Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.05.2022 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Міністерства юстиції України, Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування заборони на відчуження майна. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає в [ADDRESS] . Вказувала, що на її ім`я проведена державна реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] загальною площею 208,6 кв.м. та земельну ділянку з кадастровим номером 5310136400:13:003:0286. Позивач зазначала, що з інформації Державного реєстру їй стало відомо, що на належний їй об`єкт нерухомого майна по [ADDRESS] накладена заборона Першою полтавською державною нотаріальною конторою, номер запису обтяження 30509919 від 22.06.2005, реєстраційний номер обтяження № 2110427 від 22.06.2005, здійснений на підставі повідомлення б-н Будбанк м. Полтави від 11.12.1985, архівний запис, номер реєстру 1476-4 від 04.08.1985, коментарій: 85-16 Полтава. На звернення про скасування зборони на відчуження Перша полтавська державна нотаріальна контора листом за № 202/01-16 від 06.05.2022 надала відповідь про те, що повідомлення про обтяження передано до Полтавського обласного державного нотаріального архіву. Із листа Полтавського обласного державного нотаріального архіву від 02.09.20212 № 1381 вбачається, що повідомлення не збереглося у зв`язку з закінченням строків зберігання. Отже, відсутні відомості про те, на підставі чого було накладено заборону. В поданій до суду позовній заяві [PERSON] вказувала, що Будбанку м. Полтава на теперішній час не існує, повідомлення про реєстрацію обтяжень на її майно не збереглося. Наявність запису про обтяження нерухомого майна, що виникло на підставі листа Будбанк м. Полтава від 11.12.1985, не дає можливості їй, як власнику житлового будинку та земельної ділянки, розпоряджатися належною на праві власності нерухомістю. В поданій до суду позовній заяві [PERSON] просила скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження на ім`я [PERSON] , номер запису 30509918 від 22.06.2002, реєстраційний номер обтяження № 2110427 від 22.06.2005, здійснений Першою полтавською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н Будбанк м. Полтави від 11.12.1985, архівний запис, номер реєстру 1476-4 від 04.08.1985, коментарій: 85-16 ПОЛТАВА. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.05.2022 відкрито провадження в цивільній справі за даним позовом за правилами загального позовного провадження. Відповідачами 14.06.2022 подано до суду відзив на позовну заяву (а.с. 90-98), який обґрунтований тим, що Міністерство юстиції України та Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) не є належними відповідачами у справі. Зокрема, зазначають, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав, Міністерство юстиції України не має повноважень надавати оцінку правомірності вчиненим нотаріусом нотаріальним діям. Міністерство юстиції лише забезпечує виконання організаційних та контрольних функцій щодо суб`єктів державної реєстрації прав на нерухоме майно. В свою чергу міжрегіональні управління Міністерства юстиції лише виконують організаційні та контрольні функції відносно установ Державних нотаріальних контор, не можуть втручатися у вчинення нотаріальних дій та нести за них відповідальність. Також вказували, що Управління не перебувало в правовідносинах з позивачем, не вчиняло жодних дій чи бездіяльності по відношенню до предмета спору. В поданому до суду відзиву представник відповідачів просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14.06.2022 закрито підготовче провадження в справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивачем 11.07.2022 подано до суду відповідь на відзив, де зазначено, що Першою полтавською державною нотаріальною конторою накладена заборона на нерухоме майно, а саме житловий будинок, власником якого позивач не була, в тому числі і на час обтяження. Вважає, що саме держава Україна ліквідувала реєстрацію Промбудбанку України (колишній Будбанк СРСР) без правонаступництва, тому належним відповідачем є держава в особі Кабінету Міністрів України. В свою чергу Міністерство юстиції України забезпечує представництва та самопредставництва інтересів Кабінету Міністрів України, тому є належним відповідачем. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, які зазначені в поданих до суду заявах по суті позову. Третя особа просила проводити розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач [PERSON] на праві приватної власності є власником житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1776524053101, підстава для державної реєстрації: витяг з рішення, серія та номер: 29 сесія 7 скликання, виданий 30.11.2017, видавник: Київська районна в м. Полтаві рада. Також позивач [PERSON] за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5310136400:13:003:0286 площею 0,06 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1437210253101, підстава для державної реєстрації витяг з рішення, серія та номер: 29 сесія 7 скликання, виданий 30.11.2017, видавник: Київська районна в м. Полтаві рада. Також судом встановлено, що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено актуальні станом на час вирішення справи судом відомості за номером запису про обтяження: 30509919, по типу обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер 2110427, зареєстровано 22.06.2005 реєстратором Першою полтавською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н, 11.12.1985, Будбанк м. Полтава. Об`єктом обтяження є будинок за адресою: [ADDRESS] , суб`єкт обтяження [PERSON] , власник [PERSON] ; додаткові відомості про обтяження: архівний запис, номер реєстру 1476-4 від 04.08.1985, коментарій 86-16 Полтава. Звертаючись до суду з даним позовом та обираючи на власний розсуд спосіб захисту свого права, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що наявність запису про обтяження нерухомого майна, що виникло на підставі листа Будбанк м. Полтава від 11.12.1985 не дає можливості їй, як власнику житлового будинку та земельної ділянки, розпоряджатися належною на праві власності нерухомістю. Разом з тим, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 2 зазначеного Закону обтяження це заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. Статтею 12 зазначеного Закону передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до\~ст.\~26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» \~за результатом\~розгляду документів,\~поданих для\~державної реєстрації\~прав,\~державний реєстратор\~на підставі\~прийнятого ним\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав вносить\~відомості про\~речові права,\~обтяження речових\~прав до\~Державного реєстру\~прав. Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. З наданих до суду матеріалів встановлено, що Першою полтавською державною нотаріальною конторою як реєстратором, 22.06.2005 зареєстровано обтяження за № 2110427 на підставі повідомлення б/н від 11.12.1985, Будбанк м. Полтави. 01.03.2019 запис перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження 30509919, державним реєстратором Потоцькою Ю.В., виконавчий комітет Полтавської міської ради, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45759369 від 01.03.2019. Матеріалами справи не підтверджено наявність судового рішення про визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено відповідну державну реєстрацію оспорюваного позивачем обтяження. Відсутні підстави вважати, що скасовано рішення Першої полтавської державної нотаріальної контори та/чи державного реєстратора виконавчого комітету Полтавської міської ради Потоцької Ю.В. про державну реєстрацію обтяження. Окрім того, матеріали справи не містять жодних даних на підтвердження тієї обставини, що втратило чинність чи скасовано повідомлення б/н від 11.12.1985 Будбанк м. Полтави, яке стало підставою обтяження. Матеріали справи не мітять доказів на підтвердження тієї обставини, що рішення Першої полтавської державної нотаріальної контори про реєстрацію обтяження по суб`єкту обтяження [PERSON] , суперечить актам цивільного законодавства про державну реєстрацію прав, що могло б слугувати підставою для визнання такого рішення незаконним і скасування його. Також позивач, звертаючись до суду з позовом та обираючи спосіб захисту свого права, відповідні вимоги пред`являє до Міністерства юстиції України та Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Міністерство юстиції України (Мін`юст) відповідно до п. 1 Положення про Міністерство юстиції України, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 р. № 2 є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, з питань утримання військовополонених, у сфері правової освіти населення; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації; забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції. Межі компетенції Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) визначені Положенням про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, що затверджене наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5, згідно з яким завданнями Управління є, зокрема: -організовує роботу установ нотаріату, перевіряє їх діяльність і вживає заходів до її поліпшення, здійснює керівництво державними нотаріальними конторами та перевірку організації нотаріальної діяльності державних, приватних нотаріусів та уповноважених на це посадових осіб органу місцевого самоврядування (далі - уповноважені особи), контролює дотримання нотаріусами, уповноваженими особами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства; -забезпечує і контролює діяльність нотаріального архіву щодо зберігання нотаріальних документів; -здійснює облік уповноважених осіб, контролює дотримання вимог щодо організації робочого місця уповноваженої особи; -визначає нотаріальний округ, реєструє приватну нотаріальну діяльність, веде та зберігає реєстраційні справи приватних нотаріусів, уносить зміни в реєстраційне посвідчення та анулює його, контролює дотримання вимог щодо організації робочого місця приватного нотаріуса; -організовує стажування уповноважених осіб, які мають намір займатися нотаріальною діяльністю з питань оформлення спадкових прав; -уносить подання до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату про допуск осіб до складання кваліфікаційного іспиту на право на зайняття нотаріальною діяльністю; -зупиняє, припиняє діяльність нотаріусів, готує обґрунтовані подання на розгляд Мін`юсту щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; -встановлює розміри плати за надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, а також технічного характеру; -контролює обіг спеціальних бланків нотаріальних документів; -контролює своєчасність та правильність унесення уповноваженими особами записів до Спадкового реєстру. Ні Міністерство юстиції України, ні Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) в жодні правовідносини з позивачем [PERSON] не вступали, прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушували. Відповідачі не наділені повноваженнями щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, в тому числі і щодо скасування заборон на відчуження майна. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , до відповідачів Міністерства юстиції України та Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню. При вирішенні справи судом також враховується, що державній реєстрації підлягає заявлене право, державна реєстрація якого здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, установлених законом, зокрема за заявою про державну реєстрацію прав, поданою особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії. Посилання позивача на те, що Міністерство юстиції України забезпечує представництво та самопредставництво інтересів Кабінету Міністрів України, тому є належним відповідачем, не може бути прийняте судом до уваги, оскільки позивач, обираючи спосіб захисту свого права, з відповідним позовом звернулася не до Кабінету Міністрів України, а до Міністерства юстиції України та Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Вирішуючи питання про відшкодування позивачу понесених судових витрат судом враховується таке. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені нею судові витрати не підлягають їй відшкодуванню.

Outcome: dismissed