Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

Позивач Орган\~опіки та\~піклування Подільської\~міської ради\~Одеської області\~звернувся 10\~серпня 2021\~року в\~суд з\~цим позовом\~до відповідачів,\~та просив\~ухвалити рішення\~суду,\~яким позбавити\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] \~батьківських прав\~стосовно їх\~малолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~стягувати з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~на користь\~особи чи\~закладу на\~утриманні яких\~буде перебувати\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~аліменти на\~його утримання\~у розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів\~її доходів\~щомісячно,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~встановленого законом\~на дитину\~відповідного віку,\~починаючи з\~дня подачі\~позову до\~суду та\~до повноліття\~сина [PERSON] ,\~тобто до\~ [INFO] ;\~стягувати з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~на користь\~особи чи\~закладу на\~утриманні яких\~буде перебувати\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~аліменти на\~його утримання\~у розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів\~його доходів\~щомісячно,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~встановленого законом\~на дитину\~відповідного віку,\~починаючи з\~дня подачі\~позову до\~суду та\~до повноліття\~сина [PERSON] ,\~тобто до\~ [INFO] ;\~зобов`язати Одеський\~міський відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса) внести в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] (а/з № 1583 від 09 квітня 2021 року, вчинений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відмітки про позбавлення батьківських прав матері, [PERSON] , [INFO] та батька, [PERSON] , [INFO] . Підставою цьому зазначав те, що відповідачі є батьками малолітньої дитини: сина, [PERSON] , [INFO] . Наразі дитина влаштована до КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» Одеської міської ради, оскільки його мати, [PERSON] самовільно, без пояснень покинула перинатальний центр, залишивши дитину покинуту в пологовому будинку. Відповідачі самоусунулись від виконання батьківських обов`язків, жодного разу дитину в закладі не відвідували, участі у виховані не приймали, матеріальної допомоги не надавали, у телефонному режимі не цікавилися станом здоров`я та долею дитини. Тому позивач просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно їх малолітнього сина, стягнути аліменти на його утримання та внести зміни в актовий запис про народження дитини, а саме відмітки про позбавлення батьківських прав батька та матері. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій на позовних вимогах наполягала та просила розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчить підпис у рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень, про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов або заяв про розгляд справи у їх відсутність не надавали. Представник Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, надали пояснення на позов, просили розгляд справи проводити без участі представника. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 14 вересня 2013 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був укладений шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 14 вересня 2013, актовий запис № 254. Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданою Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09 квітня 2021 року, актовий запис № 1583. Відповідно до повідомлення КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» за № 01/01-07/691 від 24.02.2021 [PERSON] , [INFO] , [INFO] народила дитину чоловічої статі яку залишила у відділені новонароджених ОПЦ. Мати дитини, без пояснень, самовільно покинула заклад. Згідно з відповіддю Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за № 7380/56-18 від 09.04.2021, наявний актовий запис про народження № 1583 від 09.04.2021 відносно [PERSON] , [INFO] , складеного Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відомості про батьків, а саме про мати та батька внесені відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України (Розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 123р від 22.03.2021). Малолітній [PERSON] , [INFO] , влаштований до КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечно» ОМР з 17.03.2021, що підтверджується довідкою за № 178 від 22.03.2021. Відповідно до листа за № 438 від 08.06.2021 КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечно» Одеської міської ради, за весь час перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , у закладі, батьки дитини, [PERSON] та [PERSON] жодного разу дитину в закладі не відвідали, участі у виховані не приймали, матеріальної допомоги не надавали, у телефонному режимі не цікавилися здоров`ям та долею дитини. Згідно висновку Органу опіки і піклування Подільської міської ради\~ Одеської області № 01-25/517 від 06.08.2021, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , доцільно позбавити батьківських прав стосовно малолітньої дитини: сина, [PERSON] , [INFO] , оскільки вони ухиляються від участі у його вихованні та утриманні. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 156 СК України). Відповідно до\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я\~є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до\~статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України\~передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідачів [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що виразилась у нехтуванні обов`язками батьків по забезпеченню дитини необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для проживання, а також спілкування з дитиною в необхідному обсязі. При цьому судом враховується, що відповідачі були попереджені органом опіки та піклування про необхідність вжити заходів для забезпечення виконання своїх батьківських обов`язків відповідно до чинного законодавства, однак на шлях виправлення не стали, своє відношення до виховання дитини не змінили, незважаючи на рекомендації органу опіки та піклування. Враховуючи, що матеріалами справи доведено невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків, оскільки вони не створюють належних умов для утримання дитини, не піклуються про його здоров`я, фізичний та моральний розвиток, суд вважає, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, що негативно впливає на розвиток дитини, а також враховуючи характер їх поведінки, відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, суд вважає, що вони повинні бути позбавлені батьківських прав. Доказів які б свідчили про поважні причини не виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків стосовно дитини судом не встановлено. При таких обставинах, з метою захисту інтересів дитини, та з урахуванням всіх обставин справи та наявних у справі доказів, суд вважає за можливе позбавити відповідачів батьківських прав стосовно їх дитини та направити копію цього рішення органу ДРАЦС для внесення відповідних відміток до актового запису про позбавлення батька та матері батьківських прав. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язків по утриманню дитини. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки судом задовольняється вимога позову про позбавлення відповідачів батьківських прав, тому з них слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі запропонованому позивачем, починаючи з дня подачі позову, тобто з 10 серпня 2021 року та на період до його повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України на відповідачів належить покласти судові витрати в справі у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн. \~

Outcome: approved