Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з\~додатковою відповідальністю\~«Полтавтрансбуд»,\~Управління\~державної реєстрації\~речових прав\~на нерухоме\~майно виконавчого\~комітету Полтавської\~міської ради,\~про визнання\~майнових прав\~на об`єкт\~будівництва,\~визнання договору\~купівлі-продажу\~майнових прав\~на квартиру\~частково недійсним,\~визнання незаконним\~припинення договору\~купівлі-продажу\~майнових прав\~на квартиру,\~зобов`язання\~вчинити певні\~дії,\~визнання права\~власності на\~майнові права,\~визнання договору\~купівлі-продажу\~майнових прав\~недійсним та\~встановлення факту\~нумерації квартири,\~визнання права\~власності на\~майнові права\~відповідно до\~Закону\~України «Про\~захист прав\~споживачів». Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 28 червня 2022 року позов [PERSON] задоволено частково. Визнано частково недійсним договір № 24 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, укладений 25 квітня 2017 року Товариством з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд» та [PERSON] , а саме в частині пунктів 4.5, 4.5.1, 4.7, та 4.8. Визнано договір № 24 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, укладений 25 квітня 2017 року Товариством з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд» та [PERSON] , за виключенням пунктів 4.5, 4.5.1, 4.7, та 4.8, діючим та таким, що не є припиненим. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд», Департаменту з питань реєстрації, [PERSON] , [PERSON] , а також в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд» про визнання договору недійсним відмовлено. При цьому судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат позивача на оплату правової допомоги. 25 липня 2022 року представник позивача адвокат Марченко Г.О. звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 76000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник відповідача ТзДВ «Полтавтрансбуд» Левенець Ю.Р. в судовому засіданні проти ухвалення додаткового рішення заперечував, посилаючись на порушення представником позивача строку подання доказів на підтвердження судових витрат. Крім того вважає розмір таких витрат необґрунтованим. В задоволення заяви просив відмовити. Представник відповідача [PERSON] Гречко В.О. в судовому засіданні проти заяви також заперечив, пославшись на не співмірність розміру судових витрат з позовними вимогами. Інші особи, які беруть участь у справі та їх представники в судове засідання не з`явились. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви. Тому суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, заслухавши позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали заяви та справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На підтвердження судових витрат на оплату вартості правничої допомоги представником позивача додано до матеріалів справи копії квитанцій, виданих адвокатом Лучко Т.І. при первісному розгляді даної справи. Це копії квитанції від 18 червня 2019 року №18-ТЛ, яка підтверджує отримання адвокатом Лучко Т.І. від [PERSON] гонорару в розмірі 20000 грн. за підготовку документів до суду та участь в розгляді справи (т. 6 а.с.246). Оригінал даної квитанції залучений до матеріалів справи разом з довідкою-розрахунком оплати правничої допомоги адвоката від 02 липня 2019 року (т.3 а.с.175-176, 177). Також представником позивача додано до матеріалів справи копії квитанції від 18 червня 2019 року №18-ТЛ, яка підтверджує отримання адвокатом Лучко Т.І. від [PERSON] гонорару в розмірі 56000 грн. за підготовку документів до суду та участь в розгляді справи (т. 6 а.с.245). Питання про розподіл зазначених витрат судом при ухваленні рішення не вирішувалось. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Рішення у даній справі ухвалено судом 28 червня 2022 року. Заява про ухвалення додаткового рішення представником позивача разом з доказами на підтвердження судових витрат подана до суду лише 25 липня 2022 року. Таким чином представником позивача копія квитанції про сплату [PERSON] 56000 грн. на оплату правової допомоги, яка раніше не долучалась до матеріалів справи, подана з пропуском встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку. При цьому одночасно з заявою та копією вказаної квитанції представником позивача клопотання про поновлення пропущеного строку не заявлено, про причини пропуску строку не повідомлено. Статтею 126 ЦПК України\~визначено наслідки пропущення процесуальних строків. Так право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Тому суд не приймає до розгляду копію квитанції від 18 червня 2019 року №18-ЛТ про сплату [PERSON] гонорару адвокату Лучко Т.І. в розмірі 56000 грн. Докази судових витрат позивача на оплату правової допомоги в розмірі 20000 грн. були залучені до справи під час її розгляду. Це наступні докази: квитанція від 18 червня 2019 року №18-ЛТ про сплату [PERSON] гонорару адвокату Лучко Т.І. в розмірі 20000 грн. (т. 3 а.с. 177); довідка-розрахунок оплати правничої допомоги адвоката від 02 липня 2020 року (т. 3 а.с. 175-176). Як вбачається з вказаної довідки-розрахунку, вартість правової допомоги адвоката у даній спрваі становить 21131 грн., позивачем сплачено 20000 грн. Згідно частини третьої\~статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру. Суд вважає, що судові витрати позивача на правову допомогу в розмірі 20000 грн. в повній мірі відповідають складності справи та обсягу проведеної адвокатом роботи. Частиною 3\~ст. 137 ЦПК України\~визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підставі викладеного при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд встановив, що підтверджені судові витрати позивача становлять 20000 грн. Належні та допустимі докази витрат в сумі ще на 56000 грн. в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом позов [PERSON] задоволено частково, а саме з тринадцяти позовних вимог задоволено дві. Відповідно, позов є таким, що задоволено на 15%. Тому пропорційно до задоволених позовних вимог позивачу підлягають відшкодуванню судові витрати у розмірі 3000 грн. (20000 грн. / 100% х 15% = 3000 грн.) Враховуючи, що судом частково задоволено позовні вимоги позивача [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд», з даного відповідача на корить позивача підлягають стягненню кошти на відшкодування судових витрат.

Outcome: partial