Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

10.08.2022 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення обмежувального припису, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] з покладенням на нього наступних обов`язків: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , заборонити наближатися на відстань ближче 100 м до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування [PERSON] , заборонити вести листування, телефоні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видати строком на 6 місяців. У своїй заяві [PERSON] вказує, що вона перебуваю у шлюбі з [PERSON] , від шлюбу має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом спільного проживання вона постійно потерпає від домашнього насилля. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. У стані алкогольного сп`яніння веде себе неадекватно, агресивно, влаштовує сварки, конфлікти із застосуванням нецензурної лексики, ображає та принижує її, погрожує фізичною розправою, виганяє з дому. Вказані дії він вчиняє у присутності дітей. Вона кілька років терпіла знущання з боку кривдника, сподіваючись, що його поведінка зміниться заради дітей, проте вона постійно знаходиться в стресовому стані, почувається в небезпеці, страждають діти. З приводу неправомірних дій [PERSON] заявник неодноразово зверталася до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її чоловік постійно зловживає алкоголем, у стані сп`яніння становиться агресивним, ображає її, висловлюється нецензурною лайкою, піднімає на неї руку. Усе проходить на очах дітей, у дитячому садочку пропонували звернутися до дитячого психолога. Крім того, через безвідповідальну поведінку чоловіка дочка отримала травму на дитячому майданчику, оскільки він був у стані алкогольного сп`яніння та неналежним чином доглядав за нею. Наразі вона звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У судовому засіданні відповідач проти задоволення заяви заперечував. Він пояснив, що наразі проживають разом у будинку його матері, яка також проживає з ними, іншого житла немає. Пояснив також, що інколи дозволяє собі після роботи випити бокал пива, а дружина відразу вчиняє сварку та постійно його провокує на конфлікт, не заперечує, що під час сварок виражався нецензурною лайкою, штовхнув дружину. Щодо травмування дочки почувається винним, оскільки не зміг втримати її коли вона підіймалася по драбині, але заперечує стан сп`яніння. Не заперечує щодо заборонного припису, якщо дружина виїде з будинку його матері та проживатиме окремо. Суд вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази прийшов до наступних висновків. 06.09.2013 року сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] . Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/4141/20 від 18.09.2020 року провадження у справі у відношенні [PERSON] в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2022 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП. Згідно постанови 05.07.2022 року [PERSON] , знаходячись за адерсою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме вдарив свою дружину в присутності дітей. Також, 05.07.2022 року відносно [PERSON] були виписані термінові заборонні приписи стосовно кривдника, постраждалі особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копіями вказаних приписів, оригінали яких були дослідженні судом безпосередньо у судовому засіданні. Крім того, 30.07.2022 року відносно [PERSON] був виписаний терміновий заборонний припис стосовно кривдника,постраждала особа [PERSON] . Відповідно до статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до пунктів 3, 6, 7, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі №369/7782/19 (провадження № 61-21337св19) зроблено висновок, що «відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Судом встановлено, що між подружжям стосунки напружені та неприязні, наразі дружиною до подана заява про розірвання шлюбу. З досліджених в судовому засіданні доказів убачається наявність конфлікту, неприязного відношення заінтересованої особи до заявника. Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Ураховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] , який не спростовував доводи заявниці. У силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved