Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

У лютому 2022 року позивач [PERSON] звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення пені у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу сторони мають спільних дітей. 25.07.2019 рішенням Дарницького районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано, сторони почали проживати окремо, проте діти залишилися проживати з батьком. Дарницьким районним судом м. Києва видано судовий наказ № 753/6541/21 про стягнення за матері [PERSON] аліментів на утримання дітей. Вказаний судовий наказ було пред`явлено до виконання до Дарницького відділу державної виконавчої служби та відкрито виконавче провадження № 65531395. Однак відповідач аліменти на утримання дітей не сплачує, внаслідок чого станом на 02.02.2022 утворилася заборгованість у розмірі 72 685,46 грн. Відповідач ухиляється від виконання рішення суду та свого обов`язку утримувати дітей, а відтак позивач вимушений звернутись до суду з вимогою про стягнення пені (неустойки) по сплаті аліментів. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 16.05.2022 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідач належним чином повідомлено про розгляд справи в суді, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання поштового відправлення, однак до суду не подала відзиву на позову заяву. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували з 23.02.2013 у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.07.2019 було розірвано. У період шлюбу у сторін народилося двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . 20.05.2021 Дарницьким районним судом м. Києва було видано судовий наказ № 753/6541/21 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття починаючи з 25.03.2021. У відповідності до довідки від 02.02.2022, виданої головним державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби м. Київ Данилюк О.Б., заборгованість [PERSON] по сплаті станом на 01.02.2022 складає 72 685,46 грн. Позивачем надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, у відповідності з яким за період з березня 2021 року по січень 2022 року пеня (неустойка) за прострочення плати аліментів складає 107 565,43 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, 3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Саме така правова позиція 25.04.2018 року висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 572/1762/15-ц. При вирішенні питання про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, суд бере до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність сплати аліментів, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження відсутності її вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказів того, що відповідач вчасно та в повному обсязі сплачував аліменти на утримання дітей, матеріали справи не містять у зв`язку з чим в останньої виникла заборгованість за аліментами, котра підтверджується довідкою про наявність заборгованості. Звертаючись до суду, позивачем надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, відповідно до якого загальна сума неустойки (пені) станом на січень 2022 року складає 107 565,43 грн. Однак враховуючи те, що вказана суму перевищує загальний розмір заборгованості по аліментах, позивач у відповідності до ст. 196 СК України, просить суд стягнути неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 72 685,46 грн. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, тому відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved