Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування. Позивачі зазначили, що 01.08.2020 року приблизно о 12 год. 30 хв. рухаючись по вул. Кубанської України у м. Києві, водій автомобіля марки «Фіат» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де здійснив зіткнення з автобусом марки «Богдан А091» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який з`їжджав із зупинки громадського транспорту «Пр. Мінський». Внаслідок зіткнення, пасажир автомобіля марки «Фіат» [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження. В подальшому [PERSON] був доставлений до відділення ЛШМД, де [INFO] помер. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіль марки «ФІАТ», реєстраційний номер [NUMBER] на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу №18457452 у ТДВ СК «Альфа-Гарант». 01 жовтня 2020 року на адресу ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах матері загиблого - [PERSON] у розмірі - 28 338,00 грн. моральної шкоди, 12 833,00 грн. витрат на поховання та 85 014,00 грн. відшкодування утриманцю та батька загиблого - [PERSON] у розмір - 28 338,00 грн. моральної шкоди, 170 665,20 грн. витрат на лікування, 8 533,26 грн. моральної шкоди (відповідно до ст.26-1 Закону) та 85 014,00 грн. - відшкодування утриманцю. Загальна сума вимоги страхового відшкодування відповідно до встановлених лімітів страхового відшкодування на дату ДТП становить 260 000 грн. 06 листопада 2020 року на адресу ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» направлено заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах [PERSON] , якою заявлено вимогу щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 38 092,30 грн., з яких: 36 278,39 грн. - витрати на лікування та 1 813, 92 грн. - моральна шкода. Окрім цього, на адресу відповідача направлялись заяви про долучення документів, якими до матеріалів страхових справ долучались копії обвинувального акту відносно [PERSON] . Листами від 23 листопада 2020 року відповідачем повідомлено про необхідність долучення до матеріалів страхової справи документів необхідних для прийняття рішення, а також про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП, покликаючись на п. 36.2 ст. 36 Закону. До поданих відповідачеві заяв про виплату страхового відшкодування було долучено усі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону. 30 грудня 2020 року на адресу відповідача направлено заяву про долучення документів, якою до матеріалів страхової справи долучено копію виписки із медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] та відповідь на запит щодо медичної картки [PERSON] 02 лютого 2021 року на адресу відповідача направлено досудову вимогу щодо виплати страхового відшкодування, якою також долучено довідки про доходи [PERSON] та [PERSON] . Листом від 11 лютого 2021 року відповідачем повторно повідомлено про необхідність долучення до матеріалів страхової справи документів, а також про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП, покликаючись на п. 36.2 ст. 36 Закону. З таким рішенням відповідача про відмову у виплаті страхового відшкодування через зупинення строків розгляду справи теж не погоджуються, вважають його безпідставним, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула третя особа - пасажир [PERSON] та отримав тілесні ушкодження [PERSON] , цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля марки «ФІАТ», реєстраційний номер [NUMBER] , в силу вимог ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, настає незалежно від його вини у вчиненні кримінального правопорушення. Рішення про зупинення відповідачем строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування через відсутність постанови/вироку суду є необґрунтованим та таким, що порушує право потерпілих на отримання страхового відшкодування. Страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про зупинення розгляду справи Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності і власників наземних транспортних засобів» не передбачено. Таким чином, прийняття відповідачем рішення про зупинення строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування через відсутність постанови/вироку суду є необгрунтованим та таким, що не ґрунтується на нормах спеціального Закону та порушує право потерпілих на отримання страхового відшкодування. Окрім цього встановлено, що з моменту отримання страховою компанією заяви про виплату страхового відшкодування минуло більше 90 днів, а потерпілі так і не отримали належного страхового відшкодування. З цих підстав з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивачі просили стягнути з відповідача на користь [PERSON] страхове відшкодування: у розмірі 28 338 грн. 00 коп. моральної шкоди, у розмірі 170 665 грн. 20 коп. витрат на лікування, у розмірі 8 533 грн. 26 коп. моральної шкоди, у розмірі 85 014 грн. 00 коп. відшкодування утриманцю, а всього в межах встановленого ліміту 133 815 грн. 00 коп. Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] , страхове відшкодування у розмірі 126 185 грн. 00 коп., а саме: 28 338 грн. 00 коп. моральної шкоди, 12 833 грн. 00 коп. витрат на поховання, 85 014 грн. 00 коп. відшкодування утриманцю. Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] , страхове відшкодування у розмірі 112 142 грн. 62 коп., а саме: 106 802 грн. 50 коп. страхове відшкодування витрат на лікування, 5 340 грн. 12 коп. моральної шкоди. Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 25 703 грн. 36 коп., 3% річних у розмірі 4 872 грн. 30 коп., інфляційні втрати у розмірі 15 315 грн. 84 коп., всього разом - 45 891 грн. 50 коп. Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 24 237 грн. 78 коп., 3% річних у розмірі 4 594 грн. 49 коп., інфляційні втрати у розмірі 14 442 грн. 55 коп., всього разом - 43 274 грн. 82 коп. Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] , пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 6 866 грн. 01 коп., 3% річних у розмірі 1 274 грн. 27 коп., інфляційні втрати у розмірі 3 815 грн. 07 коп., всього разом - 11 955 грн. 35 коп. Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] , понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп. Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] , понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп. Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] , понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та їх представник адвокат Качмар А.І. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника надходив відповідь на відзив, в якому він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що відповідно до ст. 36 ЗУ страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про зупинення розгляду справи Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено. Окрім цього встановлено, що з моменту отримання страховою компанією заяви про виплату страхового відшкодування минуло більше 90 днів, а потерпілі так і не отримали належного страхового відшкодування. Непрацездатні члени сім?ї загиблого, які мали самостійний заробіток або одержували пенсію на час його смерті, можуть бути визнані утриманцями потерпілого, якщо частка заробітку останнього, що припадала на кожного з них, була основним і постійним джерелом їх існування. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є непрацездатними особами у зв?язку із досягненням пенсійного віку, а їх пенсія станом на дату ДТП становила мінімальний прожитковий мінімум встановлений особам, що втратили працездатність. Відповідач ТДВ СК «Альфа-Гарант» та їх представник Білинова А.В., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, від представника надійшов відзив в якому вона заперечувала щодо задоволення позовних вимог, мотивуючи це наступним. Позивачами до заяви про збільшення позовних вимог додано вирок Деснянського районного суду м. Києва від 28.03.2022 р. без відмітки про набрання ним законної сили та гербової печатки суду. Крім того, якщо рахувати 90 днів від дати ухвалення судом вироку, то виходить дата 28.04.2022 р. Вважає, що нарахування позивачем штрафних санкцій від 31.12.2020 р. є безпідставним та суперечить нормам чинного законодавства України, оскільки для відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв?язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, а також вини заподіювача. Проте, вина особи цивільно-правова відповідальність якої застрахована повинна бути доведена та встановлена. В матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] та [PERSON] перебували на утриманні свого померлого сина і залежали від його заробітку. Також, [PERSON] не надав суду довідки про те яку кількість коштів на його утримання та лікування витратив медичний заклад в якому він лікувався, не надав листків лікарських призначень стаціонарного хворого в яких зазначається кількість призначених препаратів використаних для його лікування, наприклад скільки днів він повинен приймати той чи інший лікарський засіб. Судом встановлено, що 01.08.2020 року приблизно о 12 год. 30 хв. рухаючись по вул. Кубанської України у м. Києві, водій автомобіля марки «Фіат» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де здійснив зіткнення з автобусом марки «Богдан А091» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який з`їжджав із зупинки громадського транспорту «Пр. Мінський». Внаслідок зіткнення, пасажира автомобіля марки «Фіат» [PERSON] з попереднім діагнозом: зчмт, зткк, зтгк, перелом кісток носа, нижньої щелепи, забійні рани обличчя та правої повіки доставлено до відділення політравми ЛШМД; пасажира [PERSON] з попереднім діагнозом: травматична ампутація правої стопи, політравма, госпіталізовано до реанімаційного відділення КМКЛ ЛШМД. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та довідки про причину смерті від 15.09.2020 р., [PERSON] помер [INFO] , причина смерті «Відкрита черепно-мозкова травма». Батьками померлого [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 лютого 1981 року. Відповідно до довідки № 313 від від 17.09.2020 р. [PERSON] станом на 13 вересня 2020 року, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з померлим були зареєстровані: [PERSON] - батько; [PERSON] - мати; [PERSON] - брат. Батьки померлого [PERSON] є пенсіонерами, що підтверджується пенсійними посвідченнями № [NUMBER] та № [NUMBER] . Згідно наданих квитанцій та товарних чеків, позивачі витратили на лікування померлого сина [PERSON] 170 665 грн. 00 коп. Відповідно до наданих квитанцій та накладних, позивачі понесли витрати на поховання в розмірі 12 833 грн. 00 коп. Згідно довідки № 138 від 28.10.2020 р., [PERSON] перебуває у відділенні політравми з 01.08.2020 р. Відповідно до наданих квитанцій та товарних чеків, [PERSON] поніс витрати на лікування у розмірі 106 802 грн. 50 коп. Відповідальність водія транспортного засобу - марки «ФІАТ», державний номер [NUMBER] на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу № 184574529 у ТДВ СК «Альфа-Гарант». Відповідно до заяви від 01 жовтня 2020 року, на адресу ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах матері загиблого - [PERSON] у розмірі - 28 338,00 грн. моральної шкоди, 12 833,00 грн. витрат на поховання та 85 014,00 грн. відшкодування утриманцю та батька загиблого - [PERSON] у розмір - 28 338,00 грн. моральної шкоди, 170 665,20 грн. витрат на лікування, 8 533,26 грн. моральної шкоди (відповідно до ст.26-1 Закону) та 85 014,00 грн. - відшкодування утриманцю. Загальна сума вимоги страхового відшкодування відповідно до встановлених лімітів страхового відшкодування на дату ДТП становить 260 000 грн. 06 листопада 2020 року на адресу ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» направлено заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах [PERSON] , якою заявлено вимогу щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 38 092,30 грн., з яких: 36 278,39 грн. - витрати на лікування та 1 813, 92 грн. - моральна шкода. Листами від 23 листопада 2020 року відповідачем повідомлено про необхідність долучення до матеріалів страхової справи документів необхідних для прийняття рішення, а також про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП, покликаючись на п. 36.2 ст. 36 Закону. На адресу відповідача направлялись заяви про долучення документів, якими до матеріалів страхових справ долучались копії обвинувального акту відносно [PERSON] 30 грудня 2020 року на адресу відповідача направлено заяву про долучення документів, якою до матеріалів страхової справи долучено копію виписки із медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] та відповідь на запит щодо медичної картки [PERSON] 02 лютого 2021 року на адресу відповідача направлено досудову вимогу щодо виплати страхового відшкодування, якою також долучено довідки про доходи [PERSON] та [PERSON] . Листом від 11 лютого 2021 року відповідачем повторно повідомлено про необхідність долучення до матеріалів страхової справи документів, а також про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП, покликаючись на п. 36.2 ст. 36 Закону. Відповідно до вироку Деснянського районного суду м. Києва від 28.01.2022 р., [PERSON] визнано винуватим у пред?явленому обвинуваченні за ст. 286 ч. 2 КК України та призначено йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Відповідно до п. 2 ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 1 статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров?я. Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком ( у випадках передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Відповідно до ст. 27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхов відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (у випадках, передбачених підпункт; "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до п. 2.7.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до частини 1 статті 1187 Цивільного кодексу України: «Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб». «Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власносності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку» (ч. 2 ст.1187 ЦКУ). Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховую вищенаведене, вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування. Ухвалою Верховного Суду України від 19 жовтня 2011 року у справі №6- 208св10 під справою, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства мається на увазі справа порушена у встановленому законом порядку, що розглядається відповідним судом. Порушення кримінальної справи органами досудового слідства не є підставою для зупинення - провадження у справі. Кримінальне провадження проводиться з метою встановлення вини водія у вчиненому правопорушенні. При цьому факт завдання шкоди позивачам є встановленим. Верховний Суд України 03,12.2014 року при розгляді цивільної справи №6-183цс14 зробив правовий висновок, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року, справа N 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Згідно із позицією Верховного Суду України, що викладена у постанові від 01.07.2020 року у справі № 554/858/19 «Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювана шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювана шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною». Згідно п.35.1. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п.35.2. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Положення статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять вимог щодо подання разом із заявою про виплату страхового відшкодування доказів на підтвердження вини страхувальника у вчиненні ДТП. Частиною 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик,

Outcome: approved