Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] , зареєстрованого 23 березня 2021 року Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №238, посилаючись на те, що з середини 2021 року позивач з відповідачем проживають окремо, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння між ними, відмінності поглядів на сімейні відносини і сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Втрачено всі фізичні та духовні зв`язки між нами. На даний момент мають окремий бюджет, шлюб існує формально. Збереження сім`ї неможливо, і суперечить інтересам позивача, а саме збереження його фізичного та психічного здоров`я, а також честі та гідності. Позивач, який є громадянином держави Ізраїль, у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлена судом своєчасно і належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, та через свого представника адвоката Александрова О.О. Представник позивача надав належним чином завірену копію клопотання, в якому позивач просить суд розглядати справу за його відсутності. Представник позивача надав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка, повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку (конверт повернувся з позначкою адресат відсутній за вказаною адресою), і шляхом публікації оголошення про виклик до суду відповідача на офіційному сайті Комунарського районного суду м.Запоріжжя, у судове засідання не з`явилася. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~свідоцтва про\~одруження серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 23.03.2021\~рокуОлександрівським\~районним у\~місті Запоріжжі\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Дніпро), 23.03.2021року\~сторони зареєстрували\~шлюб,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~за №238\~(а.с.7). Судом також встановлено, що сім`я розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем в Україні здійснюється з урахуванням норм Закону України «Про міжнародне приватне право». Згідно з ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умов, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. між сторонами немає жодних розбіжностей щодо останнього місця проживання подружжя Україна. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і інші документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved