Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в порядку регресу в сумі 83 750,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 23.06.2017 року на автодорозі "Київ-Харків-Довжанський" (зупинка "Гора"), водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом "Chevrolet Aveo", д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Suzuki д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , а також автомобіля ВАЗ 21070, д.н.з. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] . В результаті настання дорожньо-транспортно пригоди автомобіль Suzuki д.н.з. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Вина відповідача підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.07.2017 року. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 100 000,00 грн. Виплата була здійснена на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 31.07.2017 року та Звіту №1534 від 14.07.2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням №1261071 від 01.11.2017 року. У зв`язку із залученням експерта МТСБУ понесло витрати у розмірі 550,00 грн. Метою добровільного погашення боргу між позивачем та відповідачем було укладено договір про порядок повернення коштів від 17.09.2018 року, відповідно до умов договору відповідач прийняв на себе зобов`язання сплатити на користь МТСБУ суму завданої майнової шкоди у розмірі 100 550,00 грн. потягом 36 місяців за наступним графіком оплати платежів: з 25.09.2018 року по 25.08.2021 року, сума платежу розмірі 2 800,00 грн. щомісячно. Відповідач не виконує належним чином умови договору, оскільки останній платіж був сплачений 25.06.2019 року. Отже, фактично на користь МТСБУ відповідачем було сплачено 16 800,00 грн. З цих підстав, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь несплачену частину завданої майнової шкоди у розмірі 83 750,00 грн. та судові витрати в розмірі 2 102 грн. 16.08.2022 року відповідачем було подано заяву, в якій позовні вимоги визнає, зазначає, що ним були сплачені кошти в розмірі 72 400,00 грн., що підтверджується квитанціями. Крім того відповідач просив врахувати його скрутне матеріальне становище, у зв`язку з введенням військового стану та втратою роботи, та при винесені рішення розстрочити залишок боргу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність і квитанції про перерахування коштів в рахунок погашення боргу. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності її учасників. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.07.2019 року у справі №359/5181/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Як вбачається зі змісту вказаної постанови, 23.06.2017 року на автодорозі "Київ-Харків-Довжанський" (зупинка "Гора"), водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом "Chevrolet Aveo", д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобіля ВАЗ 21070, д.н.з. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.09.2019 року у справі №359/5181/17 заяву державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та [PERSON] про винесення додаткової постанови у справі, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП по відношенню до [PERSON] задоволено та абзац перший описової частини постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.07.2017 року доповнено реченням: "Внаслідок ДТП механічні пошкодження отримали також автомобіль марки «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіль «Hyundai», під керуванням [PERSON] " Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, з огляду на викладене вина відповідача [PERSON] у скоєній дорожньо-транспортній пригоді є доведеною. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.06.2017 року, був пошкоджений автомобіль Suzuki д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СТ «Гарантія» на підставі полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № АЕ/6653149 (а.с. 14). На час скоєння цієї ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виплата страхового відшкодування [PERSON] була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 31.07.2017 року та Звіту №1534 від 14.07.2017 року автомобіля «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 16-41). Відповідно до Наказу МТСБУ №9974 від 21.10.2017 року сума у розмірі 100 000 грн. була виплачена [PERSON] що підтверджується платіжним дорученням №1261071 від 01.11.2017 року (а.с. 47). Крім того, МТСБУ залучало експерта для здійснення оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] , послуги якого склали 550,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт та були сплачені МТСБУ (а.с. 45). Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З метою добровільного погашення боргу між позивачем та відповідачем було укладено договір про порядок повернення коштів ввід 17.09.2018 року, відповідно до умов якого [PERSON] прийняв на себе зобов`язання сплатити на користь МТСБУ суму завданої майнової шкоди у розмірі 100 550 грн. протягом 36 місяців 25.09.2018 року по 25.08.2021 року щомісячний розмір платежу 2 800 грн. (а.с. 48-49). Однак відповідач не виконував належним чином умови договору, та останній платіж ним був сплачений 25.06.2019 року. Відповідачем було сплачено суму завданої майнової шкоди у розмірі 16 800 грн. Отже несплачена частина завданої майнової шкоди становить 83 750 грн. Відповідно до п. 22.1 ст 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.29 вказаного Закону, передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому законодавством. Статтею 1191 ЦК України та п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Статтею 1166 ЦК України передбачає обов`язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення в порядку регресу з [PERSON] на користь позивача суму сплаченого відшкодування в розмірі 83 750 грн. Станом на момент вирішення справи відповідачем сплачено позивачу в рахунок погашення своїх зобов`язань 72 400 грн., які суд відносить в рахунок погашення боргу. Тобто на момент вирішення справи залишок боргу відповідача перед позивачем становить 11 350 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 102 грн. Крім того відповідачем заявлено клопотання про розстрочення сплати боргу та судового збору на дванадцять місяців, оскільки, у зв`язку з введенням в країні військового стану та втратою роботи одною сумою весь борг він сплатити не може. Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. [PERSON] просив суд розстрочити виконання рішення суду. При вирішенні цього клопотання суд враховує визнання позову відповідачем, сплату значної частини боргу, а також втрату роботи через введення військового стану в країні,його майновий стан, у зв`язку з цим вважає правильним розстрочити йому виконання рішення строком на дванадцять місяців щомісячними платежами у розмірі 1121 грн. Враховуючи вищенаведене

Outcome: approved