Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

Представник позивача в інтересах та від імені АТ КБ «ПриватБанк» 30.12.2021 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із зазначеним позовом. Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 23.06.2014\~року [PERSON] \~звернувся до\~АТ КБ\~«ПриватБанк» з\~метою отримання\~банківських послуг,\~у зв`язку\~з чим\~підписав Заяву\~№ б/н\~від 23.06.2014\~року, яка одночасно\~із Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг (далі\~Умови)\~та Тарифами\~є кредитним\~договором.\~Згідно заяви\~ [PERSON] \~банком надано\~кредит у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~на картковий\~рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 19000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі якого позичальник при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.06.2021 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Таким чином, спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 01.06.2021 року по 01.12.2021 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач по справі [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначено: [ADDRESS] . Позивачем 10.09.2021 року була направлена претензія кредитора до П`ятої запорізької державної нотаріальної контори. 07.10.2021 року позивачем було отримано відповідь П`ятої запорізької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 23.06.2014 року становить 18534,99 гривень, яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 16741,48 гривень та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 1793,51 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору. Відповідно до пунктів 1,2 частини шостої\~статті 19 ЦПК України\~малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). В силу вказаних вище приписів процесуального закону,дана справа з ціною позову 18\~534 гр.99 коп.,що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2022 року це 248 100 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2481,00 грн. (2481,00 грн. Х 100 = 248 100 грн.), розглядаються судом в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Шевченківського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя від\~11.01.2022\~відкрито провадження\~у даній\~справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без їх виклику) за наявними у справі матеріалами. Також задоволено клопотання представника позивача та витребувано ухвалою суду: від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради інформацію про всіх зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.06.2021 року; від П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали 15.07.2022 року з П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 468/2021 після померлого [PERSON] . 22.07.2022 року, на виконання ухвали суду про витребування доказів, з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшла інформація про осіб, зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.06.2021 року. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження, позов з додатками отримав в приміщенні суду 18.07.2022 року, проте жодних заяв та відзиву не подав. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від позивача та відповідача не надходили. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено, що 23.06.2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір № б/н, шляхом ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг і підписанням відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, згідно якого відповідач отримав у позивача кредитну картку, відповідно до тарифів якої позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, обумовивши пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 19000 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт, відповідач мав погашати кредит щомісячно до 25 числа кожного місяця в сумі 7 % від розміру заборгованості, але не менше 50 грн. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу платіжну картку і встановив кредитний ліміт. Згідно з довідкою банку, кредитний ліміт поступово збільшувався та 29.05.2017 р. складав 19 000,00 грн. 03.05.2018 року кредитний ліміт було зменшено до 18\~651,21 грн., а 16.10.2018 року кредитний ліміт було зменшено до 0,00 грн. Відповідачем зобов`язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Фактичне витрачання кредитних коштів підтверджується банківською випискою по рахунку. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, у відповідача виникла прострочена заборгованість за кредитом, у зв`язку з чим банком нарахована позичальнику сума заборгованості станом на дату смерті [PERSON] [INFO] в розмірі 18534,99 грн., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 16741,48 грн., та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 1793,51 гривень. При цьому суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про огляд та фіксування змісту розділу 2.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк», з огляду на таке. Згідно із ч.1 ст.85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Як визначає ч.7 ст.85 ЦПК України, у порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. Частиною 1 ст.100 ЦПК України визначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Відповідно до ч.3 зазначеної статті учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Оскільки представником позивача разом із позовом був наданий вказаний електронний доказ в його паперовій копії, що засвідчена його особистим підписом, та суд не ставить під сумнів відповідність паперової копії оригіналу, зміст вказаного доказу був досліджений судом, тому відсутні підстави для дослідження судом оригіналу електронного доказу в порядку ч.7 ст. 85 ЦПК України. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.06.2021 року Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 471. Станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком за кредитним договором становить 18534,99 грн., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 16741,48 грн., та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 1793,51 гривень. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України представник позивача просить стягнути заборгованість із [PERSON] , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначено: [ADDRESS] . На виконання вимог ст.1282 ЦК України, позивачем 10.09.2021 року була направлена претензія кредитора до П`ятої запорізької державної нотаріальної контори. 07.10.2021 року позивачем було отримано відповідь П`ятої запорізької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що станом на дату відповіді спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». 25.10.2021 до спадкоємця позичальника було направлено лист-претензію, згідно з яким позивач пред`явив свої вимоги, але відповідачем ніяких дій не було виконано. До позовної заяви представником позивача було додана копія паспорта [PERSON] , [INFO] , в якому наявна відмітка, яка свідчить про місце реєстрації останнього з 09.02.2011 року за адресою: [ADDRESS] . Також представником позивача надано Витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , померлого [INFO] , в якому наявна відмітка про місце реєстрації останнього з 20.04.2000 року за адресою: [ADDRESS] . Судом досліджено відповідь Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-12/01/1145 від 18.07.2022, відповідно до якої за відомостями департаменту реєстраційних послуг за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.06.2021 року були зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , з 19.06.2013 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , з 20.04.2000 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , з 24.12.2000 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] по теперішній час; [PERSON] , [INFO] з 09.02.2011 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , з 20.04.2000 по 26.11.2021, знятий з реєстрації у зв`язку зі смерті, дата смерті [INFO] . З матеріалів спадкової справи № 468/2021 за 2021 рік, заведеною П`ятою запорізькою державною нотаріальною конторою, після померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що справа була заведена 14.09.2021 року на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк», оскільки станом на дату звернення кредитора спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Також роз`яснено банку, що згідно статей 1281, 1282 ЦК України, у разі звернення спадкоємців, вони будуть попереджені про необхідність задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. 30.11.2021 року до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулися його діти: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Дружина померлого [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття всієї належної їй за законом частки у спадщині, що залишилася після смерті чоловіка [PERSON] . Інформація про отримання [PERSON] і [PERSON] свідоцтв про право на спадщину в матеріалах спадкової справи відсутня. Крім того, в матеріалах спадкової справи наявний заповіт, посвідчений 01.07.2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В., відповідно якого [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на випадок своє смерті заповів всю належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,15 га, розташовану на території Новопавлівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Інформація про будь-яке інше майно, належне на день смерті спадкодавцю,вартість такого майна, спадкова справа не містить. Статтями 1216,1218ЦК України передбачено,що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 1261 ЦК України, діти є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. На підставі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 192/2761/14 (провадження 61-4724св18). У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, обов`язок спадкоємця задовольнити вимоги кредитора прямо залежить від наявності спадкового майна у разі прийняття спадщини. Відповідно, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Позивачем не було надано суду доказів про наявність спадкового майна, його обсягу та вартості після смерті [PERSON] , з клопотаннями про витребування таких доказів банк до суду також не звертався, в зв`язку з чим неможливо встановити межі відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Зазначену в заповіті земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,15 га, розташовану на території Новопавлівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, померлий [PERSON] заповів [PERSON] , який не є відповідачем по справі. Суд зберігає об`єктивність і безсторонність, а тому не повинен з власної ініціативи збирати докази, перебираючи на себе обов`язок доказування, крім випадків, визначених законом, але такі підстави у цій справі відсутні. Таким чином, враховуючи те, що позивачем у цій справі доведено лише факт пред`явлення вимог та факт реєстрації відповідача з померлим за однією адресою, проте не доведено наявність спадкового майна, в межах вартості якого було би можливо вирішити питання про задоволення вимог кредитора та не надано доказів щодо оцінки вартості успадкованого майна, в задоволенні позову слід відмовити. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача 2270,00 гривень судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed