Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-25 00:00:00

Перший заступник керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області звернувся до суду з цим позовом до відповідачів та просить визнати недійсними додаткові угоди від 23 листопада 2020 року про поновлення строку дії договорів оренди невитребуваних земельних часток (паїв) від 11 березня 2016 року та зобов`язати відповідача [PERSON] повернути у розпорядження Долинської міської ради земельні ділянки (невитребувані земельні частки (паї) розміром 4,94, 5,58, 6,55, 5,58, 5,64, 5,42, 1,17, 5,58 умовних кадастрових гектарів, що розташовані за межами с. Маловодяне Долинської міської ради. Позов мотивує тим, що між Маловодянською сільською радою Долинського району Кіровоградської області в особі [PERSON] та [PERSON] було укладено спірні додаткові угоди від 23 листопада 2020 року про поновлення строку дії договорів оренди невитребуваних земельних часток (паїв) від 11 березня 2016 року. [PERSON] укладаючи спірні правочини, діючи від імені Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, уклав правочини з іншою стороною [PERSON] , який є його рідним братом, будучи в реальному конфлікті інтересів, порушивши вимоги п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 6 серпня 2021 року, [PERSON] за вчинені діяння притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Правонаступником Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області є Долинська міська рада, якою не вчинено будь-яких дій для визнання недійсними спірних правочин, вчинених внаслідок адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Одночасно, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Прокурор зазначає, що враховуючи особливу суспільну значущість земель, незаконна передача у користування земельних ділянок свідчить про порушення інтересів держави у сфері надання та охорони земель, ефективного і раціонального використання земельних ресурсів. Порушення у цій сфері спричиняють шкоду економічним інтересам Долинської об`єднаної територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області у виді незаконного надання у користування земельних ділянок, відповідно у прокурора виникла необхідність у зверненні до суду з цим позовом. Органом, уповноваженим здійснювати захист інтересів держави у сфері земельних відносин, що стосується цієї справи, є Долинська міська рада. Водночас, саме від цього органу місцевого самоврядування виходить правопорушення, а тому прокурор самостійно звертається до суду за захистом інтересів держави. Прокурор зазначає, що за п. 3 ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції» органи прокуратури України наділені правом представництва інтересів держави в суді щодо визнання недійсним правочину, прийнятого в умовах конфлікту інтересів та правом звернутися до суду як позивач. На думку прокурора, правовідносини у земельній сфері також становлять суспільний, публічний інтерес, а укладення спірних правочинів усупереч вимогам закону, створило передумову незаконного розпорядження та використання земель у якості невитребуваних часток (паїв), що знаходяться на території Долинської міської ради. Представник Долинської міської ради відзив на позовну заяву до суду не надіслав, однак до початку розгляду справи по суті надіслав заяву про визнання позову. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надіслав, однак його представник до початку розгляду справи по суті надіслав заяву про визнання позову. У судовому засіданні прокурор Семенюк В.І. позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача Долинської міської ради Дубровська Т.А. в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, однак його представник надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності цієї сторони. Суд, заслухавши пояснення прокурора та представника сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що між Маловодянською сільською радою Долинського району Кіровоградської області в особі Варенюка Л.Б., правонаступником якої є Долинська міська рада з однієї сторони та [PERSON] з другою сторони, було укладено спірні додаткові угоди від 23 листопада 2020 року про поновлення строку дії договорів оренди невитребуваних земельних часток (паїв) від 11 березня 2016 року № 91/04-17/2016, № 94/04-17/2016, № 88/04-17/2016, № 95/04-17/2016, № 89/04-17/2016, № 90/04-17/2016, № 87/04-17/2016, № 93/04-17/2016 щодо земельних ділянок розміром, відповідно 4,94, 5,58, 6,55, 5,58, 5,64, 5,42, 1,17, 5,58 умовних кадастрових гектарів, що розташовані за межами с. Маловодяне Долинської міської ради. Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом чч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України). За змістом чч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»). Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За чч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч. 1 ст. 216 ЦК України). Статтею 67 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування. Орган або посадова особа надсилає до Національного агентства протягом трьох робочих днів копію прийнятого рішення про скасування або одержаного для виконання рішення суду про визнання незаконними відповідних актів або рішень. Правочин, укладений внаслідок порушення вимог цього Закону, може бути визнаним недійсним. Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 6 серпня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-7, частиною 1 статті 172-7, частиною 1 статті 172-7, частиною 1 статті 172-7, частиною 1 статті 172-7, частиною 1 статті 172-7, частиною 1 статті 172-7, частиною 1 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та згідно з положеннями статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, зокрема за те, що будучи головою Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області уклав спірні додаткові угоди від 23 листопада 2020 року про поновлення строку дії договорів оренди невитребуваних земельних часток (паїв) від 11 березня 2016 року № 91/04-17/2016, № 94/04-17/2016, № 88/04-17/2016, № 95/04-17/2016, № 89/04-17/2016, № 90/04-17/2016, № 87/04-17/2016, № 93/04-17/2016 щодо земельних ділянок розміром, відповідно 4,94, 5,58, 6,55, 5,58, 5,64, 5,42, 1,17, 5,58 умовних кадастрових гектарів, що розташовані за межами с. Маловодяне Долинської міської ради, з іншою стороною цих правочинів, а саме своїм рідним братом відповідачем у справі [PERSON] , не повідомивши про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а також вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року (справа № 442/730/17) зробила висновок, що «згідно з ч. 1 ст. 67 Закону № 1700-VII нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства з питань запобігання корупції, органу місцевого самоврядування. Корупція становить серйозну загрозу верховенству права, підриває основи демократії, нівелює соціальну справедливість, перешкоджає економічному розвитку та загрожує належному виконанню державою своїх зобов`язань щодо поваги, захисту, сприяння та виконання прав людини, що знайшло своє відображення у Конвенції ООН проти корупції. У контексті вимог Конвенції ООН проти корупції ч. 1 ст. 67 Закону № 1700-VII не можна розглядати окремо і без співставлення з вимогами ст. 35 названого Закону щодо імперативної заборони, у тому числі і депутату місцевої ради, брати участь у прийнятті рішення органом у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Крім того, не лише депутат місцевої ради зобов`язаний запобігати конфлікту інтересів. Такий обов`язок прямо покладено на відповідну постійну комісію місцевої ради та на кожного депутата місцевої ради, який обізнаний з наявністю конфлікту інтересів у іншого депутата місцевої ради (ст. 59-1 та 47 Закону № 280/97-ВР). Отже, для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі депутата у голосуванні за наявності конфлікту інтересів (незалежно потенційного чи реального), а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом. Прийняте в умовах реального конфлікту інтересів у одного з депутатів рішення органу місцевого самоврядування компрометує, спаплюжує таке рішення, та, як наслідок, нівелює довіру суспільства до органів місцевого самоврядування в цілому. Особа, яка зверталася до органу місцевого самоврядування з відповідною заявою про набуття права чи визнання такого права, не позбавлена можливості звернутися до відповідного органу про розгляд такої заяви у встановленому законом порядку, оскільки порушення, допущене радою при прийнятті оскаржуваного рішення не є перешкодою для повторного розгляду вказаного питання із дотриманням вимог чинного законодавства». Отже, оскільки між Маловодянською сільською радою Долинського району Кіровоградської області в особі Варенюка Л.Б., правонаступником якої є Долинська міська рада з однієї сторони та [PERSON] з другою сторони, було укладено спірні додаткові угоди від 23 листопада 2020 року про поновлення строку дії договорів оренди невитребуваних земельних часток (паїв) від 11 березня 2016 року № 91/04-17/2016, № 94/04-17/2016, № 88/04-17/2016, № 95/04-17/2016, № 89/04-17/2016, № 90/04-17/2016, № 87/04-17/2016, № 93/04-17/2016 щодо земельних ділянок розміром, відповідно 4,94, 5,58, 6,55, 5,58, 5,64, 5,42, 1,17, 5,58 умовних кадастрових гектарів, що розташовані за межами с. Маловодяне Долинської міської ради, при цьому [PERSON] вчиняючи такі дії, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а також вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, відповідно спірні правочини підлягають визнанню недійсними в силу ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, ч. 2 ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції». На переконання суду у цій справі прокурор достатньо обґрунтував у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора. Суд також враховую те, що у цій справі відповідачами до початку розгляду справи по суті у встановленому порядку подано письмові заяви про визнання позову, а суд у свою чергу не бачить, що таке визнання позову відповідачами суперечить закону чи порушує права, свободи, інтереси інших осіб. З огляду на вищезазначене, суд доходить до висновку про задоволення цього позову. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Прокурор у цій справі поніс судові витрати, що складаються з 39693 грн сплаченого судового збору, половина цієї суми підлягає стягненню з відповідачів на його користь у рівних частках, а інша половина підлягає поверненню в силу ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved