Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

Заявниця [PERSON] 03 серпня 2022 року звернулася з заявою до Котовського міськрайонного суду Одеської області, за участі заінтересованих осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просить встановити факт, що вона, [PERSON] , [INFO] , постійно проживала з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу з 07 січня 2017 року і до часу його смерті, тобто до [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, 13 листопада 1992 року між заявницею та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб. В шлюбі у них народилося троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 02 жовтня 2002 року шлюб між заявницею та [PERSON] був розірваний. Проте, після розлучення й по теперішній час, ні [PERSON] , ні [PERSON] більше ні з ким в зареєстрованих шлюбах не перебували та не перебувають. 07 січня 2017 року її колишній чоловік [PERSON] запропонував їй проживати разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , на що вона надала свою згоду, внаслідок чого проживала з ним по день його смерті, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, здійснювали спільні покупки та несли витрати, фактично підтримували між собою шлюбні відносини, як чоловік з дружиною, хоча в зареєстрованому шлюбі не перебували, заявниця вважала його своїм чоловіком, а він її дружиною. [PERSON] , [INFO] був військовослужбовцем Збройних сил України, солдатом, навідником військової частини [NUMBER] , в результаті військового нападу РФ, під час виходу з оточення попав під обстріл противника, отримав поранення не сумісне з життям та загинув в період бойових дій 24 лютого 2022 року в Херсонській області, що підтверджується, сповіщення сім`ї № 29 від 21 березня 2022 року за вих. № 864. 28 липня 2022 року Подільським відділом ДРАЦС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) був складений актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у віці 52 роки та видано свідоцтво про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0110 га., кадастровий номер: 5122984200:01:002:0775, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області. В зв`язку з тим, що з 07 січня 2017 року до дня смерті заявниця проживала з померлим однією сім`єю, разом вела спільне господарство, була пов`язана з ним спільним побутом, тому за законом заявниця є спадкоємицею четвертої черги після його смерті. За життя, [PERSON] заповіту не складав. Крім заявниці, іншими спадкоємцями за законом є їх спільні діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які не заперечують, щоб [PERSON] приймала спадщину після смерті їх батька та оформляла вищезазначене спадкове майно у вигляді земельної ділянки на себе, спір між ними відсутній. Однак при зверненні до приватного нотаріуса щоб подати заяву про прийняття спадщини, однак в зв`язку з відсутністю документів підтверджуючих родинних відносин зі спадкодавцем (свідоцтво про шлюб), а також документів, які б підтверджували факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, тому нотаріусом їй було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Заявниця у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій підтримала вимоги заяви та просила її задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали заяви в якій просили розгляд справи проводити без їх участі, проти заявлених вимог не заперечували. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з такого. Згідно вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] був військовослужбовцем Збройних сил України, солдатом, навідником військової частини [NUMBER] , в результаті військового нападу РФ, під час виходу з оточення попав під обстріл противника, отримав поранення не сумісне з життям та загинув в період бойових дій 24 лютого 2022 року в Херсонській області, що підтверджується, сповіщення сім`ї № 29 від 21 березня 2022 року за вих. № 864. 28 липня 2022 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) був складений актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Липецьке Подільського (колишня назва Котовського) району Одеської області, який помер [INFO] у віці 52 роки та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . На момент смерті, [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області за № 221 від 06.04.2022. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, а саме на: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0110 га, кадастровий номер: 5122984200:01:002:0775, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, належить йому на праві приватної власності, на підставі ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області про затвердження мирової угоди від 23.03.2020 по справі № 505/2776/17, зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 05.06.2020 державним реєстратором Балтської міської ради Одеської області Стерницьким Сергієм Федоровичем, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2096661851229, номер запису про право власності/довірчої власності: 36813113. З 13 листопада 1992 року [PERSON] , [INFO] , перебував у шлюбі з [PERSON] , який було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 02 жовтня 2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Котовського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 61. Від шлюбу у них народилося троє дітей - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 жовтня 2003 року, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Котовського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 334), [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 жовтня 1995 року, видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Котовської міської Ради народних депутатів Одеської області) та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 серпня 2003 року, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Котовського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 76). Після розірвання шлюбу й по теперішній час, ні [PERSON] , ні [PERSON] більше ні з ким в зареєстрованих шлюбах не перебували та не перебувають, що підтверджується Повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за №№ 00036564505, 00036564346 від 19 серпня 2022 року. Заявниця вказувала, що вона з [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 07 січня 2017 року до дня його смерті, тобто до часу відкриття спадщини. Згідно довідки Голови квартального комітету органу самоорганізації населення Подільської міської територіальної громади за вих. № 180 від 2022, [PERSON] дійсно проживала з 07.01.2017 з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вели разом спільне господарство до дня його смерті [INFO] . Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Статтею 3 СК України встановлено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї Відповідно до роз`яснень наданих у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права і обов`язки. Оскільки з матеріалів справи встановлено, що заявниця [PERSON] постійно проживала з [PERSON] однією сім`єю, була пов`язана з ним спільним побутом, та введенням спільного домашнього господарства по день його смерті, що підтверджено письмовими доказами, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована. При таких обставинах, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved