Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідачки, в якому просить поновити їй батьківські права щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 27.11.2018 року було задоволено позовну заяву [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що обставини, які стали підставою для ухвалення даного рішення, змінилися. На даний час її психічний стан здоров`я покращився. Вона пройшла необхідне лікування, в результаті чого одужала, зареєструвала шлюб , влаштувалася на роботу. Дочка проживає разом з нею, відвідує школу. ЇЇ чоловік, з яким вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, не заперечує проти поновлення батьківських прав і зобов`язується забезпечувати дитині належні умови для проживання та розвитку. На даний час вона має можливість та бажає брати участь у вихованні та піклуванні дочкою, дбати про її фізичний та духовний розвиток, утримувати її матеріально, а також сприяти її розвитку та належному вихованню. З 2020 року вона регулярно спілкується з дочкою, проводить вільний час з дитиною, часто залишає на вихідні дні та наніч за місцем свого проживання. Дитина в свою чергу також виявляє до неї теплі та приязні почуття. Вважає, що на даний час наявні всі підстави для поновлення її батьківських прав щодо дитини [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги також підтримала. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила. Окірм того, пояснила, що надати висновок щодо доцільності поновлення позивачки батьківських прав служба у справах дітей Глинянської міської ради Львівського району Львівської області, оскільки на даний час дитина разом з її опікуном проживає в Італії, відтак проведення бесіди психолога та представників органу опіки та піклування з дитиною та позивачкою, обстежити умови їх проживання є неможливим, та виключає можливість надання такого висновку. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно виписки з реєстру актів про реєстрацію шлюбів, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Демографічної служби Провінції Казерта, 18.11.2021 року в [ADDRESS] було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки, виданої Центром надання послуг з сучасної медицини Комплексного підрозділу охорони здоров`я від 24.05.2022 року, [PERSON] , що народилася в Україні [INFO] і проживає в [ADDRESS] , знаходиться на обліку в цьому Комплексному підрозділі охорони здоров`я, Центр надання послуг з сучасної медицини в Марчанізе з 2017 року з контрольними відвідуваннями, які на даний час відбуваються один раз на три місяці, з огляду на клінічну картину хорошої компенсації. Судом встановлено, що учениця [PERSON] , яка народилася в Україні [INFO] та проживає в [ADDRESS] в 2021/2022 навчальному році була зарахована і відвідувала Загальноосвітній державний заклад, що включає дитячий садок, початкову школу та середню школу 1-го ступеня з поглибленим вивченням музики "Аніелло Калькара", що підтверджується довідкою, виданою даним навчальним закладом від 20.05.2022 року. Із змісту рішення Золочівського районного суду Львівської області від 27.11.2018 року, яким позивачку було позбавлено батьківських прав відносно дочки [PERSON] , судом встановлено, що підставою позбавлення її батьківських прав стало хронічне психічне захворювання, внаслідок чого вона не була спроможна забезпечити дитині належного піклування, турботи та виховання, належних умов проживання та розвитку дитини, що вона в процесі розгляду справи особисто визнала та не заперечила проти позбавлення її батьківських прав. Будучи допитаним в судовому засіданні свідок, Суддя О.С. надав покази, що на час проживання дитини разом з її опікуном в с. Якторів Золочівського району Львівської області, він, як представник служби у справах дітей Золочівської РДА Львівської області, неодноразово здійснював контроль за умовами проживання та виховання дитини [PERSON] . За результатами таких перевірок було встановлено, що в період коли дитина проживала із своєю бабою (матір`ю позивачки) [PERSON] , їй забезпечувалися належні умови проживання, мати постійно надавала матеріальну допомогу дитині, передавала необхідні для дитини речі, спілкувалася по відеозв`язку. За цей період дитина з матір`ю дуже зблизилися, у них склалися приязні відносини. На даний час дитина разом з бабою виїхали в Італію і проживають разом з позивачкою. Вказав, що перешкоди для поновлення батьківських прав позивачці на даний час відсутні. Байдужість позивачки до дитини, яка існувала на час ухвалення рішення про позбавлення її батьківських прав, зникла. На його думку, така зміна обставин, перш за все пов`язана із покращенням стану її психічного здоров`я. Згідно з письмовими поясненнями відповідачки - [PERSON] , її дочка [PERSON] протягом двох років проходила лікування в медичних закладах Італії з приводу психічного захворювання, і на даний час цілком одужала. В період 2019 року по даний час [PERSON] постійно проводить час зі своєю дочкою [PERSON] та проявляє до неї батьківські почуття, на що дитина відповідає взаємністю. [PERSON] забезпечена житлом, роботою, у зв`язку з чим зможе забезпечити дитині належні умови проживання, виховання та розвитку. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.1 ст.3 «Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року», яка набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. За змістом ч.3 ст.4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Частинами 1-3 статті 5 СК України передбачено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ст.169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Таким чином, судом встановлено, що стан здоров`я позивачки покращився, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, з часу позбавлення її батьківських прав переглянула свою поведінку, змінила своє життя на краще, зокрема працевлаштувалася, створила повноцінну сім`ю, бажає та має можливість приймати участь у житті дитини, піклуватись про її фізичний та духовний розвиток, утримувати її матеріально, сприяти її розвитку та гарному вихованню. При поновленні батьківських прав перш за все суд дотримується принципу охорони інтересів дитини, оскільки позбавлення батьківських прав проводилося в її інтересах. По даній справі не здобуто доказів, що поновлення позивачці батьківських прав відносно дитини буде суперечити інтересам неповнолітньої. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved