Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

22.07.2022 позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою у якій просила ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі у сумі 15 000 грн., яку зокрема і зазначено у позовній заяві як попередній орієнтовний розрахунок витрат. 25.07.2022 відповідач [PERSON] звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн., що складається з 3 000 грн. на ознайомлення з позовною заявою, аналіз документів, вивчення проблеми, законодавства і судової практики, консультація; участь у судових засіданнях ( 21.02.2022, 29.06.2022, 12.07.2022, 19.07.2022) по 800 грн., два клопотання по 400 грн. за кожне. 10.08.2022 від адвоката Шкурлатовської Г.І. надійшло клопотання про відмову у задоволенні заяви про розподіл витрат на правничу допомогу відповідача, так як ним не було зроблено відповідної заяви до закінчення судових дебатів. У судовому засіданні 12.08.2022 представник позивача [PERSON] - адвокат Шкурлатовська Г.І. підтримала заяву про стягнення витрат на правничу допомогу; заперечувала відносно залишення такої заяви без розгляду, оскільки зроблено таку заяву у позовній заяві, що вважає достатнім. Вподальшому, 16.08.2022 подано заяву про розгляд заяви без участі. У судовому засіданні 16.08.2022 представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просив заяву залишити без розгляду, так як така подана без попередньо зробленої заяви до закінчення судових дебатів та без направлення стороні відповідача. Заяву [PERSON] підтримав. Просив судове засідання відкласти для надання можливості ознайомитись із матеріалами заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення. 16.08.2022 від відповідача [PERSON] надійшла заява про зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки вважає, що розмір витрат позивача на правничу допомогу є необґрунтованим, непропорційним до предмету спору. До стягнення заявлено суми, які не відповідають фактичному об`єму наданому адвокатом. Наявні клопотання адвоката є типовими. Що стосується участі у судових засіданнях, то загалом час розгляду справи склав 2 год. 43 хвилини 25 секунд, тому необґрунтовано витрати заявлені на суму 7000 грн. Окрім цього, в таку суму необґрунтовано включено підготовку до судових засідань, так як представник попередньо підготувався до справи опрацювавши законодавство. Разом з тим, зазначено, що додана квитанція про оплату послуг не є належним доказом і не підтверджує оплату послуг саме у цій справі, зважаючи, що Івано-Франківським судом розглядаються ще три справи. Від представника відповідача Волошанського Р. 16.08.2022 подано заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі з урахуванням заяви [PERSON] про зменшення витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частинами першою та другою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Порядок розподілу судових витрат визначено у статтях 141-142 ЦПК України. Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Аналогічні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Рішенням Івано-Франківського суду від 19.07.2022 позов задоволено частково. Зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] , [PERSON] у користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться у спільній сумісній власності по [ADDRESS] , шляхом здійснення демонтажу самовільно збудованої бетонної площадки та складених будівельних блоків. У іншій частині позову - відмовлено. Стягнуто з [PERSON] в рівних частках 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривень судового збору в користь [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, відмовлено у двох вимогах - знесення самовільно встановленої відповідачем огорожі на земельній ділянці, зобов`язанні відповідача - [PERSON] відновити демонтований паркан, який відділяв їхнє подвір`я від сусіднього та приведені частину земельної ділянки, що знаходиться біля квартири [ADDRESS] у попередній стан. Законодавцем визначено процесуальний наслідок відсутності заяви до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з моменту винесення рішення у справі. У такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду. Позивачем заявлено вимогу про орієнтовну суму витрат на правничу допомогу, яка зазначена у позовній заяві, суд розцінює таку заяву, як таку, яка зроблена до судових дебатів, що відповідає вимогам закону. Докази на понесення таких витрат подано 22.07.2022, тобто у п`ятиденний термін з дня ухвалення рішення. Так, ненадання копії заяви про ухвалення додаткового рішення іншій стороні не означає, що остання була позбавлена можливості заперечити проти розміру витрат, про відшкодування яких ставиться питання. Відтак, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.07.2021 у справі № 2033/5916/12 вказав : «враховуючи наявність у матеріалах справи заяви [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат, про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення, відповідно до порядку та у строк для подання відповідних доказів, можна стверджувати про наявність підстав для розгляду поданих документів апеляційним судом»….Отже, висновки апеляційного суду про відсутність підстав для відшкодування понесених заявником витрат на правничу допомогу є необґрунтованим». Представником відповідача зроблено заяву про розподіл судовим витрат у судових дебатах, про що свідчить звукозапис судового засідання Докази подано з дотриманням п`ятиденного терміну після ухвалення рішення, 25.07.2022. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 02.12.2021 за №02/12/21 ( а.с. 177-179), додаткова угода №1 до договору від 02.12.2021, якою визначено вартість однієї години правової допомоги у розмірі 1 000 грн., орієнтовну вартість правових послуг -15 000 грн. ( а.с. 180); акту про надання правничої професійної допомоги за вказаним договором від 20.07.2022, за яким визначено наступні види правової допомоги та їх вартість : консультації щодо формування правової позиції - 1 000 грн., 5 000 грн. - опрацювання законодавства, яке регламентує відповідні правовідносини, підготовка та написання позовної заяви, 1 500 грн. - підготовка та написання клопотань по справі ( про перенесення розгляду справи, виклик свідка, долучення документів до справи, підготовка заперечення на об`єднання справ - 500 грн., підготовка участі у судових засіданнях - 7000 грн, ( а.с. 181), квитанцію від 21.07.2022 за №007560 про сплату [PERSON] адвокату Шкурлатовській І.І. 15 000 грн. ( а.с. 182). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)). Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. У постанові Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19. У вказаній постанові Верховний Суд здійснив аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, та дійшов висновку про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Віддтак, суд не приймає заперечення відповідача щодо неналежності документу, який підтверджує оплату послуг. Як вбачається із висновків у постановах Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18, якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на заперечення відповідача щодо розміру понесених позивачем судових витрат, а також, зважаючи на те, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, суд дійшов висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу позивача до 14 000,00 грн. з урахуванням категорії справи, часу витраченого адвокатом на підготовку позовної заяви, заявлення клопотань, участь у судових засіданнях, яка склала в сукупності склав 2 год. 43 хвилини 25 секунд. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем надано : договір про надання правової допомоги №25/08-2021 від 09.08.2021 ( а.с. 194-195), додаткову угоду від 09.01. 2022, за якою визначено наступні послуги та їх вартість : ознайомлення з позовною заявою, аналіз документів, вивчення проблеми, законодавства і судової практики, консультація - 3 000 грн., збір доказів - 200 грн, складання процесуальних документів - 1 500 - 2 500 грн., складання інших заяв - 400 - 800 грн., представництво в суді ( участь у судовому засіданні) - 800 грн. ( а.с. 206 ) ; акт приймання - передачі наданих послуг від 22.07.2022 на загальну суму 7 000 грн., а саме - ознайомлення з позовною заявою, аналіз документів, вивчення проблеми, законодавства і судової практики - 3 000 грн., складення клопотання про об`єднання справ в одне провадження - 400 грн., 21.02.2022, 29.06.2022. 12.07.2022, 19.07.2022 - участь у судовому засіданні - 8000 грн., складання клопотання про доручення доказів - 400 грн.; квитанція від 22.07.2022 №0.0. 2618449267 АТ « КБ « Приватбанк» про сплату [PERSON] адвокату Волосянку Р. 7 000 грн. за правову допомогу ( а.с. 197- зворот). Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Відтак, враховуючий, що витрати на правову допомогу позивача зменшено до 14 000 грн., при визначені розміру витрат на правничу допомогу відповідача судом враховано вимоги пропорційності ( частковість задоволення позовних вимог однієї із двох), то такі підлягають до стягненню у сумі 4 666 грн. з відповідача в користь позивача, і навпаки з позивача у користь відповідача у сумі 4 666 грн.. При цьому суд бере до уваги, що позивачем не заявлялось зменшення витрат на правничу допомогу відповідача. То враховуючи, рівність стягнення щодо понесених витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про звільнення позивачів : [PERSON] , [PERSON] , відповідача [PERSON] від обов`язку сплачувати один одному витрати на правничу допомогу в сумі 4 666 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved