Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 29252,19 грн.. В обґрунтування позову зазначила, що у Першому Малиновському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) проводиться примусове виконання виконавчого листа № 521/15111/21, який видав Малиновський районний суд міста Одеси 10.12.2021р., про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від заробітку (доходу), однак, не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , з дати надходження заяви до суду, тобто з 27.09.2021р. 15.12.2021р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимог виконавчого документу за номером АСВП 67885743. Відповідач систематично ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим станом на 01.06.2022р. загальна сума заборгованості становить 29252,19 грн. Розмір заборгованості по аліментам перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців. Відповідні обставини слугували підставою звернення до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні спочатку погодився та визнав позовні вимоги та повідомив, що він тільки півроку назад дізнався про відкрите виконавче провадження стосовно нього, наразі він не працює та на біржі праці не перебуває на обліку, а також повідомив, що у нього не має матеріальної можливості сплатити пеню. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , являється донькою [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 3) Судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси від 11.11.2021р. стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), однак не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття: до [INFO] , з дати надходження заяви до суду: з 27 вересня 2021 року. (а.с. 5) 18.05.2022р. державний виконавець Першого Малиновского ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснив розрахунок заборгованості із сплати аліментів, згідно якого державним виконавцем встановлено, що боржник відомостей про працевлаштування та доходи не надав, а розрахунок здійснювався виходячи з середньомісячної заробітної плати по м. Одесі, згідно довідки Головного управління статистики в Одеській області Розрахунок заборгованості при цьому здійснювався з 27.09.2021р. по 01.06.2022р. При цьому встановлено розмір заборгованості із сплати аліментів станом на 01.06.2022р. в розмірі 29252,19 грн. (а.с. 4) За змістом\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду\~кошти на утримання дитини (аліменти)\~присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та\~розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України). Грошове зобов`язання представляє собою зобов`язання по сплаті грошових коштів. Воно може бути, зокрема: як договірним, так і недоговірним; готівковим і безготівковим та ін. У грошових зобов`язаннях предметом виконання виступає певна грошова сума, що має бути сплачена. Причому сплата коштів може відбуватися як\~готівкою, шляхом передачі коштів, так і в безготівковому порядку. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1\~ст. 196 СК України, що суд першої інстанції об`єктивно на підставі належної оцінки доказів і доводів сторін врахував при встановленні доведеності вини відповідача. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 грудня 2019 року у справі № 752/10763/14-ц (провадження N 61-46628св18). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України). Суд зазначає, що при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. Згідно з ч.1\~ст.196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як зазначено у ч.1\~ст. 196 СК України, неустойка може бути стягнута з того, хто винен у простроченні сплати аліментів. За аналогією з цивільним законодавством, у цьому разі слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладено тягар доказування протилежного. Статтею 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України). У постанові\~Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». Правових висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі N 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі N 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі N 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі N 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р=(А1х1%хQ1)+(А2х1%хQ2)+(Аnх1%хQn), де: р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; 1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; 2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; Аn - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Тобто за формулою розрахунку, яка вказана в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, однак з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду № 333/6020/16-ц від 03.04.2019р. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості на яку вона нараховується. Відповідний висновок здійснено у постанові\~Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21). Суд звертає увагу на те, що пред`являючи до суду відповідні позовні вимоги щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позивачем здійснено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, проте він не відповідає дійсним обставинам, а тому підстав для зарахування заборгованості та нарахування пені за ці місяці є неправомірними. Зважаючи на вищевикладене, судом самостійно здійснено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 27.09.2021 р. по 01.06.2022 р. та розраховано наступним чином: Вересень 2021 р. Нараховані аліменти: 527,94 грн. Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів: Платіж: зараховано 527,94 грн. з платежу 2 931,00 грн. від 03.02.2022 р. Кількість днів прострочення: 125 днів (01.10.2021-02.02.2022) Пеня: 1%*125*527,94=659,93 грн. Жовтень 2021 р. Нараховані аліменти: 3 517,25 грн. Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів: 1. Платіж: зараховано 2 403,06 грн. з платежу 2 931,00 грн. від 03.02.2022 р. Кількість днів прострочення: 94 дні (01.11.2021-02.02.2022) Пеня: 1%*94*3 517,25=3 306,22 грн. 2. Інші платежі відсутні Кількість днів прострочення: 119 днів (03.02.2022-01.06.2022) Пеня: 1%*119*1 114,19=1 325,89 грн. Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів: 3 306,22 +1 325,89 =4\~632,11 грн. Листопад 2021 р. Нараховані аліменти: 3 517,25 грн. Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів: Платежі відсутні Кількість днів прострочення: 183 дні (01.12.2021-01.06.2022) Пеня: 1%*183*3 517,25=6\~436,57 грн. Грудень 2021 р. Нараховані аліменти: 3 517,25 грн. Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів: Платежі відсутні Кількість днів прострочення: 152 дні (01.01.2022-01.06.2022) Пеня: 1%*152*3 517,25=5\~346,22 грн. Січень 2022 р. Нараховані аліменти: 3 517,25 грн. Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів: Платежі відсутні Кількість днів прострочення: 121 день (01.02.2022-01.06.2022) Пеня: 1%*121*3 517,25=4\~255,87 грн. Лютий 2022 р. Нараховані аліменти: 3 517,25 грн. Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів: Платежі відсутні Кількість днів прострочення: 93 дні (01.03.2022-01.06.2022) Пеня: 1%*93*3 517,25=3\~271,04 грн. Березень 2022 р. Нараховані аліменти: 3 517,25 грн. Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів: Платежі відсутні Кількість днів прострочення: 62 дні (01.04.2022-01.06.2022) Пеня: 1%*62*3 517,25=2\~180,70 грн. Квітень 2022 р. Нараховані аліменти: 3 517,25 грн. Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів: Платежі відсутні Кількість днів прострочення: 32 дні (01.05.2022-01.06.2022) Пеня: 1%*32*3 517,25=1\~125,52 грн. Травень 2022 р. Нараховані аліменти: 3 517,25 грн. Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів: Платежі відсутні Кількість днів прострочення: 1 день (01.06.2022-01.06.2022) Пеня: 1%*1*3 517,25=35,17 грн. Червень 2022 р. Нараховані аліменти: 3 517,25 грн. Розрахунок пені з урахуванням часткових платежів: Платежі відсутні Кількість днів прострочення: 0 днів. Пеня: 1%*0*3 517,25=0,00 грн. Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів: 659,93 + 4 632,11 + 6 436,57 + 5 346,22 + 4 255,87 + 3 271,04 + 2 180,70 + 1 125,52 + 35,17 + 0,00 = 27\~943,13 грн Загальна сума заборгованості за аліменти: 29 252,19 грн. Зазначений розрахунок відповідає правовій позиції з тексту Постанови Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 711/679/21 (№ в ЄДРСР 102704816), яка прийнята за касаційною скаргою, зміст якої свідчить, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Доказів погашення частини або повної заборгованості відповідачем суду не надано. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач має інших утриманців, крім доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно\~ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно\~ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, розрахунки щодо стягнення з відповідача розміру неустойки (пені) у сумі 35648,38 грн., який здійснено позивачем, судом не береться до уваги, оскільки вказаний розрахунок складений без додержання вимог\~статті 196 СК України, та без врахування правової позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). (а.с. 7) Зважаючи на здійснений судом розрахунок пені по сплаті аліментів, який є меншим ніж розмір самої заборгованості по сплаті аліментів, а також враховуючи заявлені позивачем вимоги про стягнення пені в розмірі 29252,19 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасну виплату аліментів на утримання дитини в сумі 27943,13 грн. Відповідно до\~\~\~ст. 263\~\~ЦПК\~\~України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.\~\~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду\~\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124,\~129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Інші доводи учасників справи, які наведені у позові та відповідних письмових поясненнях, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00,\~\~§ 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору.

Outcome: partial