Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 06.07.2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб укладений між ними, зареєстрований 21.09.2016 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №479. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.09.2016 року між сторонами укладено шлюб, від якого народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Позивач та відповідач протягом тривалого часу проживають окремо, не спілкуються, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, та таким, шо шкодить позивачу. Шлюбні стосунки припинено, примирення не можливе. Подальше перебування у шлюбі суперечить законним інтересам позивача та заважає розвиватись морально та духовно. Попередній розрахунок судових витрат, які позивач поніс у зв?язку з розглядом справи становить 5000 гривень. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін на 10.08.2022 року. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 08.08.2022 року за клопотанням представника позивача адвоката Мельниченко С.О. призначено судове засідання в режимі відеоконференції. Під час судового засідання 10.08.2022 року представник позивача\~адвокат Мельниченко\~С.О. подану позовну заяву підтримав в повному об`ємі, просив суд її задовольнити з підстав викладених в ній. Додатково зазначив, що шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинено, оскільки вони проживають окремо. Примирення між сторонами також неможливо, а тому збереження шлюбу є неможливим. Відповідач [PERSON] під час судового засідання 10.08.2022 року проти задоволення заявлених позовних вимог заперечив, просив суд вирішити питання щодо надання часу на примирення. Заперечив проти тієї обставини, що не проживає спільно з позивачем. На сьогоднішній день з початку війни дійсно [PERSON] виїхала за межі України, проте вказаний факт він не розцінював як припинення шлюбних відносин. Вважав можливим примирення між ними. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 22.08.2022 року за клопотанням позивача [PERSON] та представника позивача адвоката Мельниченко С.О. призначено судове засідання в режимі відеоконференції. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 23.08.2022 року заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. Додатково уточнила, що остаточно шлюбні відносини між нею та відповідачем було припинено з 14.03.2022 року, проте протягом тривалого часу до цієї дати вони неодноразово певні проміжки часу проживали окремо. Заперечила проти надання часу на примирення, оскільки вважає неможливим подальше спільне проживання з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання 23.08.2022 року не з?явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи правила ч. 1 ст. 223 ЦПК України, відповідно до яких неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд приходить до висновку про можливість завершення судового розгляду за відсутності відповідача. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Із свідоцтва про шлюб від 21.09.2016 року серія [NUMBER] , виданого Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, вбачається, що 21.09.2016 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, про що складено актовий запис №479. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 23.05.2017 року серія [NUMBER] , видане виконкомом Матеївецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 16.08.2019 року серія [NUMBER] , видане виконкомом Матеївецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області). Батьками обох неповнолітніх дітей вказані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] V. Оцінка Суду. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із\~Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Особа, яка змінила своє прізвище у зв?язку з реєстрацією шлюбу, має право за\~ст. 113 СК України\~після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оцінюючи клопотання відповідача про надання часу на примирення суд враховує таке. Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім?ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.\~Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Згідно із ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Отже, примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд має застосовувати положення ст. 24 СК України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд має враховувати, що надання такого строку на примирення буде суперечити ст. 24 СК України. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо.\~Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.\~Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов?язком. Вказане узгоджується з правовими позиціями, що були викладені у постановах Верховного Суду:\~від 26.11.2018 року у справі №761/33261/16-ц;\~від 30.05.2019 року у справі №442/6319/16-ц;\~від 15.01.2020 року у справі №200/952/18 Враховуючи викладене, а також категоричну позицію позивача, судом не вбачається підстав для надання сторонам часу на примирення. Як вбачається з матеріалів справи та позиції позивача, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки 14.03.2022 року і поновлювати їх [PERSON] не має наміру, примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не заважаючи на заперечення відповідача, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved