Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

У вересні 2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за участі третіх осіб - Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., у якому просив суд визнати виконавчий напис від 22.04.2019 року, реєстр. № 2344, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.04.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис від 22.04.2019 року, реєстр. № 2344 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» грошові кошти у розмірі 62387,20 грн. Ознайомившись зі змістом виконавчого напису позивач вважає, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною, та недоведеною, позивача не було повідомлено про наявність заборгованості, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 27.09.2021 року позовна заява була залишена без руху. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 27.09.2021 року повернуто позивачу заяву про забезпечення позову. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 29.09.2021 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 28.10.2021 року. Вирішено питання щодо витребування доказів. Залучено до участі у справі в якості третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 29.09.2021 року вирішено питання щодо забезпечення позову. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 01.12.2021 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.01.2022 року. Позивач у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Просив суд справу слухати за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, по місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Надіслав до суду відзив на позовну заяву (а.с.62-75), у якому просив суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, посилаючись на те, що 19.06.2017 року між позивачем та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №Р24.184.73808, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 49999,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути його разом з процентними платіжками згідно умов договору. Звертаючись до приватного нотаріуса представником АТ «Ідея Банк» були надані документи відповідно до переліку для вчинення виконавчих написів, які підтверджують безспірність заборгованості позивача. Окрім того, позивачу надсилалась вимога про наявність заборгованості, проте позивач не висловив жодних заперечень. Вказав, що спірний виконавчий напис здійснено до втрати чинності постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 не визначено моменту з якого втрачає чинність постанова Кабінету Міністрів України № 662, від 26.11.2014 року. Також, просили суд справу слухати за їх відсутності. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Третя особа представник Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно ч.1 та ч. 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні було встановлено, та сторонами не заперечується, що 19.06.2017 року між позивачем та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №Р24.184.73808, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 49999,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути його згідно умов договору. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 22.04.2019 року вчинено виконавчий напис № 2344, відповідно до якого, приватним нотаріусом пропоновано стягнути заборгованість з [PERSON] на користь АТ «Ідея банк» суму заборгованості у розмірі 62387,20 грн. за період з 20.10.2018 року по 07.03.2019 року, з урахуванням: строковий основний борг 11588,73 грн.; прострочений основний борг 18018,24 грн.; прострочені проценти 3124,74 грн.; строкові проценти у розмірі 194,67 грн.; строкова плата за обслуговування кредиту 400,54 грн.; прострочена плата за обслуговування кредиту 5004,30 грн., пеня 22155,98 грн.; плата за вчинення виконавчого напису 1900,00 грн. (а.с.80) Також, з матеріалів справи вбачається, що на підставі вчиненого виконавчого напису № 2344 від 22.04.2019 року державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 04.06.2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.13). Частиною першою\~статті 88 Закону України "Про нотаріат"\~передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Згідно із пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З урахуванням приписів статей\~15,16,18 ЦК України, статей\~50,87,88 Закону України "Про нотаріат"\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження N 14-557цс19). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року в справі № 910/5226/17. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від АТ «Ідея Банк» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту або здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед АТ «Ідея Банк», зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Окрім того, на виконання ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 29.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 22.04.2019 року не були надані витребувані судом документи, а саме належним чином засвідчена копія виконавчого напису, від 22.04.2019 р, зареєстрованого в реєстрі за № 2344 та документів, на підставі яких його було вчинено Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, після 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Оспорюваний виконавчий напис було видано 22.04.2019 року, що свідчить про незаконність його вчинення. Посилання відповідача, що спірний виконавчий напис здійснено до втрати чинності постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 не визначено моменту з якого втрачає чинність постанова Кабінету Міністрів України № 662, від 26.11.2014 року суд не бере до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Доводи представника АТ «Ідея Банк», що ними були подані приватному нотаріусу усі передбачені законодавством документи, якими підтверджується безспірність заборгованості [PERSON] не заслуговують на увагу, оскільки суперечать правовим висновкам, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц в якій зазначено, що хоча вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які подані згідно з відповідним Переліком документів, однак сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, оскільки боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача АТ «Ідея Банк» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved