Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

05 січня 2022 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява адвоката Антіховича Володимира Володимировича в інтересах [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки останній не виконує батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини, тобто ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків. Крім цього позивач прохає судові витрати покласти на відповідача. В позовній заяві представник позивача зазначає, що 19 липня 2014 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб. [INFO] у них народився син - [PERSON] . 11 квітня 2016 року рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області шлюб між ними було розірвано. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 квітня 2015 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина, [PERSON] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.03.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Станом на 03.07.2020 року за відповідачем рахувалася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 42082,26 грн. Не бажаючи належним чином виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини та сплачувати аліменти, в 2020 році [PERSON] подав до суду позовну заяву про зобов`язання провести перерахунок заборгованості, яка утворилась внаслідок несплати аліментів, зменшення розміру аліментів та встановлення розстрочки зі сплати заборгованості по аліментах. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 листопада 2020 року позов задоволено частково, зменшено розмір аліментів, враховуючи те, що на утриманні [PERSON] знаходяться інші діти. На теперішній час відповідач припинив спілкування з дитиною, участі у її вихованні та розвитку не бере, не турбується про її матеріальний стан, коштів на утримання сина не надає. Таким чином відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому позивач прохає суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо його неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . 26 квітня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій [PERSON] зазначив, що аліменти на утримання дитини сплачує вчасно, участь у вихованні сина не приймає через пряму заборону позивача на зустрічі з дитиною, а також переховування сина, що полягає у системній зміні місця проживання без такого повідомлення, направлення дитини на навчання до школи-інтернату без згоди батька. До того ж відповідач виховує двох дітей від попередніх шлюбів, належно виконує свої батьківські обов`язки, не має шкідливих звичок, працевлаштований. Зазначає, що кошти, отримані позивачем на утримання дитини, не використовувались нею за цільовим призначенням, натомість позивач передала дитину до школи-інтернату на державне утримання. Крім цього, відповідач подав до суду клопотання про призначення у справі судово-медичної та молекулярно- генетичної експертизи на визначення біологічного батьківства. 10 травня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача, адвокат Антіхович В. В зазначив, що [PERSON] протягом тривалого часу не сплачував аліменти, в результаті чого утворилася заборгованість. Лише після підняття питання про позбавлення його батьківських прав, почав активно погашати заборгованість зі сплати аліментів. Щодо участі відповідача у вихованні дитини зазначає, що з моменту народження сина, відповідач не виявляв жодного інтересу та не спілкувався з ним. Вихованням сина позивач займалася самостійно, без будь-якої допомоги відповідача. Твердження відповідача про те, що він не міг бачитися та спілкувалися з дитиною, не відповідає дійсності, оскільки його син щодня ходив до дитячого садочку та школи. Зазначає, проблеми відповідача по сплаті аліментів та ухилення від виконання батьківських обов`язків були і з першою його дружиною, з якою вирішувалося питання щодо утримання спільної дитини від попереднього шлюбу. Крім цього, відповідач від самого народження дитини не мав сумнівів з приводу того, чи є [PERSON] його сином, а навпаки, підтверджував зворотнє. [PERSON] свідомо ігнорує свій обов`язок як батька, не турбується про рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 січня 2022 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 травня 2022 року залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Білицької селишної ради Полтавського району Полтавської області. Відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про призначення у справі судово-медичної та молекулярно-генетичної експертизи, оскільки факт біологічного батьківства не належить до предмету доказування в цій справі. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21 червня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач, [PERSON] та її представник, [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву, в якій прохав розгляд справи проводити без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає задовольнити. Відповідач, [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак 06 липня 2022 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав повністю та проти задоволення позову про позбавлення його батьківських прав не заперечує. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник органу опіки та піклування Білицької селишної ради Полтавського району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про дачу, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій прохав розгляд справи провести без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом установлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Батьки дитини не перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі. Також судом установлено, що 10 липня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №165. Після шлюбу позивач змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 26). [PERSON] проживає разом із матір`ю, та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Жуківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області № 298 від 14.08.2020 року (а.с. 11). На підставі рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 квітня 2015 року по справі №532/425/15-ц із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття (а. с. 12). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, згідно виконавчого листа № 2/532/213/2015 від 06.04.2015 року, виданого Кобеляцьким районним судом Полтавської області, про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , станом на 01 травня 2018 року [PERSON] мав заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 30 151,95 грн (33 903,00 грн - нараховано аліментів, 3751,05 грн - сплачено) . Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 липня 2020 року становила 42 082,26 грн. Станом на 13 вересня 2021 року заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] погашена в повному обсязі (а.с. 14-15, 58-59). Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 листопада 2020 року по справі № 532/859/20, зменшено розмір аліментів, присуджених 06.04.2015 року рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист у справі за № 2/532/213/2015, виданий Кобеляцьким районним судом Полтавської області від 06 квітня 2015 року (виконавче провадження ВП № 47352373) відкликано (а.с. 17-20). На підставі рі- шення видано виконавчий лист, що був пред`явлено до виконання (ВП № 65890401 від 24.06.2021 року). За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП, виконавче провадження №АСВП 47352373, дата відкриття 24.04.2015 року, станом на 28 грудня 2021 року завершено. Виконавче провадження №АСВП 65890401, дата відкриття 24.06.2021 року, станом на 28 грудня 2021 року відкрито (а.с. 13, 127-131, 143-151). Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] - димирівни, складеним депутатом Щербанівської сільської ради Красовською О. П. вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживає її чоловік, [PERSON] , [INFO] та діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] перебуває у декретній відпустці та отримує соціальні виплати (а.с. 21). [PERSON] жодного разу за вказаною адресою не приїжджав, з сином не спілкувався, участі у його вихованні не брав. Догляд і матеріальне забезпечення [PERSON] взяла на себе його мати (а.с. 189). Родина позивача проживає в квартирі, яка забезпечена комунікаціями, наявна побутова техніка, для дітей є ігрова зона. У старшого сина, [PERSON] є окрема кімната, в якій створені всі умови для сну, відпочинку та навчання (а.с. 22). За місцем роботи [PERSON] зарекомендувала себе позитивно, скарг від колег не надходили. У дитсадку та школі, [PERSON] зарекомендував себе дружньою та ввічливою дитиною (а.с. 23-25). Рішенням виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області від 26 травня 2022 року № 89 затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина, [PERSON] , [INFO] , оскільки батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: не цікавиться життям та розвитком дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не підтримує матеріально, участі у вихованні сина не брав (а.с. 185-187). Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення будь-кого з батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Судом встановлено, що відповідач, свідомо допускає ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не створює умов для життя і навчання та підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною, доказів того, що він бажає, але не має можливості бачитись із дитиною, брати участь у її вихованні суду не надано. Крім цього, саме на свідоме ухилення від батьківських обов`язків свідчить те, що навіть після подачі позву до суду ( 05 січня 2022 року) позивачем, відповідач не вживає заходів для встановлення спілкування із дитиною. Крім цього, на свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків свідчить також те, що відповідач 06.07.2022 року подав до суду заяву про визнання позову та на момент прийняття рішення у справі подану заяву не відкликав. За таких обставин, суд приходить до висновку, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо малолітнього сина є підставою для позбавлення його батьківських прав. Згідно із ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2. ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що аліменти на утримання сина з відповідача вже стягуються, а вимога про стягнення аліментів у іншому розмірі чи іншим способом позивачем не заявлялась, суд не вбачає підстав для вирішення питання стягнення аліментів у цій справі. В порядку ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Позивачем [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 908 грн 00 коп, а тому із відповідача [PERSON] , який визнав позов до початку розгляду справи по суті, на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків сплаченого судового збору, що складає 454 грн. Інші 50 відсотків сплаченого судового збору відповідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved