Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

Орган опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади звернувся до суду в інтересах малолітнього [PERSON] , звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Просять суд винести рішення, яким позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі однієї чверті доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок дитини, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття. Стягнути зі з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 10.11.2021 року. Представник позивача органу опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади В. М. Кучерява, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить суд розглянути справу за наявними матеріалами справи. Відповідачка [PERSON] , [INFO] , втретє в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом належним чином за адресою проживання, зазначеною в позовній заяві, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідачі про причини своєї неявки суд не повідомила, не надала суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідачки свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку [PERSON] , та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] , являється громадянкою України, зареєстрована [ADDRESS] , і є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батько, [PERSON] , записаний відповідно ч. 1 ст. 13 5 СКУ (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 19.05.2021 № 00030802014, виданий Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) . Відповідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в закладі охорони здоров`я від 22.04.2021, [PERSON] залишила дитину у відділенні новонароджених та недоношених дітей КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради». Відповідно рішення виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ № 316 від 27.05.2021, [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Золотонішської міської ради № 259 від 18.06.2021, встановлено опіку над малолітнім [PERSON] та призначено опікуна. Частина 4 ст. 155 Сімейного кодексу України вказує, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до підпункту 14 пункту 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», частини 2,3 статті 150 та статті 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх здібностей та нести відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ № 645 від 05.10.2021 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Згідно висновку, комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади вивчено питання про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Громадянка [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 19.05.2021, серія [NUMBER] видане Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)). Відповідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 22.04.2021, [PERSON] 02.04.2021 року залишила дитину у відділенні новонароджених та недоношених дітей КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради». За час перебування дитини в закладі, [PERSON] жодного разу не відвідала сина. Малолітній [PERSON] , відповідно рішення виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади від 27.05.2021 № 316 набув статусу дитини позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 18.06.2021 № 259 над малолітнім [PERSON] встановлено опіку та призначено опікуна. Мати самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини: не допомагає матеріально, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, нехтує своїми батьківськими обов`язками, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не дбає про підготовку до самостійного життя, не виявляє інтереси до її внутрішнього світу, не дає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не забезпечує необхідним харчуванням. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», частини 2,3 статті 150 та статті 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх здібностей та нести відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав по відношенню до своїх дітей за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно статті 165 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування має право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Враховуючи вищевказане, вважають за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , відносно її малолітньої дитини [PERSON] . Спірні відносини між сторонами у справі виникли з приводу невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, тому до неї мають бути застосовані норми Сімейного кодексу України, що регулюють питання прав та обов`язків батьків щодо їх дітей. Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Одночасно відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених в п. 16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, сукупністю усіх доказів у справі, суд приходить до переконання, що відповідачка не цікавиться вихованням своєї дитини та їх духовним розвитком, не надає належного матеріального забезпечення, яке б забезпечувало дитині належне утримання, не бере участь у вихованні дитини, що свідчить про втрату інтересу відповідачки до її дитини, суд вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав, та стягнути аліменти на утримання дитини, оскільки законних підстав для звільнення відповідачки від обов`язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в заявленому стороною позивача розмірі з дати пред`явлення позову згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 12.10.2021 року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Пунктом 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до Закону або міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служба у справах дітей, тому з відповідачки відповідно до положень ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved