу особи з відповідача на третю особу, оскільки державний реєстратор Літвінова Т.С. являється неналежним відповідачем за позовною вимогою про скасування реєстраційної дії, а особа, права якої стосувались цієї реєстраційної дії ( [PERSON] ) вже залучена до участі у справі в якості відповідача. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 липня 2022 року у справі залучено державного реєстратора виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Літвінову Т.С. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; підготовче провадження по цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 серпня 2022 року. В судовому засіданні 08 серпня 2022 року представник позивача прокурор Жовтоводської окружної прокуратури Романюк Т.М. позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Від Жовтоводської міської ради на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника Жовтоводської міської ради за наявними у справі документами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 08 серпня 2022 року не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили. Від третьої особи державного реєстратора відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради Літвінової Т.С. на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява про розгляд справи без її участі. Суд, у відповідності до ст.223 ЦПК України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, які повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, доводи сторін, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Із досліджених судом письмових доказів, під час судового розгляду судом встановлено, що квартира [ADDRESS] була передана у приватну власність [PERSON] па підставі свідоцтва про право власності на житло згідно з розпорядженням органу приватизації від 16.01.1999 №3. /а.с.41-42, том №1/ Згідно зі свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис про смерть №337 від 19.05.2018. /а.с.45, том №1/ Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53631046 від 10.10.2018 після смерті [PERSON] . Жовтоводською державною нотаріальною конторою під №63127631 була зареєстрована спадкова справа лише за заявою [PERSON] . Інші особи заяви не подавали. /а.с.40, 52, том №1/ Згідно з постановою державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори Морозюка В.О. від 15.08.2019, останній відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру, після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] не було надано документи, які б підтверджували факт родинних стосунків між нею та померлою. /а.с.46, том №1/ Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року, було встановлено факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] на час смерті останньої, тобто [INFO] та визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] /а.с.21-22, том №1/ Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року було скасовано, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Жовтоводської міської ради, третя особа [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на житлову квартиру в порядку спадкування за законом було відмовлено. /а.с.23-25, том №1/ 04.11.2020 [PERSON] звернулась до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] . /а.с.31-32, том №1/ Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.11.2020 право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано 04.11.2020 за [PERSON] на підставі рішення Жовтоводського міського суду від 23.04.2020. /а.с.28, том №1/ Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 13.11.2020, посвідченого приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В., [PERSON] продала [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] . /а.с.26-27, том №1/ Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.12.2021 квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.2020. /а.с.29-30, том №1/ Жовтоводською окружною прокуратурою до Жовтоводської міської ради було скеровано лист №04/55-1179вих21 від 15.06.2021 про те, що нерухоме майно - квартира [ADDRESS] , не передана територіальній громаді міста у встановленому законом порядку як відумерла спадщина та у подальшому правом власності на неї заволоділи особи незаконним шляхом, без достатніх правових підстав, що свідчить про наявність порушень інтересів держави в особі Жовтоводської міської ради в порядку реалізації прав, у зв`язку з відумерлістю спадщини. /а.с.33-34, том №1/ У відповідь Жовтоводська міська рада листом №2/4-1642-01-13 від 18.06.2021 повідомила про те, що заходи на захист інтересів держави, у тому числі шляхом звернення до суду, за вказаним фактом не вживалися і просили звернутись за захистом прав територіальної громади органи прокуратури. /а.с.35-36, том №1/ Повторно, окружною прокуратурою направлено лист №04/55-1631вих-21 від 15.07.2021 до Жовтоводської міської ради з питанням вжиття заходів щодо визнання спадщини відумерлою та витребування майна з незаконного чужого володіння. /а.с.47-48, том.№1/ Згідно з відповіддю Жовтоводської міської ради № 2/4-1993-01-13 від 28.07.2021 заходи, спрямовані на поновлення порушених прав та інтересів територіальної громади м.Жовті Води, за вказаним фактом шляхом звернення до суду не вживалися та Жовтоводська міська рада не заперечує проти представлення прокуратурою інтересів Жовтоводської міської територіальної громади у суді. /а.с.49, том №1/ Відповідно до ч.3,4 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. На виконання вимог ч.4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» Жовтоводську міську раду листом №04/55-3561вих-21 від 13.12.2021 повідомлено про пред`явлення керівником окружної прокуратури позовної заяви. /а.с.53-55, том №1/ Відповідно до ч.3 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Частиною 4 ст.56 ЦПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. В позовній заяві прокурор зазначає, що порушення інтересів держави полягає у тому, що нерухоме майно - квартира [ADDRESS] не передана територіальній громаді міста у встановленому законом порядку як відумерла спадщина та у подальшому правом власності на неї заволоділи незаконним шляхом, без достатніх правових підстав, що свідчить про наявність порушень інтересів держави в особі Жовтоводської міської ради в порядку реалізації прав у зв`язку з відумерлістю спадщини. Згідно з ч.2 ст.5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Таким чином, з огляду на зазначену норму закону, прокурор може заявити в інтересах держави позов, який виражається в інтересах частини українського народу - членів територіальної громади, якщо захист цих інтересів не здійснює належним чином орган місцевого самоврядування, хоча він, цей орган, покликаний ці інтереси захищати. Конституція України визначає, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; особливості здійснення місцевого самоврядування в місті Києві та Севастополі визначаються окремими законами України (ст.140 Конституції України). Положення ст.60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлюють, що територіальним громадам міст належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, зокрема й житловий фонд. Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Враховуючи вищевикладене, органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Жовтоводська міська рада як розпорядник майна територіальної громади міста Жовті Води та виступає суб`єктом права власності на спірний об`єкт нерухомого майна та зобов`язана здійснювати захист комунальних майнових прав. Так, у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 року №910/3486/18 суд дійшов висновку, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому, прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі 906/506/18, від 11.04.2019 у справі 904/583/18, від 13.02.2019 у справі №914/225/18, від 21.05.2019 у справі 921/31/18. Крім того, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 08.02.2019 у справі 915/20/18 дійшов однозначного висновку про можливість представництва органами прокуратури в суді органів місцевого самоврядування. Суд касаційної інстанції зазначив, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи. При цьому, як зазначено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18 сам факт незвернення до суду уповноваженим органом з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Великою палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі 912/2385/18 наголошено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. При цьому, бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. В даному випадку прокурор дотримався порядку, передбаченого ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду в інтересах держави, що є достатнім аргументом для підтвердження підстав для представництва. Жовтоводською міською радою та її уповноваженими виконавчими органами не вжито належних та ефективних заходів, спрямованих на захист інтересів держави у встановленому законом порядку, у тому числі шляхом звернення до суду. Враховуючи вищевикладене, звертаючись до суду з позовом у даній справі прокурор відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» належним чином обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді та визначив в чому полягає порушення інтересів держави. Щодо вимоги про скасування державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] , проведену за [PERSON] , на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Криворізької міської ради Літвінової Т.В. з одночасним припиненням речових прав [PERSON] на вказану квартиру, суд зазначає наступне. Як встановлено під час судового розгляду рішенням Жовтоводського міського суду від 23.04.2020 у справі №176/2459/19, встановлено факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] на час смерті останньої, та визнано за [PERSON] , право власності на вищезазначену квартиру в порядку спадкування за законом. В подальшому, прокуратурою Дніпропетровської області оскаржено вказане рішення в апеляційному порядку. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30.10.2020 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.04.2020 та відкрито апеляційне провадження у справі №176/2459/19 за апеляційною скаргою прокурора. Відповідно до ч.1,2 ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Тобто, під час перебігу апеляційного оскарження судового рішення, останнє не є таким, що набрало законної сили, а у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження зупиняється дія оскаржуваного рішення суду. Оскільки апеляційне провадження з оскарження рішення Жовтоводського міського суду від 23.04.2020 відкрито 30.10.2020, то з вказаної дати зупинено дію даного рішення суду. Разом з тим, після відкриття апеляційного провадження щодо оскарження рішення Жовтоводського міського суду від 23.04.2020, [PERSON] 04.11.2020 звернулась до державного реєстратора Виконавчого комітету Криворізької міської ради Літвінової Т.С. із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , па підставі оскаржуваного рішення. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч.8 ст.18 вказаного Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 вищевказаного Закону, державна реєстрація права власності та інших речових прав, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Статтею 18 вказаного Закону встановлено, що одним із етапів порядку проведення державної реєстрації є перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень. Державний реєстратор Виконавчого комітету Криворізької міської ради Літвінова Т.С. належним чином не провела перевірку відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень на наявність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав і здійснила незаконну державну реєстрацію права власності за [PERSON] на спірну квартиру, на підставі рішення Жовтоводського міського суду від 23.04.2020 у справі №176/2459/19, що не набрало законної сили внаслідок його апеляційного оскарження. За таких обставин, державна реєстрація речового права на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] проведена з порушенням ст.ст.18, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому підлягає скасуванню, як проведена не у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.04.2021 задоволено апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області, скасовано рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.04.2020 та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Жовтоводської міської ради третя особа: [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на житлову квартиру в порядку спадкування за законом. Вказане рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили та в касаційному порядку не оскаржувалося. Зокрема, рішенням Дніпровського апеляційного суду від 20.04.2021 у справі №176/2459/19 встановлено, що позивачка не надала жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог у частині встановлення факту її проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому підстави для розгляду інших позовних вимог, відсутні, оскільки позивачка не є спадкоємицею після смерті [PERSON] . Згідно зі ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Таким чином, [PERSON] не є спадкоємцем за законом після [PERSON] , та відповідно не має установлених законом підстав для набуття права власності на спадкове майно померлої - квартиру [ADDRESS] . Водночас відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу. Статтею 338 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст.1220 ЦК України). Враховуючи те, що у [PERSON] відсутні спадкоємці за заповітом і за законом, квартира [ADDRESS] , згідно ст. 1277 ЦК України та ст. 338 ЦПК України є відумерлою спадщиною з часу відкриття спадщини та охороняється законом до визнання її відумерлою в судовому порядку. Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Не зважаючи на апеляційне оскарження рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.04.2020 у справі №176/2459/19, між [PERSON] та [PERSON] 13.11.2020 було укладено договір купівлі-продажу, на підставі якого відчужено спірну квартиру на користь останньої. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна відсутні договірні відносини і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (правовий висновок, сформульований у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі №6-2407цс15). Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння, 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. З аналізу змісту наведеного правила випливає, що право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпний перелік підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року у справі № 6-54цс17). За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. З аналізу статті 388 ЦК України випливає, що майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року (провадження № 6-251цс15). Цей висновок був неодноразово підтриманий Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 05.12.2018 у справах № 522/2110/15-ц та № 522/2201/15-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16-ц (провадження № 14-208цс18) зроблено висновок, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Ураховуючи викладене, на підставі п.3 ч.1 ст.388 ЦК України нерухоме майно - квартира [ADDRESS] є відумерлою спадщиною відповідно до закону та підлягає витребуванню від [PERSON] , як останнього власника на користь територіальної громади міста Жовті Води в особі Жовтоводської міської ради. Крім того, втручання держави в право на мирне володіння своїм майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави загалом є предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Перший протокол, Конвенція), що ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року. Практика ЄСПЛ у справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Серков проти України» від 7 липня 2011 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним, чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес, чи є такий захід пропорційним визначеним цілям. Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. У практиці ЄСПЛ напрацьовані три критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу Конвенції, а саме: втручання має бути законним, відповідати суспільним інтересам та бути пропорційним переслідуваним цілям. З огляду на характер спірних правовідносин, не вбачається невідповідності втручання держави у право власності відповідача критеріям правомірного втручання у право на мирне володіння майном. Витребування спірного майна на користь позивача відповідає критерію законності: витребування із її власності спірного майна здійснюється на підставі норми статті 388 ЦК, яка відповідає вимогам доступності, чіткості, передбачуваності, офіційний текст якої є публічним та загальнодоступним. Сумніви відповідача у правильності тлумачення та застосування цієї норми судами не можуть свідчити про незаконність втручання у право власності. Одним із елементів дотримання принципу пропорційності при втручанні у право на мирне володіння майном є надання справедливої та обгрунтованої компенсації. Відповідач не позбавлений права в подальшому звернутись до суду із відповідним позовом про відшкодування йому компенсації вартості витребуваного майна та збитків, що сприятиме дотриманню принципу пропорційності. Ураховуючи викладене, на підставі п.3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, суд приходить до висновку, що спірне майно підлягає витребуванню від [PERSON] на користь Жовтоводської міської ради, як розпорядника майна територіальної громади м.Жовті Води, яка є дійсним власником спірної квартири як відумерлої спадщини відповідно до закону. Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 15.03.2017 у справі № 916/2130/15, а також у постанові від 25.01.2017 у справі №916/2131/15, від 21.11.2018 у справі №674/31/15-ц (Верховний Суд). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі: 6810 грн. - сплачених позивачем при звернені з позовом до суду та 1135 грн. - за подання заяви про забезпечення позову, всього 7945 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved