Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», 10 листопада 2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, посилаючись, що 07 лютого 2017 року між банком та [PERSON] , яка померла [INFO] і правонаступником якої є [PERSON] і [PERSON] , був укладений договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредитну картку з встановленим кредитним лімітом в сумі 8 100 грн. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань утворилась заборгованість на загальну суму 8 563 грн. 49 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 8 563 грн. 49 коп., що і просили стягнути та судові витрати. Ухвалою судді від 28 грудня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 13 вересня 2021 року прийнято до розгляду заяву про зміну позовних вимог, залучено у справі в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні уповноважений представник позивача Лаврук А.М. позов підтримала та просила задовольнити, про обставини та підстави якого пояснила так, як це викладено в заяві, не заперечувала про заочний розгляд справи. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися, причин неявки не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в відповідності до ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Установлено, що 07 лютого 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» і [PERSON] уклали кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно умов якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит в сумі 8 100 грн. у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації, а відповідач зобов`язувалася повернути кредит в порядку і на умовах передбачених договором та погодилася з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. На виконання умов договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 8 100 грн. у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту, який 21.05.2018 зменшено до 5 920 грн., 10.07.2018 збільшено до 8 000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування, виконавши таким чином свої зобов`язання в повному обсязі. Позичальник [PERSON] отримала грошові кошти, користувалася ними, частково здійснювала їх повернення, що підтверджується випискою за договором за період 23.03.2018 по 03.01.2019. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Новознам`янської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 58. Як слідує з розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на дату смерті [PERSON] її заборгованість за договором від 07.02.2017 року становить 6 103 грн. 49 коп. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Як слідує із матеріалів спадкової справи №21/2019, заведеної державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Горбенко Л.В., наданої на вимогу суду, з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернувся відповідач [PERSON] . Крім цього, як слідує з довідки виконавчого комітету Новознам`янської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.02.2019 № 105, [PERSON] до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] та з нею на день смерті були зареєстровані дочка [PERSON] та дочка [PERSON] . Отже, відповідачі є спадкоємцями, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку та до яких перейшли права та обов`язки боржника. Як вбачається із розрахунку заборгованості станом на 06.09.2020 наданої позивачем, після смерті боржника [PERSON] продовжувалося нараховування відсотків на заборгованість, яка погашалась окремими платіжками після її смерті, тому сума заборгованості в розмірі 8 563 грн. 49 коп., яку позивач просить стягнути із спадкоємців [PERSON] не є заборгованістю, яка виникла за життя спадкодавця і не може присуджуватися до сплати спадкоємцями. Отже, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість в сумі 6 103 грн. 49 коп., що рахувалася за боржником [PERSON] на дату її смерті [INFO] . З огляду на викладене, позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» суд задовольняє частково, в частині, яка знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Так як позов задоволено частково, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеній частині позову в сумі 1 498 грн. 17 коп.

Outcome: approved