Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

28 грудня 2021 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник товариства з вищевказаною позовною заявою до відповідачів, які зареєстровані на території Одеського району Одеської області. Позиція сторін В обґрунтуванні своїх позовних вимог представник товариства зазначив, що 26 жовтня 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/1581/44/06015, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 250\~000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12.5% річних. Також в той же день між банком та відповідачкою [PERSON] з метою забезпечення виконання основного зобов`язання, був укладений договір поруки. Банк свої зобов`язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписаннями договору. Відповідачі свої зобов`язання по кредитному договору не виконували. 15 серпня 2011 року судом першої інстанції в рамках розгляду справи позов банку про стягнення заборгованості за кредитним договором був задоволений. В подальшому правонаступником права вимоги набув позивач. Відповідачі після прийняття судового рішення свої зобов`язання не виконували. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідачів на користь позивача грошові кошти за утримання грошовими коштами в порядку ст. 625 ЦК України в період з 20 грудня 2018 року по 20 грудня 2021року в розмірі 24\~821.54 дол. США та судовий збір. В ході судового розгляду представник позивача направив на адресу суду заяву з якої видно, що позовну заяву підтримує. Відповідач [PERSON] та його представник копію позову та матеріали до нього отримав належним чином, до суду в порядку ст. 178 ЦПК України направив відзив з якого видно, що позов не визнає, просить відмовити у задоволені позову та застосувати строк позовної давності. Відповідачка [PERSON] копію позову та матеріали до нього отримала, до суду в порядку ст. 178 ЦПК України відзив не направила. Рух справи. 11 січня 2022 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Обставини, які встановлені судом. 26 жовтня 2007 року між банком Відкрите акціонерне товариство «Ерсте Банк» та відповідачем [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER] ) був укладений кредитний договір №014/1581/44/06015, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 250\~000 доларів США, зі строковим користуванням кредитними коштами до 25 жовтня 2017 року із сплатою 12.5 відсотків річних (а.с.21). 26 жовтня 2007 року між банком Відкрите акціонерне товариство «Ерсте Банк» та відповідачкою [PERSON] [INFO] (код [NUMBER] ), з метою забезпечення вищевказаного кредитного договору, був укладений договір поруки(а.с.18). 15 серпня 2011 року Овідіопольським райсудом Одеської області було прийнято рішення згідно якого з відповідачів на користь банку підлягає стягненню заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 275\~794.13 доларів США та 228 182.99 грн. в солідарному порядку та судові витрати в сумі 910 грн. з кожного. 13 серпня 2021 року правонаступником по виконанню кредитного договору відповідно до ухвали суду став позивач (а.с.24). Розрахунок санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до судового рішення за період з 20 грудня 2018 року по 20 грудня 2021 року складає 24\~821.54 дол. США Розрахунок заборгованості складений позивачем судом перевірений, складений вірно. Відповідач заперечуючи проти позову посилається на те, що з боку позивача був пропущений строк позовної давності. Невиконання боржником грошового зобов`язання є тривалим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які перебували до подачі такого позову. Таким чином суд відхиляє доводи зазначені у відзиву щодо застосування строку позовної давності з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Положеннями ч.1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 3. ч. 4 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення позовної давності, а також корегувати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення ЄСПЛ від 20 грудня 2007 року за заявою № 23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»). Із матеріалів справи вбачається, що позивач 03 лютого 2021 року дізнався про порушення свого права, свої зобов`язання по виконанню судового рішення відповідачі не виконували, а тому доводи відзиву про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом, спростовуються матеріалами справи, оскільки судове рішення на час подання позову не виконано, розрахунок заборгованості складений за період з 20 грудня 2018 року до 31 грудня 2020 року, позов до суду подано 28 грудня 2021 року, а тому відповідно до ст.257 ЦК України строк звернення із позовом до суду не пропущено і поновленню цей строк не підлягає. Таким чином, оскільки про порушення свого права позивач дізнався в лютому 2021 року, трирічний строк позовної давності на день звернення до суду не сплив, тому наведені з цього приводу доводи у відзиву є необґрунтованими. Виходячи з вищевказаного суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь товариства грошві кошти в розмірі 24\~821.54 доларів США в солідарному порядку. Судові витрати. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 10\~145.18 грн., позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на корись товариства в повному обсягу в рівних частках, тобто в розмірі 5072.59 грн.

Outcome: approved