Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

У липні 2022 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовна заява обґрунтована тим, що позивачем здійснюється надання житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Відповідачу на праві приватної власності належить нежитлове приміщення [ADDRESS] . Оскільки відповідачем не вноситься оплата за житлово-комунальні послуги, позивач просить стягнути з відповідача борг з врахуванням штрафних санкцій в розмірі 14585,62 грн. Ухвалою суду від 03.08.2022 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації №326 від 31.03.2006 року з додатком, авізо №1 від 01.07.2006 житловий будинок [ADDRESS] переданий ТОВ «НОВОБУДОВА» в експлуатацію та обслуговування. Відповідач є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] , оскільки відповідно до додаткової угоди про внесення змін до договору № КНТР-10294/нж про участь у фонді фінансування будівництва від 06.12.2005 отримала право вимоги за договором про участь у фонді фінансування будівництва. Положеннями ч.4 ст. 319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або Законом. Відповідно до ст. ст.360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. 01.11.2010 між Відповідачем та Позивачем укладено Договір №3 про надання комунальних послуг, послуг з технічного обслуговування спільних інженерних мереж та участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, згідно п.п.2.2.3. якого Відповідач зобов`язався сплачувати за комунальні послуги, відшкодовувати витрати на утримання будинку та прибудинкової території пропорційно займаній площі згідно розрахунку не пізніше 20-го числа поточного місяця. Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 19 грудня 2019 року ГОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. 01.06.2020 між Позивачем та уповноваженими зборами співвласників багатоквартирного будинку особами укладено Договір №16/37 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.06.2020. Відповідно ст.4.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі Закон №417) власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку - це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче- огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (ст. 1 Закону №417). Відповідно до ст. 7 Закону №417 співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Утримання майна власників квартир/нежитлових приміщень (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Крім того, відповідно до ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та рішення Конституційного суду України від 02.03.2004 №4-рп/2004 власники квартир (нежитлових приміщень) багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язані браги участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. У Будинку, зокрема і у нежитловому приміщенні №2, Позивачем протягом спірного періоду безперебійно надавалися житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами, створюється об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. В ст. 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Статтею 20 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Оскільки відповідач є власником квартири у багатоквартирному будинку, то відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України « Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» вона є співвласником цього будинку та зобов`язана оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Звертаючись до суду з заявленим позовом, позивач вказує на те, що відповідачем не виконується обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг. Враховуючи вищевикладене, період заборгованості, протягом якого у Відповідача утворилась заборгованість перед позивачем починається з 01.04.2021 по 01.08.2022, розмір якої згідно з наданим розрахунком заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги становить 12 101 грн. Відповіді до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, відповідач не належним чином виконує свої зобов`язання перед позивачем з оплати спожитих послуг з обслуговування та утримання будинку, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості борг відповідача за період з 01.04.2021 по 01.08.2022 становить 14585,62 грн, з яких: основний борг з 01.04.2021 по 01.08.2022 становить 12101,16 грн., 3% річних від простроченої суми за період з 01.04.2021 по 01.02.2022 в розмірі 678,18 грн., індекс інфляції за період з 01.04.2021 по 01.02.2022 в розмірі 1806,28 грн. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України перебачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, в порушення вимог ст.81 ЦПК України відповідач на надав суду докази на спростування зазначених тверджень. Оскільки відповідач не виконує свій обов`язок по оплаті послуг з обслуговування та утримання будинку, то суд приходить до висновку про стягнення з нього на користь позивача суми заборгованості з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат. Крім того, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved