Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції( м. Київ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, яким просить визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , починаючи з дня набрання рішення суду законної сили. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 листопада 2013 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справ № 367/7624/13-ц [PERSON] , [INFO] , який раніше проживав за адресою: [ADDRESS] , було визнано безвісно відсутнім з 01 жовтня 2008 року. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року у цивільній справі № 756/13830/19 у задоволенні заяви [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] про оголошення фізичної особі померлою відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року у цивільній справі № 756/13830/19 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця міста Києва оголошено померлим. Днем смерті [PERSON] вважати день набрання законної сили судовим рішенням про оголошення його померлим. 06 жовтня 2021 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стан) у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) мен було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . [INFO] [PERSON] , як єдиний спадкоємець майна померлого [PERSON] , звернулася до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 15 лютого 2022 року державний нотаріус Іванець О.О. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що заявником, як спадкоємцем, був пропущений передбачений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини. З 18.09.2007 року позивач є пенсіонером, особою похилого віку, часто хворіє, а тому з метою уникнення захворювання на коронавірус вимушена уникати публічних місць та місць з великим скупченням людей. Протягом березня 2021 року позивач декілька разів зверталася із вказаним судовим рішенням до Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою отримання свідоцтва про смерть, втім, спочатку їй було повідомлено, що для його оформлення необхідно рішення суду першої інстанції, а потім ще додаткові довідки. З 05 по 16 квітня 2021 року органами місцевого самоврядування у Києві було запроваджено суворі карантинні обмеження (локдаун), дію яких у подальшому було продовжено до 30 квітня 2021 року, що унеможливило її звернення для отримання свідоцтва про смерть. Крім того, на початку квітня 2021 року у позивача було діагностовано двобічну пневмонію, що підтверджується довідкою АЦМД-МЕДОКС від 06.04.2021 року. Згідно з результатами досліджень від 27.04.2021 року проведених медичною лабораторією «Діла» у позивача було виявлено захворювання на коранавірус, внаслідок чого вона знаходилася на самоізоляції до 29 травня 2021 року. За результатами проведення дослідження TOB «Медичний центр «Добробут- Поліклініка» від 07.06.2021 року у позивача було встановлено варикозну хворобу нижніх кінцівок та наявність п`яткової шпори на лівій стопі, внаслідок чого протягом двох тижнів вона не могла самостійно пересуватися. У період з 25.06 по 05.08.2021 року позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні у КНП Консультативно-діагностичний центр» Печерського району з діагнозом хронічний бронхіт, двостороння пневмонія, після виписки з якого на протязі місяця проходила додаткову реабілітацію та амбулаторне лікування. 18.09.2021 року після одужання позивачка звернулася до Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для отримання свідоцтва про смерть її сина [PERSON] , яке було видане мені 06.10.2021 року. 01 листопада 2021 року у м. Києві органами місцевого самоврядування знову було введено жорсткі карантинні заходи, внаслідок яких до державного нотаріуса позивач змогла звернутися наприкінці грудня 2021 року, але прийом в Одинадцятій Київській державній нотаріальній конторі на той час вже не здійснювався, і до нотаріуса вона змогла потрапити лише після новорічних свят - 12.01.2022 року. Вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. До судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі,позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Представник відповідача та третя особа у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . 11 листопада 2013 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справ № 367/7624/13-ц [PERSON] , [INFO] , який раніше проживав за адресою: [ADDRESS] , було визнано безвісно відсутнім з 01 жовтня 2008 року. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року у цивільній справі № 756/13830/19 у задоволенні заяви [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] про оголошення фізичної особі померлою відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року у цивільній справі № 756/13830/19 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця міста Києва оголошено померлим. Днем смерті [PERSON] вважати день набрання законної сили судовим рішенням про оголошення його померлим. 06 жовтня 2021 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стан) у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) мен було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається з частини квартири [ADDRESS] , яка належала покійному. 15.02.2022 року державним нотаріусом двадцять першої київської державної нотаріальної контори Іванець О.О. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , так як пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] не було складено заповіт. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved