Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

Адвокат Демарчук М.В., який діє від імені та в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних, витрат на оплату послуг експерта, що всього складає 19600,62 гривень, до [PERSON] про стягнення франшизи в розмірі 2500 гривень. В обґрунтування позову зазначає, що 30.09.2021 року в м. Дніпро, на перехресті С.Нігояна та вул. Мічуріна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортногозасобу «ВАЗ 2105», д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО» згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР/205796869, який діяв на дату ДТП, та транспортного засобу «Subaru Forester» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2021 року, справа № 205/8968/21. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль [PERSON] «Subaru Forester» д.р.н. [NUMBER] , чим завдані матеріальні збитки. 01.10.2021 року адвокат Демарчук М.В., як представник [PERSON] , звернувся до страховика ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування, повідомленням про ДТП, запрошенням на незалежну експертизу, документами щодо підтвердження оплати послуг транспортування транспортного засобу та надав весь необхідний пакет документів. 19.11.2021 року страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 35845,20 гривень, без згоди [PERSON] на такий розмір страхового відшкодування. 24.11.2021 року представник Позивача звернувся із запитом-вимогою до Страховика щодо доплати страхового відшкодування згідно висновку експерта [PERSON] та прохав надати документи на підставі яких було визначено розмір заподіяної шкоди та направив Страховику копію витягу із висновку експерта [PERSON] , складеного на замовлення [PERSON] , на що страховиком було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 5454,07 гривень. Всього страховиком було сплачено страхове відшкодування в розмірі 63800,91 гривень, із них 2000 гривень оплата послуг евакуатора. Позивачем [PERSON] за власний кошт (через представника) було замовлено проведення незалежної судової експертизи. Судовий експерт [PERSON] особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб «Subaru Forester» д.р.н. [NUMBER] , робив відповідні заміри та фотографії та склав висновок № 2010/21 від 12.10. 2021 року з Урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Закону України «Про судову експертизу». Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 2010/21 від 12.10.2021 року вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу автомобіля «Subaru Forester» д.р.н. [NUMBER] складає 81710,83 гривень. Проте страховик недоплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 17409,92 гривень, що розраховується наступним чином: 81710,83 гривень - вартість матеріального збитку відповідно до висновку експерта; 61800,91 гривень фактично сплачене страхове відшкодування (без врахування оплати послуг евакуатора); 2500 гривень франшиза. Також страховик, відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинен виплатити позивачу пеню у розмірі 337,70 гривень. ПрАТ «СК «ВУСО» отримала від позивача заяву про виплату страхового відшкодування 04.10. 20221 року, та повинна виконати обов`язок по виплаті страхового відшкодування до 04.01.2022 року включно. Таким чином, за період з 05.01.2022 року по 11.02.2022 року ПрАТ «СК» «ВУСО» повинна сплатити пеню у розмірі 337,70 гривень. У зв`язку з невиконанням ПрАТ «СК «ВУСО» зобов`язань, щодо виплати позивачу страхового відшкодування в повному розмірі, з огляду на положення ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 625 ЦК України, з останнього підлягають стягненню 3 % річних в розмірі 53 гривень. Також мають бути стягненні з відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» витрати на оплату послуг експерта в розмірі 1800 гривень. Всього підлягає стягненню з ПрАТ «СК «ВУСО» 19600, 62 гривень. За приписами п. 36.6. ст. 36 вищевказаного Закону позивачу має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу «ВАЗ 2105», д.р.н. [NUMBER] , передбачено франшизу в розмірі 2500 гривень, яка підлягає стягненню з [PERSON] . Позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень, які підлягають стягненню з ПрАТ «СК «ВУСО». У судове засідання позивач та його представник адвокат Демарчук М.В. не з`явилися, надали суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі. Адвокат Демарчук М.В., який діє від імені та в інтересах позивача, надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «СК «ВУСО» стосуються відшкодування саме оціненої шкоди, розмір якої встановлено у висновку експерта Дроздова Ю.В. 2010/21 від 12.10.2021 року, а не реальних збитків. Розмір заподіяної шкоди, в результаті пошкодження автомобіля позивача «Subaru Forester» д.р.н. [NUMBER] згідно висновку експерта складає 81710,83 гривень, що не перевищує ліміт відповідальності страховика, а тому саме на Страховику лежить обов`язок щодо відшкодування заподіяної шкоди в повному обсязі. Відповідач ПрАТ «СК «ВУСО», неодноразово повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вирішив справу без його участі на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Боровик Л.О. до судового засідання не з`явилися, надали суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, на підставі наявних письмових доказів у справі, позовні вимоги, що стосуються [PERSON] визнають, в іншій частині позовних вимог на розсуд суду. Ухвалою суду від 28 червня 2022 року відкрито провадження по даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, дійшов наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30.09.2021 року в м. Дніпро, на перехресті С.Нігояна та вул. Мічуріна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 2105», д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО» згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР/205796869 на суму ліміту страхування за шкоду майну в розмірі 130\~000 гривень, який діяв на дату ДТП, та транспортного засобу «Subaru Forester» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2021 року, справа № 205/8968/21, якою останнього визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль [PERSON] «Subaru Forester» д.р.н. [NUMBER] , чим завдані матеріальні збитки. Спірні цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. 01.10.2021 року адвокат Демарчук М.В., як представник [PERSON] , звернувся до страховика ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування, повідомленням про ДТП, запрошенням на незалежну експертизу, документами щодо підтвердження оплати послуг транспортування транспортного засобу та надав весь необхідний пакет документів. 19.11.2021 року страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 58346,84 гривень, без згоди [PERSON] на такий розмір страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням ПрАТ «СК «ВУСО». В позовній заяві позивач зазначає, що ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило йому 19.11.2021 року суму страхового відшкодування у розмірі 35845,20 гривень, проте суд вважає, що дана сума зазначена помилково, оскільки відповідно до доданого позивачем до матеріалів позову платіжного доручення ПрАТ «СК «ВУСО», йому (виконавцю ремонтних робіт автомобіля ФОП [PERSON] ) було сплачено страхове відшкодування саме в розмірі 58346,84 гривень. Факт того, що саме ця сума страхового відшкодування була сплачена позивачу підтверджується викладеними розрахунками в позові. Відповідно до п.п. 34.2 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Позивачем [PERSON] за власний кошт, через представника, було замовлено проведення незалежної судової експертизи. Судовий експерт [PERSON] особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб «Subaru Forester» д.р.н. [NUMBER] , робив відповідні заміри та фотографії та склав висновок № 2010/21 від 12.10. 2021 року з Урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Закону України «Про судову експертизу», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майнових прав», Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, комп`ютерної системи для складання ремонтних калькуляцій AUDATEX, типового формуляру AUDATEX по ідентифікації,запчастинам і працезатратам автомобіля, Довідника «Бюлетень авто товарознавця, даних мережі Інтернет . Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 2010/21 від 12.10.2021 року вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу автомобіля«Subaru Forester» д.р.н. [NUMBER] складає 81710,83 гривень. 24.11.2021 представник Позивача звернувся із запитом-вимогою до Страховика щодо доплати страхового відшкодування згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. та прохав надати документи на підставі яких було визначено розмір заподіяної шкоди та направив Страховику копію витягу із висновку експерта Дроздова Ю.В., складеного на замовлення [PERSON] , на що страховиком було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 5454,07 гривень. Всього страховиком було сплачено страхове відшкодування в розмірі 63800,91 гривень, із них 2000 гривень оплата послуг евакуатора. Таким чином страховик недоплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 17409,92 гривень, що розраховується наступним чином: 81710,83 гривень - вартість матеріального збитку відповідно до висновку експерта; 61800,91 гривень фактично сплачене страхове відшкодування (без врахування оплати послуг евакуатора). Відповідач ПрАТ «СК «ВУСО» протягом судового розгляду даної цивільної справи не надав суду будь-яких доказів, які б спростували вищевказаний висновок експерта, тому суд при вирішенні спору по суті приймає до уваги саме цей висновок експерта, який доводить позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ «СК «ВУСО» недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 17404,92 гривень. Також суд зауважує, що дії відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» щодо здійснення доплати страхового відшкодування позивачу у розмірі 5454,07 гривень після отримання вимоги останнього сплатити страхове відшкодування у розмірі, визначеному висновку експерта Дроздова Ю.В., свідчать про згоду з даним висновком експерта. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] в частині стягнення з відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» на його користь страхового відшкодування у розмірі 17404,92 гривень є обґрунтованими, не виходить за межі ліміту страхового відшкодування, а саме 130\~000 гривень за шкоду майну, відповідно до вищевказаного полісу страхування, внаслідок чого суд задовольняє позовні вимоги в частині цих позовних вимог. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35\~цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених\~статтями 32\~та/або\~37\~цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. ПрАТ «СК «ВУСО» отримала від позивача заяву про виплату страхового відшкодування 04.10.20221 року, та повинна виконати обов`язок по виплаті страхового відшкодування до 04.01.2022 року включно. Таким чином, за період з 05.01.2022 року по 11.02.2022 року ПрАТ «СК» «ВУСО» повинна сплатити пеню у розмірі 337,70 гривень, внаслідок чого суд дійшов висновку про обґрунтованість цієї частині позовних вимог, що є підставою для задоволення цієї частини позовних вимог. Відповідно до ст. 625 ЦК Ук раїни боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», положення ст. 625ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика ( ст.992 ЦК). У зв`язку із невиконанням ПрАТ «СК «ВУСО» зобов`язань, щодо виплати позивачу страхового відшкодування в повному розмірі, з огляду на положення ст. 36 вищевказаного Закону, ст. 625 ЦК України, з ПрАТ «СК «ВУСО» підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми в розмірі 17409,92 гривень за період з 05.01.2022 року по 11.02.2022 року у розмірі 53 гривень. Суд дійшов такого висновку з врахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16 та у постанові Верховного Суду у складі колегії судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 року у справі № 149/344/15-ц. Також суд дійшов висновку, що відповідно до вищевказаних норм права, підлягають стягненню з ПрАТ «СК «ВУСО» витрати на оплату послуг експерта в розмірі 1800 гривень. Всього підлягає стягненню з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь позивача 19600,62 гривень, що складається : 17409,92 гривень - страхове відшкодування; 337,70 гривень - пеня; 53 гривень - 3% річних від простроченої суми; 1800 гривень - витрати на оплату послуг. Відповідно до п.36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу «ВАЗ 2105» д.р.н. [NUMBER] , передбачено франшизу у розмірі 2500 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] , як особи, відповідальної за завдані збитки, на користь позивача франшизу у розмірі 2500 гривень. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 11.02.2022 року між [PERSON] , який діє від імені та в інтересах [PERSON] на підставі нотаріальної довіреності №НРН738110 від 01.10.2021 року, та адвокатом Демарчуком М.В. укладено договір про надання правничої допомоги, предметом якого є надання клієнту правової допомоги. Відповідно до Додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 11.02.2022 року, акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 11.02.2022 року до Договору про надання правової допомоги від 11.02.2022 року, виконавець (адвокат Демарчук М.В.) надав, а замовник ( [PERSON] , який діє від імені та в інтересах [PERSON] ) прийняв (отримав) правову допомогу у формі: підготовка та відправка до ПрАТ «СК «ВУСО» документів до страховому випадку, що стався 30.09.2021 року, підготовка та відправка запиту-вимоги до ПрАТ «СК «ВУСО», підготовка та відправка скарги до НБУ, консультація правового характеру з використанням юридичної літератури, нормативно правових документів та реєстру судових рішень, вивчення та надання правової оцінки письмовим документам наданим адвокату клієнтом, підготовка клопотання про витребування доказів, підготовка та супровід позовної заяви по цивільній справі за позовом [PERSON] до ПрАТ «СК «ВУСО», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та франшизи. Витрати на професійну правничу допомогу склали 6000,00 гривень. Таким чином, з урахуванням вимог ч.4 ст.137 ЦПК України та ст.141 ЦПК України, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на те, що судом задоволені позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне пропорційно до розміру задоволених позовних вимог стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 883,24 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5340 гривень, що разом складає 6223,24 гривень, з [PERSON] на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 109,16 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 660 гривень, що разом складає 769,16 гривень.

Outcome: approved