Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив звільнити з-під\~арешту нерухоме\~майно,\~яке належить AT\~«Альфа-Банк», а саме: квартиру загальною площею 61,6 кв.м., житловою площею - 34,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який був накладений Франківським відділом державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) та Личаківським відділом державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів). Підстави та мотиви позову викладені у позовній заяві. У судове засідання сторони, їх представники та представники третіх осіб в черговий раз повторно не з`явилися. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, представник відповідача Громади В.В. подав аналогічне клопотання та одночасно про визнання останнім позову. З врахуванням наявних у справі доказів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та представників третіх осіб. Позовна заява надійшла до Личаківського районного суду м. Львова 07.10.2019. Ухвалою суду від 08.11.2019 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 02.09.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 30.05.2022 позов [PERSON] до АТ «Альфа-Банк», треті особи: [PERSON] , Державний реєстратор КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х.Р. про скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності, поновлення права власності залишено без розгляду. Всі наявні у справі докази були надані сторонами або витребувані за їх клопотанням судом. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що підтверджується копіями відповідних документів, що 11.01.2008\~між ЗАТ\~«Альфа Банк»,\~правонаступником якого\~є позивач,\~та відповідачем\~ [PERSON] \~був укладений\~договір кредиту № 800002941.\~Також між\~позивачем та відповідачем\~ [PERSON] \~як майновим\~поручителем за\~договором кредиту\~був укладений іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов'язання іпотекодавець передав\~в іпотеку\~належне йому\~на праві\~власності майно,\~а саме квартиру загальною площею\~61,6\~кв.м.,\~житловою площею\~-\~34,6\~кв.м.,\~що знаходиться\~за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку\~з невиконанням\~умов кредитного\~договору в\~порядку звернення\~стягнення на іпотечне майно згідно рішення Державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х.Р. від 19.07.2019, індексний номер 47858758, право власності\~на предмет\~іпотеки 17.07.2019\~було зареєстроване\~за AT\~«Альфа-Банк», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Одночасно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація про чинні арешти на майно відповідачів [PERSON] , [PERSON] , які накладені відповідно третіми особами (їх попередниками у спірних правовідносинах) Франківським відділом державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) та Личаківським відділом державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів). Як вбачається із відповіді Франківським відділом державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) та Личаківським відділом державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), що підтверджується документами із відповідних виконавчих проваджень (ВП № 47281971, ВП № 52456132, ВП № 22455050), зазначені виконавчі провадження, в межах яких накладався арешт на майно відповідачів [PERSON] , [PERSON] , стосувались виконання останніми як боржниками зобов`язань за кредитним договором та договором іпотеки перед АТ «Альфа-Банк» як стягувачем у виконавчому провадженні. Наявність чинних постанов державних виконавців про арешт майна боржника перешкоджає позивачу як новому власнику заставного майна розпоряджатися ним в порядку визначеному законом. При цьому судом враховується, що законність набуття права власності на спірне нерухоме майно відповідачами не оспорюється. Поданий [PERSON] до АТ «Альфа-Банк», треті особи: [PERSON] , Державний реєстратор КП «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Х.Р. позов про скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності, поновлення права власності залишений без розгляду судом, а останнім ( [PERSON] ) подано до суду заяву про визнання позову АТ «Альфа-Банк». Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст.\~41\~Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України). Ст.\~319\~ЦК України передбачено що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). За правилами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 40 вищезазначеного закону про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Ч. 1 ст. 59 цього ж закону зазначає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права па майно і про звільнення з-під арешту. Як зазначено в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Таким чином, встановлено, що наявність арешту, накладеного на майно, що раніше належало боржнику (відповідачу), створює перешкоди позивачу у розпорядженні належним йому на праві власності нерухомим майном. Оскільки позивач звернувся до суду із позовом про зняття арешту з майна на підставі ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», такий позов підлягає задоволенню з ухваленням рішення про звільнення з-під арешту спірного нерухомого\~майна, що належить позивачу, який був накладений державними виконавцями третіх осіб (їх попередників у спірних правовідносинах) Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) та Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) в межах виконавчих проваджень (ВП № 47281971, ВП № 52456132, ВП № 22455050). Виходячи із вищенаведеного та

Outcome: approved