Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

28 лютого 2020 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , яка згодом була уточнена, про стягнення аліментів на дитину. Позов обґрунтований тим, що з 07 серпня 2015 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Ленінському відділі ДРАЦС реєстраційної служби ЗМУЮ, про що зроблений актовий запис 388. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Сторони не проживають разом з початку 2019 року, відповідач не надає коштів на утримання дітей, офіційно не працює, має мінливий дохід. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн., з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн., з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім зазначеного, позивачка вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення [PERSON] , [INFO] , віку трьох років у розмірі 3000 грн. щомісячно. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якої просить відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи наступним. Так, у відзиві зазначається, що відповідач не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим останній звернувся із позовною заявою про виключення відомостей про батьківство з актового запису та з клопотанням про призначення експертизи щодо встановлення батьківства, а отже вважає стягнення з нього аліментів на утримання не його рідної дитини незаконним. Окрім зазначеного, вказує, що діти мешкають у подруги позивачки, оскільки остання 26.02.2020 року виїхала за межі Україні на 10 днів, проте станом на 18.03.2020 року на територію України не повернулась у зв`язку з веденням обмежувальних заходів з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, а отже вважає, що позивачка вводить суд в оману щодо місця проживання дітей з матір`ю. Водночас наголошує, що рішенням Ленінського районного суду від 13.04.2020 року шлюб між сторонами по справі розірванно. Відповідач повідомив, що його матеріальне становище є вкрай важким, що не дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 9000,00 грн. Тим паче, у відповідача є ще неповнолітня донька від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , на утримання якої, відповідно до заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2015 року у справі №334/7722/15-ц, стягнуто з відповідача аліменти у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 28.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на жовтень 2020 року на виконанні Дніпровського відділу ДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 21111907 з примусового виконання виконавчого листа №334/7722/15-ц, під час виконання якого винесено ряд постанов, які обмежують дії відповідача, та, відповідно до разрахунку заборгованості від 04.06.2020 року вбачається заборгованість відповідача по аліментам у розмірі 109072,72 грн. Зазначає, що є безробітнім, доходів не отримує, проте згоден сплачувати на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 950,00 грн. Відповідач не ухиляється від свого обов`язку сплачувати аліменти на утримання сина, проте позивачка забороняє спілкуватись йому із сином. Відповідач не згоден сплачувати аліменти на утримання позивачки, оскільки не вбачає обставин, які б передували цьому. 26 листопада 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач визнає факт того, що відповідач не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , проте на момент реєстрації себе батьком дитини, останній був обізнаний про це, та за власним бажанням 16.06.2016 року звернувся з заявою про визнання батьківства, на підставі чого 07.07.2016 року до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , були внесені зміни, а саме змінено прізвище дитини, по-батькові, батьком дитини було записано відповідача. Вважає твердження відповідача про його статус безробітного таким, що не стверджує про відсутність доходу, оскільки відповідач працює неофіційно, на підставі чого позивач просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Просить задовольнити позов у повному обсязі. Ухвалою Ленінського районного суду від 01.12.2020 року у вказаній цивільній справі зупинено провадження до набрання законної сили судовим рішенням у справі №334/5856/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батьківство з актового запису. Ухвалою Ленінського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя від\~01.07.2022\~року поновлено\~провадження у\~цивільній справі\~у зв`язку\~з набранням\~законної сили\~рішення Ленінського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя від\~01.20.2021\~року по\~справі №\~334/5856/20,\~відповідно до\~якого у\~задоволенні позовної\~заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа Генічеський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Генічеському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виключення відомостей про батька з актового запису відмовлено. Позивачка в судове засідання не з`явилась, представник позивача надав заяву про слухання справи за їхньої відсутності, позов підтримують у повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час тат місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв або клопотань від його імені на адресу суду не надходило. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07.08.2015 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, на підставі чого складений актовий запис № 388, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом ДРАЦС реєстраційної служби ЗМУЮ. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданим 07.07.2016 року Генічеським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області, актовий запис № 200, батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданим 14.02.2018 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, актовий запис № 159, батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2020 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 28.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки № 309, виданої 24.02.2020 року виконавчим комітетом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області [PERSON] , встановлено, що остання проживає в [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] та сином [PERSON] . Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України (частина перша статті 121 СК України). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Термін «тверда грошова сумі» означає, що суд своїм рішенням визначає фіксовану суму грошових коштів, що будуть стягуватися з платника аліментів, яка не буде змінюватися автоматично у разі зміни розміру його доходів. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18). Статтею 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2022\~рік» установлений\~прожитковий мінімум\~на \~дітей віком\~до 6\~років:\~з 1\~січня -\~2100\~гривень,\~з 1\~липня -\~2201\~гривня,\~з 1\~грудня -\~2272\~гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи з вищевикладеного та обов`язку батьків утримувати дитину до її повноліття, передбаченого ст. 180 СК України, враховуючи обставини відповідно до ст. 184 СК України, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 3500 гривні щомісячно з розрахунку 1750 грн. на кожну дитину, починаючи з 28.02.2020 року і до досягнення дітьми повноліття, що є достатнім для дитини відповідного віку. Щодо позовної\~вимоги про\~стягнення аліментів\~на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років у розмірі 3000 грн., суд приходить до наступних висновків. Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія , доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і у разі розірвання шлюбу, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку відповідає вимогам закону, однак, позивачем не доведено, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 3000 грн. Так, матеріалами справи не містять відомості про працевлаштування відповідача, його дохід, можливість надавати матеріальну допомогу матері його дитини. А тому суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб матері його дитини, можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково: стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, а саме до [INFO] . Згідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 28.02.2020 року. Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Згідно вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial