Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина - [PERSON] . Позивач з відповідачем на момент народження спільної дитини, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, проте з серпня місяця 2021 року фактичне проживання та ведення спільного господарства між сторонами припинено. Позивач просить визначити місце проживання спільного з відповідачем сина [PERSON] з матір`ю [PERSON] , так як вона має усі необхідні умови для проживання сина, до того ж відповідач у зв`язку з займаною ним посадою капітана в компанії «Hartmann» тривалий час фактично відсутній в країні, та не зможе приділяти достатньо часу на виховання сина. Окрім того, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 15 000 грн. щомісячно з подальшою індексацією грошової суми до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] , задля забезпечення гармонійного та достатнього розвитку дитини [PERSON] , та зважаючи що матеріальне становище відповідача, яке дозволяє сплачувати встановлену позивачем суму, адже за словами позивача, заробітна плата відповідача [PERSON] становить 150 000,00 грн. Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 08 грудня 2021 року. У судове засідання 08 грудня 2021 року з`явилася позивачка [PERSON] . Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 02 лютого 2022 року. 31 січня 2022 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] . У відзиві представник відповідача зазначає, що відповідач не заперечує проти визначення місця проживання дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] . Заявлена у позовній заяві [PERSON] заробітна плата відповідача у розмірі 150 000,00 грн. не відповідає дійсності та не підтверджена жодними доказами, окрім того, як зазначає представник відповідача, дохід [PERSON] нестабільний, тож аліменти на утримання дитини у розмірі 15 000,00 грн. є завищеними, а відповідач має змогу виплачувати аліменти у розмірі 4000,00 грн. щомісячно. У відзиві також зазначено, що [PERSON] було надіслано [PERSON] грошові кошти на утримання сина, а саме: 5000,00 грн за листопад місяць 2021 року, 6000,00 грн. за грудень місяць 2021 року та 6000,00 грн. за січень місяць 2022 року. У судове засідання 02 лютого 2022 року з`явилися позивач та представник позивача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. У відзиві від 31 січня 2022 року представник відповідача просив проводити розгляд за його відсутності та відсутності відповідача. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Представником позивача було подано клопотання про забезпечення доказів, шляхом їх витребування. Позивачка подане представником клопотання підтримала, просила задовольнити. Ухвалою суду від 02 лютого 2022 року, клопотання представника позивача задоволено частково, витребувано з ТОВ Е-КРЮІНГ відомості та інформацію про посаду, працевлаштування, а також про доходи та заробітну плату (аналогічній посаді, базову ставку, тощо) [PERSON] . По справі оголошено перерву на 02 березня 2022 року. У зв`язку зі знаходженням судді Свяченої Ю.Б. у відпустці, розгляд справи відкладено на 04 травня 2022 року. 11 квітня 2022 року до суду надійшов висновок від Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] . На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Суворовської районної адміністрації ОМР, орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю [PERSON] . У судове засідання 04 травня 2022 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відзиві від 31 січня 2022 року представник відповідача просив проводити розгляд за його відсутності та відсутності відповідача. Розгляд справи відкладено на 21 червня 2022 року. У судове засідання 21 червня 2022 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання представника органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР про розгляд справи за його відсутності. У відзиві від 31 січня 2022 року представник відповідача просив проводити розгляд за його відсутності та відсутності відповідача. Представник позивача зазначив, що вважає неможливим розгляд справи за відсутності відповідача, окрім того до суду не надійшли витребувані ухвалою суду від 02 лютого 2022 року матеріали. По справі оголошено перерву на 02 серпня 2022 року. У судове засідання 02 серпня 2022 року учасники справи не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. У матеріалах справи міститься клопотання представника органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР про розгляд справи за його відсутності. У відзиві від 31 січня 2022 року представник відповідача просив проводити розгляд за його відсутності та відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16 вересня 2020 року видане Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1293, свідоцтво серії [NUMBER] . З серпня місяця 2021 року дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Зазначене також підтверджено представником відповідача у відзиві на позовну заяву від 31 січня 2022 року. За правилами ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Судом досліджено висновок органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] [INFO] , від 24 лютого 2022 року № 01-05-3/29 вх, яким визначено вважати доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Окрім того, у відзиві від 31 січня 2022 року представник відповідача зазначив, що відповідач проти задоволення позовних вимог [PERSON] у частині визначення місця проживання сина [PERSON] з матір`ю [PERSON] не заперечує. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] слід зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка вважає, що розмір коштів який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку [PERSON] становить 15000,00 грн. щомісячно, тож просить суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] , у розмірі 15 000,00 грн. щомісячно з подальшою індексацією грошової суми до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно абз. 1 частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Позивачем у позовній заяві зазначена сума доходу відповідача у розмірі 150 000,00 грн., однак в супереч вимог ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заробітної плати [PERSON] . Судом було вжито відповідні міри задля встановлення дійсної заробітної плати відповідача, та ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2022 року, витребувано з ТОВ Е-КРЮІНГ відомості та інформацію про посаду, працевлаштування, а також про доходи та заробітну плату (аналогічній посаді, базову ставку, тощо) [PERSON] . Проте, до суду повернувся конверт з копією ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2022 року направлений директору ТОВ «Е-Крюінг» на адресу вказану позивачем: [ADDRESS] , з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач у відзиві на позовну заяву від 31 січня 2020 року погодився на сплату аліментів у розмірі 4000,00 грн., та зазначив, що заявлена позивачем сума аліментів у розмірі 15 000,00 не обґрунтована та не відповідає дійсним витратам на малолітню дитину у віці 1,5 років. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України та роз`яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків однаково утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Пріоритетність в даному випадку мають інтереси дитини. Враховуючи викладене, зважаючи що позивачем не вжито необхідних заходів, щодо підтвердження заробітної плати відповідача, а прийняті судом міри не дозволили визначити розмір заробітної плати [PERSON] , при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] суд виходить з вже сплачених відповідачем грошових коштів відповідно до: -квитанції № 0262 від 29 листопада 2021 року у розмірі 5000,00 грн. за листопад місяць 2021 року; -квитанції № 0031 від 27 грудня 2021 року у розмірі 6000,00 грн. за грудень місяць 2021 року; -квитанції № 0014 від 10 січня 2022 року та квитанції № 0089 від 24 січня 2022 року на загальну суму 6000,00 грн. за січень місяць 2022 року. Тому, виходячи з наведеного, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] частково, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду, а саме з 27 вересня 2021 року до досягнення повноліття дитиною, тобто до [INFO] . Згідно ч. 2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому суд враховує положення ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої об`єктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за подання даного позову позивач поніс витрати по сплаті судового збору за вимогу щодо визначення місця проживання дитини в розмірі 908,00 гривень, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією № 9246-1360-5846-5941 від 27 вересня 2021 року на зазначену суму. Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову Враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги, щодо визначення місця проживання дитини, позивачу слід повернути судовий збір у розмірі 454,00 грн. з державного бюджету. Щодо вимоги про стягнення аліментів, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, звільнення позивача від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. на користь держави за вимогу про стягнення аліментів,.

Outcome: partial