Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , в якому просила поділити житловий будинок та земельну ділянку шляхом виділення в натурі частки зі складу спільної часткової власності, а саме - [PERSON] виділити в натурі у приватну власність як окремий об`єкт нерухомості 37/100 частини житлового будинку загальною площею 28,7 кв.м., житловою площею 21,9 кв.м., а саме - коридор 6,8 кв.м.; житлова кімната 8,6 кв.м.; житлова кімната 13,3 кв.м.; хлів «Г»; вбиральня «Д» та 0,0361 га частини земельної ділянки (кадастровий номер 6810100000:04:004:0422), що знаходяться за адресою [ADDRESS] ;припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 37/100 частини житлового будинку та земельну ділянку 0,0361 га, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . З жовтня 2014 позивач [PERSON] та її двоє малолітніх дітей проживають в окремій частині будинку по [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування частини житлового будинку та частини земельної ділянки від 21.10.2015 року, « [PERSON] » - [PERSON] передала «Обдарованій» - [PERSON] , 37/100 частини житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , та 37/100 частини земельної ділянки, за тією ж адресою, загальною площею 0,0822га (план поділу земельної ділянки - 0,0306га, 0,0361га, 0,0155га), яка передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка). При цьому, частки в нотаріуса 37/100 та 63/100 визначались із врахуванням можливого в подальщому поділу на двох власників, оскільки будинок фактично,використовується сторонами, як два самостійні об`єкти, зокрема, мають два окремі входи. На іншу частина будинку та земельну ділянку, а саме в частині 63/100, [PERSON] залишила заповіт на ім`я відповідача [PERSON] (обставини встановлені рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.06.2020 року справа № 686/22813/18), - а саме даними спадкової справи № 15/2019 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що неповнолітній [PERSON] , 2006 року народження в інтересах якого діє [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину після смерті заповідача [PERSON] на все майно останньої. В жовтні 2015 року було замовлено та виготовлено технічний паспорт на вище згаданий житловий будинок, де вказано два співвласника: [PERSON] і [PERSON] , та разом було замовлено висновок спеціаліста щодо можливості поділу будинку в [ADDRESS] . 29.10.2015 року, відповідно до висновку спеціаліста № 33/15, було констатовано, що поділ в зазначеному будинку є технічно можливим і вищезазначений поділ співпадає з фактичним та історично складеним порядком користування домоволодінням. На загальній земельній ділянці 0,082га розташовано житловий будинок, хлів-гараж з літньою кухнею та хлів, при цьому хоча житловий будинок і має два окремі входи та окрему каналізацію, але електропостачання та теплопостачання одне на весь будинок, що і стало однією з головних причин звернення [PERSON] до суду. Позивач та відповідач окремо та на свій розсуд використовують свою частину будинку, а що стосується господарських будівель, то вони розмежовані між собою у відповідності до часток у будинку, [PERSON] користується хлівом. 13.01.2016 року в Державному земельному кадастрі зареєстровані зміни щодо поділу земельної ділянки на три частини (за бажанням [PERSON] ), зокрема, - 0,0306га, 0,0361га та 0,0155га. З 2015 р. до 2018 року, ще за життя [PERSON] , позивач добудувала до своєї частини будинку житлову кімнату 10,6 кв. м., кухню 7,8 кв. м., ванну 3,0 кв. м. та коридор 2,9 кв. м., загальна площа частини будинку [PERSON] склала 53,0 кв. м., з них 23,9 кв. м. житлова і 29,1 кв. м. допоміжна. 25.09.2018 року [PERSON] отримала новий технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла і її спадкоємцем є [PERSON] . Позивачка бажає поділити житловий будинок та земельну ділянку, шляхом поділу виділення в натурі частки зі складу спільної часткової власності, в окремий об`єкт нерухомого майна, однак в позасудовому порядку не має можливості це зробити в зв`язку з напруженими відносинами з відповідачем. Відповідач не сплачує комунальні послуги, ведуть антисоціальний спосіб життя, шумлять, а позивачка проживає з двома малолітніми дітьми, змушена працювати на декількох роботах, щоб не відключили тепло та електроенергію за борги. Такий стан порушує право позивачки на реалізацію своїх повноважень як власника об`єкта нерухомого майна. [PERSON] як співвласник домоволодіння, бажає юридично виділити в натурі свою частку в окремий об`єкт нерухомого майна, оскільки хоче незалежно від волі іншого співвласника повноцінно користуватись та розпоряджатись своїм майном, але в досудовому порядку поділити житловий будинок та земельну ділянку, шляхом виділення в натурі частки зі складу спільної часткової власності, не має змоги, а тому вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Згідно вищезгаданого Технічного висновку спеціаліста № 33/15 від 29.10.2015 року належні позивачу та відповідачу приміщення фактично виділені та відокремлені в натурі в частках, а саме: 37/100\~часток (загальною площею 28,7 кв.м., житловою площею 21,9 кв.м.) коридор 6,8 кв.м.; житлова кімната 8,6 кв.м.; житлова кімната 13,3 кв.м.; хлів «Г» та вбиральня «Д»; 63/100\~часток (загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 22,5 кв.м.) житлова кімната 12,5 кв.м.; житлова кімната 10,0 кв.м.; коридор 11,2 кв.м.; кухня 7,8 кв.м.; ванна 3,1 кв.м.; коридор 2,9 кв.м.; хлів-гараж з літньою \~кухнею «Б». Як уже\~встановлено рішенням\~Хмельницького міськрайонного\~суду від\~25.06.2020\~року у\~справі №\~686/22813/18, - земельна ділянка поділена на 3 (три) різних земельних ділянки та зареєстровані на двох власників (позивача та відповідача): - земельна ділянка (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) РНОНМ [NUMBER] кадастровий номер 6810100000:04:004:0420 площею 0,0155 га зареєстрованою 13.01.2016 року управлінням Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області: -земельна ділянка (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) РНОНМ [NUMBER] кадастровий номер 6810100000:04:004:0422 площею 0,0361 га зареєстрованою 13.01.2016 року управлінням Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області; -земельна ділянка (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) РНОНМ [NUMBER] кадастровий номер 6810100000:04:004:0421 площею 0,0306 га зареєстрованою 13.01.2016 року управлінням Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області. Позивач [PERSON] ще за життя та згоди дарувальника отримала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яку за життя поділила [PERSON] на три частки, а саме\~на 0,0361\~га (кадастровий номер 6810100000:04:004:0422), саме на ту частину де знаходиться її половина житлового будинку і яку вона просить закріпити за нею. Неможливість досудового врегулювання спору стала причиною звернення до суду. Позивач та іі представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задоволити. Усно уточнили про необхідність виділення 37/100 частини земельної ділянки(кадастровий номер 6810100000:04:004:0422) площею 0,0361 га за адресою [ADDRESS] для обслуговування виділеної частини житлового будинку. Відповідач повідомлений про час та дату судового засідання в установленому порядку, не забезпечив своєї явки чи явки представника. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходили, що є підставою для розгляду справи в заочному порядку та винесення заочного рішення, при відсутності заперечень зі сторони позивача та його представника. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідаючи їм правовідносини. Позивач та відповідач є співвласниками об`єктів нерухомого майна, а саме житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0361 га, кадастровий номер 6810100000:04:004:0422 за адресою [ADDRESS] , у відповідних частках 37/100 та 63/100. Дані факти підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину від 23.01.1976 року щодо належності нерухомості [PERSON] ; копією договору дарування частини житлового будинку від 21.10.2015 року, щодо набуття [PERSON] права на частку нерухомості 37/100; копією витягну з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з датою формування 03.09.2018 року щодо підтвердження права спільної часткової власності [PERSON] на 37/100 земельної ділянки та [PERSON] на 63/100 земельної ділянки з кадастровим номером 6810100000:04:004:0422, площею 0,0361 га за адресою [ADDRESS] . [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, що підтверджується даними спадкової справи №15/2019, та прийняв спадщину в установленому порядку. Даний факт підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.06.2020 року у справі №686/22813/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договорів дарування недійсними, та не підлягає доведенню в порядку передбаченому ст.82 ЦПК. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.06.2020 року у справі № 686/22813/18, встановлено, що земельна ділянка поділена на 3 (три) різних земельних ділянки та зареєстровані на двох власників (позивача та відповідача): - земельна ділянка (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) РНОНМ [NUMBER] кадастровий номер 6810100000:04:004:0420 площею 0,0155 га зареєстрованою 13.01.2016 року управлінням Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області: -земельна ділянка (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) РНОНМ [NUMBER] кадастровий номер 6810100000:04:004:0422 площею 0,0361 га зареєстрованою 13.01.2016 року управлінням Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області; -земельна ділянка (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) РНОНМ [NUMBER] кадастровий номер 6810100000:04:004:0421 площею 0,0306 га зареєстрованою 13.01.2016 року управлінням Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області. За висновком експерта, що складений 14.06.2022 року позивачу приміщення фактично виділені та відокремлені в натурі в частках, а саме: 37/100\~часток (загальною площею 28,7 кв.м., житловою площею 21,9 кв.м.) коридор 6,8 кв.м.; житлова кімната 8,6 кв.м.; житлова кімната 13,3 кв.м.; хлів «Г» та вбиральня «Д». Технічний стан несучих та огороджувальних конструкцій домоволодіння по [ADDRESS] розцінюється як нормальний. Домоволодіння є таким, що відповідає будівельним нормам. Будь-які клопотання про проведення експертизи земельних ділянок суду не заявлялись. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому кредитор вправі обрати спосіб захисту, що наданий йому\~законом, на власний розсуд. За змістом\~ст. 5 ЦПК України\~застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Складовими елементами права власності є володіння, користування та розпорядження майном. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з статтею 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~статті 356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Виходячи з аналізу змісту норм статей\~183,\~358,\~364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Згідно роз`яснень, що містяться в п.6 Постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (далі Постанова Пленуму ВСУ №7 1991р.) в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку за наявності технічної можливості. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Виділ, маючи складну процедуру здійснення, припиняє право спільної часткової власності даного суб`єкта, що може не відповідати його інтересам. Інститутом, що дозволяє кожному співвласникові розширити обсяг повноважень щодо своєї частки, залишаючись при цьому співвласником, є домовленість про порядок володіння та користування майном. Відповідно до\~статті 88 ЗК України\~володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Як роз`яснено в\~пункті 18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають)\~або виплати\~рештою учасників\~грошової компенсації\~за цю\~частку \~при \~неможливості \~її \~виділення та\~ отримання\~ \~в \~ його\~володіння,\~ користування\~ частини\~ спільної\~земельної ділянки,\~ що\~відповідає \~розміру \~його \~частки. Розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил тощо. Відповідно до\~частини першої статті 318 ЦК\~кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Отже, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята\~статті 319 ЦК). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про під ставність заявленого позову. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Виділ, маючи складну процедуру здійснення, припиняє право спільної часткової власності даного суб`єкта. Інститутом, що дозволяє кожному співвласникові розширити обсяг повноважень щодо своєї частки, залишаючись при цьому співвласником, є домовленість про порядок володіння та користування майном. Судові витрати по справі у виді судового збору підлягають стягненню зі сторони відповідача в порядку передбаченому тс.141 ЦПК.

Outcome: approved