Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є співвласником будинку [ADDRESS] . Іншим співвласником будинку є його сестра [PERSON] . У вказаному будинку зареєстрована, проте не проживає з 2017 року його колишня дружина [PERSON] . Вона не бере участі в утриманні будинку та не сплачує комунальні послуги. Така ситуація створює позивачу певні незручності, оскільки він вимушений нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг та не має можливості отримати субсидію, у зв?язку з чим звернувся до суду. Ухвалою судді від 27.05.2022 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. Станом на 17.08.2022 відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надійшло, проте, в матеріалах справи є телефонограми, зі змісту яких вбачається, що відповідачу [PERSON] відомо про наявність пред`явленого до неї позову про втрату права користування будинком [ADDRESS] і вона дійсно на даний час проживає по [ADDRESS] . Також, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні із досліджених доказів встановлено, що на підставі Договору дарування частини житлового будинку від 13.09.2004 та Свідоцтва про право на спадщину позивач [PERSON] та його сестра [PERSON] є співвласниками будинку [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. У вказаному будинку зареєстрована колишня дружина позивача - [PERSON] , що відображено у Будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.12.2019. Відповідно до Акту про не проживання за місцем реєстрації, складеним головою квартального комітету №15 Костюк Н.Я. , за участю співвласника будинку [PERSON] та сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає, починаючи з серпня 2017 року. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Основні підстави втрати права користування жилим приміщенням зазначені у ч. 2 ст. 107 Житлового кодексу України - у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Стосовно вищезазначеної статті надав роз`яснення Верховний Суд України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України». В п. 11 зазначено наступне: відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст. 77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому, суд дійшов висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на нормах закону і повинні бути задоволені. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.9 Закону України «Про судовий збір», згідно положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved