Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , житель [ADDRESS] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яка зареєстрована по [ADDRESS] та просить: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 26.10.2022 у виконавчому комітеті Росохацької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7; малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з батьком [PERSON] . В позовній заяві зазначено, що 26 жовтня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області за актовим записом № 7. Від шлюбу в них народилося дочка [PERSON] , [INFO] . З самого початку подружнього життя у них склалися хороші сімейні відносини. Однак із-за матеріальних труднощів, які виникли в сім`ї дружина вирішила поїхати на роботу до Італії. З того часу відносини між ними погіршилися. Виявилося, що у них різні характери та погляди на сім`ю, їм важко ужитися один з одним, все спільне сімейне життя полягає в тому, що дружина дорікає, що позивач не може забезпечити сім`ю матеріально. Крім того, у них різні погляди на питання організації побуту, складно знайти компроміс для підтримки тривалих, гармонійних відносин. На даний час зі слів відповідачки позивачу стало відомо, що вона влаштувала особисте своє сімейне життя з іншим чоловіком, а тому повертатися у сім`ю не бажає. Позивач неодноразово намагався налагодити сімейні відносини, однак кожна їхня спроба закінчувалася конфліктом, що негативно впливає на психічний стан їхньої дочки. Позивач вважає, що з відповідачкою не може створити міцну сім`ю, оскільки вони втратили почуття любові та поваги одне до одного та на протязі тривалого часу не підтримують будь-які сімейні відносини. Позивач вважає, що сім`я розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам малолітньої дитини. Провадження у справі відкрито 06.06.2022, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 29.06.2022. Ухвалою суду від 29 червня 2022 року залучено до участі в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування, в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради (м. Городенка вул. Шевченка, 77). Відповідно до висновку Служби у справах дітей Городенківської міської ради від 28.07.2022 - доцільним є визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , біля батька - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 04.08.2022 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 10.08.2022 року. Сторони у судове засідання 10.08.2022 не зв`явилися. Позивач [PERSON] у поданій заяві від 04.08.2022 зазначив, щоб судовий розгляд проводити у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 05.07.2022 на електронну адресу суду ВХ ЕП № 2038/22 подала заяву, у якій просила суд проводити розгляд справи у її відсутності, спору щодо місця проживання неповнолітньої дочки у неї із позивачем немає, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить задоволити. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служби у справах дітей Городенківської міської ради до суду поступив висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] та клопотання про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей. Висновок органу опіки та піклування Служба у справах дітей підтримує в повному обсязі. Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 26 жовтня 2002 року виконкомом Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 7 від 26 жовтня 2002 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26 жовтня 2002 року виконкомом Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. У шлюбі в сторін народилася дочка, [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 28.09.2010. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач в судове засідання не з`явилась, проте надала письмові пояснення, де зазначила, що позов визнає в повному обсязі. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Що стосується вимог позивача щодо визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , суд приходить до наступного. У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом . Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України). Актом обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 18.07.2022 року № 15-197 встановлено, що обстежуваний [PERSON] з малолітньою дочкою проживають у житловому будинку по [ADDRESS] . Умови проживання визнані добрими. Згідно довідки-характеристики від 18.07.2022 №15-197, виданої на громадянина [PERSON] , [INFO] , Росохацьким старостинським округом, вбачається що гр. [PERSON] , проживає без реєстрації місця проживання в [ADDRESS] . Серед жителів села користується повагою та авторитетом. Сумлінний, добросовісний, скарг на даного громадянина не поступало. Згідно протоколу бесіди від 12.07.2022 з дитиною [PERSON] , з`ясовано, що [PERSON] проживає разом з батьком. Останні 4 роки мама перебуває за кордоном в Італії. Час від часу мама телефонує до дитини та дає подарунки. Відколи мама за кордоном, [PERSON] постійно проживає із батьком, якого дуже любить і хоче надалі проживати із ним. Батько їй завжди допомагає по навчанню. [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення засідання. Висновком органу опіки та піклування Городенківської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради від 28 липня 2022 року № 399, стверджено, що з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дітей, орган опіки та піклування Городенківської міської ради, взявши до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини від 20.07.2022 № 49, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] біля батька - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи всі обставини справи в сукупності, діючи винятково в інтересах дітей, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112, 114, 160-161 Сімейного Кодексу України, ст. 29 ЦК України,

Outcome: approved