Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , покликаючись на те, що відповідач не проживає у даній квартирі протягом тривалого часу, в утриманні житла участі не бере, особистих речей не має, не веде з позивачем спільне господарство, квартирою не користується і не цікавиться. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 14 березня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13 травня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання призначене на 10:30 год 10 серпня 2022 року не з`явилася. Представник позивача адвокат Гур`єв О.В. скористалася правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення такого. Відзиву на позовну заяву не подав. Наслідки неявки в судове засідання учасника справи передбачені ст.223 ЦПК України. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч.4 ст.223 ЦПК України). За умовами ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наявності всіх наведених вище умов суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов наступного висновку. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачу на праві приватної власності належить у цілому квартира [ADDRESS] . Указане підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 грудня 2018 року (помер запису про право власності 29414693), та від 13 грудня 2018 року помер запису про право власності 29415881). За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС у Львівській області від 09 лютого 2022 року, наданими в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено під час розгляду справи відповідач [PERSON] є братом позивача [PERSON] . Відповідно до актів ЛКП «Житловик-С» від 21 липня 2021 року та 13 грудня 2021 року, складених в присутності сусідів, відповідач за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає. Факт не проживання відповідача у вказаній квартирі, також, підтверджується допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача та надали показання, що відповідач [PERSON] більше п`яти років не проживає у вказаному помешканні. Підстав свідкам недовіряти немає, оскільки такі попередженні судом про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань. Вирішуючи питання про те, які норми матеріального права підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд виходить з того, що спір виник з приводу права користування майном, яке перебуває у приватній власності, а тому застосуванню підлягають відповідні норми ЦК України. У відповідності до положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А в силу положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так, зокрема відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи той факт, що відповідач відсутній понад один рік у спірній квартирі, яка є приватною власністю позивача, що судом беззаперечно встановлено, доказів поважності причин такої відсутності відповідачем не надано, а судом не здобуто, відтак суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування зазначеним вище житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування квартирою на підставі ст.405 ЦК України підлягають до задоволення як такі, що є підставними та обґрунтованими. У матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували даний висновок суду, суд вирішив справу за наявними матеріалами, оскільки відповідач не подав відзив на позовну заяву. За вимогами п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема про позбавлення права користування житлом. У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 992,40 гривень.

Outcome: approved