Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

У липні 2022 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «НОВОБУДОВА» Климко А.Д. (а.с.21, 22) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути заборгованість за послуги з охорони прилеглої прибудинкової території житлового будинку станом на 01.07.2022 року в сумі 2 374,54 коп.; 3% річних від простроченої суми заборгованості в сумі 72,24 грн.; 262,23 грн. витрат від інфляційних процесів та судовий збір. Позовні вимоги мотивувало тим, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 199 від 05.10.2005 року та авізо № 293 від 27.04.2006 року позивачу ТОВ «НОВОБУДОВА» передано в експлуатацію та обслуговування житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У травні 2009 року між ТОВ «НОВОБУДОВА» та співвласником будинку [PERSON] укладено договір про надання послуг з охорони, згідно якого останній зобов`язувався вчасно сплачувати вартість послуг. Взяті зобов`язання за договором відповідачем здійснювались не систематично, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2022 року становить 2 374,56 грн. Позивач зазначає, що Дніпровським районним судом міста Києва ухвалою від 29.06.2022 року було відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «НОВОБУДОВА» до [PERSON] , щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14.07.2022 року відкрито провадження у справі, призначено проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 27, 28). Відповідачу [PERSON] судом направлялась копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви разом з копіями доданих документів за зареєстрованою адресою місця проживання, а також за місцем надання позивачем послуг, однак на адресу суду повернувся конверт з відміткою «Повернення. Адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд судом, відзиву на позовну заяву не подано. На підставі ст.ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Про розгляд справи сторони повідомлені. Суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням правління Акціонерного товариства Холдингова компанія «Київміськбуд» № 199 від 05.10.2005 року ТОВ «НОВОБУДОВА» передано на баланс, обслуговування і експлуатацію без права відчуження будинок [ADDRESS] . Відповідно до Авізо № 293 від 27.04.2006 року Холдингова компанія «Київміськбуд» передає на баланс для зарахування в основні фонди за адресою: [ADDRESS] (а.с.8, 9). Мешканцями будинку за вказаною адресою 09.04.2009 року подано прохання Генеральному директору ТОВ «НОВОБУДОВА» у сприянні організації охорони прибудинкової території, у списку мешканців визначено і відповідача кв. [ADDRESS] ( п.33 а.с.11,12). 25.05.2009 року між ТОВ «НОВОБУДОВА» та [PERSON] , як власником кв. [ADDRESS] укладено договір на надання послуг з охорони прилеглої прибудинкової території будинку (п.1.2 а.с.13,14). Пунктом 5.2 зазначеного договору строк дії договору визначено 31.05.2010 року. Пунктами 5.3.,5.4 договору визначено, що після закінчення строку дії даний договір вважається продовженим на той же період якщо одна із сторін не виявить бажання його розірвання з повідомленням про це за 1 місяць. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення. За матеріалами справи, генеральним директором (а.с.21) ТОВ «НОВОБУДОВА» затверджено вартість послуг з охорони прилеглої прибудинкової території будинку з 01.01.2020 року, 01.01.2021 року та 01.01.2022 року (а.с.15-17). Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з охорони прибудинкової території будинку, власнику особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] , станом на 01.07.2022 року нарахована заборгованість у розмірі 2374,56 грн. Оплату нараховано у розмірі 9801,01 грн., сплачено - 7400,00 грн. (а.с.18). Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач частково здійснював оплату за періоди з листопада 2020 року до лютого 2022 року, остання оплата здійснення у січні 2022 року в сумі 650,00 грн. Такі обставини свідчать про прийняття відповідачем умов договору з охорони прибудинкової території будинку. Відповідно до ч. 1 ст.151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. За змістом ст. 319, 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно за приписами ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» співвласниками багатоквартирного будинку можуть бути замовлені додаткові послуги крім тих, що зазначено у переліку житлово-комунальних послуг даної статті Закону. Як зазначено вище, мешканцями будинку було заявлено додаткові послугу з охорони прибудинкової території, що також відноситься до житлово-комунальних послуг відповідно до приписів вказаної статті Закону. Згідно розрахунку заборгованості за послугу з охорони прибудинкової території відповідача перед позивачем за період з листопада 2020 року по липень 2022 року нарахована заборгованість у розмірі 2374,56 грн (а.с. 18). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що позивачем надаються послуги з охорони прибудинкової території. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком в сумі 2 374,56 грн. Відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України розрахунок заборгованості не спростовано. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних від суми боргу та інфляційні втрати за період з листопада 2020 року до січня 2022 року, відповідно до наданого розрахунку 3% річних в сумі 72,24 грн., інфляційних втрат в сумі 262,23 грн. (а.с.19,20). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Разом з тим, вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року зі змінами "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19", з 03.04.2020 року на всій території України запроваджено карантин. Зважаючи на те, що на території України з 03.04.2020 року було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№530-ІХ від 17.03.2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, нарахування та стягнення судом 3% та інфляційних втрат. Відтак, за період з листопада 2020 року до січня 2022 року 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу не підлягає нарахуванню та стягненню в силу імперативної вказівки вказаного Закону. Оскільки, відповідач не виконує зобов`язання з наданих послуг, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача заборгованість за послуги з охорони прибудинкової території. Водночас, не підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення інфляційних витрат та 3 % річних від простроченої суми. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 29.06.2022 року було відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «НОВОБУДОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за наданні послуги з охорони прибудинкової території (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Судовий збір позивачем сплачено в сумі 2481,00 (2232,10+248,10), що документально підтверджено виписками про зарахування судового збору до спеціального державного бюджету України від 14.02.2022 року, від 11.07.2022 року (а.с.25,26). Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в сумі - 2 374,54 грн, що становить 86,6 % від заявленої позивачем суми - 2 709,03 грн. (2 374,54 х 100 : 2 709,03). Відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору, пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог, що було сплачено позивачем, в сумі 2148,55 грн. Сума судового збору в процентному відношенні від задоволеної суми становить 2148,55 грн. (2481,00х 86,6 % :100). Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.76-81,141, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд,

Outcome: partial