Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

04 січня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), треті особи: [PERSON] , Друга Запорізька державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна, який мотивує тим, що в жовтні 2021 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахмацької Т.М. з метою оформлення прийняття спадщини на нерухоме майно після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , проте їй було відмовлено, оскільки на нерухоме майно накладено обтяження, а саме арешт. У жовтні 2021 року позивач звернулася до Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про роз`яснення підстав для накладення арешту та ознайомлення з матеріалами відповідного виконавчого провадження, на що листом начальника Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 23.12.2021, позивачу було повідомлено, що згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень, Єдиного Державного реєстру виконавчих проваджень щодо [PERSON] не перебувало і не перебуває.Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт нерухомого майна за номером обтяження 1683665 на 1/3 частини квартири по [ADDRESS] було накладено на підставі постанови АМ161488 від 20.09.2004 року Ленінським ВДВС м. Запоріжжя, однак припинити чинність арешту немає можливості. Після чого, позивач звернулася до реєстратора Другої Запорізької нотаріальної контори, яка повідомила, що арешт було накладено на виконання виконавчого листа №2-1962/04, виданого Ленінським судом м. Запоріжжя 27.10.2004 року та видано копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 04.02.2005 року (серія АМ №161636). Позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, де отримала копію рішення по справі №2-1962/04 та довідку від 27.10.2021 року, в якій вказано, що справа №2-1962/04 знищена у зв`язку із закінченням строку зберігання. Так, із рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя, яке набрало законної сили 17.06.2004 року, вбачається, що позов було заявлено гр. [PERSON] до гр.. [PERSON] про стягнення 800,00 грн в рахунок повернення боргу та 51,00 державного мита. Таким чином, із вищевикладеного вбачається, що позивач не є стороною по справі №2-1962/04, а підстави для накладення арешту на його майно в рамках примусового виконання зазначеного рішення суду, до якого він не має жодного відношення, відсутні. Згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 11.09.2003 року Комбінатом комунальних послуг ВАТ «Запоріжжяобленерго та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1765457 від 20.10.2003, виданого Орендним підприємством «ЗМБТІ», квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності, а саме у рівних частинах [PERSON] (позивач), [PERSON] (померлому в 2004 році) та [PERSON] (третя особа). Проте, на 1/3 частину цього ж нерухомого майна, як на частку майна яка нібито належить [PERSON] , накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 1330630 від 24.09.2004 року. [PERSON] ніколи не мав та наразі не має прав власності на зазначену квартиру. Просить зняти арешт з нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , який було накладено Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Литвиненко Е.Г. АМ 161636 від 04.02.2005 року (реєстраційний номер обтяження: 1683665 та постанови Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції АМ 161488 від 20.09.2004 року (реєстраційний номер обтяження: 1330630), та вирішити питання щодо судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Ухвалою суду від 10.01.2022 р. за даним позовом відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07.02.2022 витребувано у Другої Запорізької державної нотаріальної контори належним чином посвідчену копію матеріалів справи накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартири [ADDRESS] : від 24.09.2004 року, реєстраційний номер обтяження 1330630: від 15.02.2005 року, реєстраційний номер обтяження 1683665. На ухвалу суду від 07.02.2022 року були направлені наступні документи: копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та копія Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1330630 та копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та копія Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1683665. 30.05.2022 року надійшло клопотання представника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (раніше Дніппровський ВДВС міста Запоріжжя) про розгляд справи за їх відсутності та повідомлення щодо відсутності даних про сплату боргу боржником [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 9\~544,50 грн по виконавчому документу№2-1962/04 від 27.10.2004 року, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя. Окрім цього, 30.05.2022 через канцелярію суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Волкової Аліни Володимирівни про доручення доказів до матеріалів справи, а саме: копію рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2004 року по справі №2-2914/2004, копію довідки Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.022 року про знищення справи №2-2914/2004 у зв`язку із закінченням терміну зберігання, відповідь Дніпровського ВДВС у місті запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вих. №12510/13 від 17.05.2022 на адвокатський запит, згідно якого на виконанні у Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі виконавчі провадження стосовно [PERSON] не перебувають. Ухвалою від 02.06.2022 р. підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. В судове засідання позивач та представник позивача не прибули. 28.07.2022 року суду надана письмова заява (вх. № 13098/22), в якій представник позивача\~адвокат Волкова А.В. просить розглядати справу у відсутність позивача [PERSON] та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача\~Дніпровського ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не прибув. В матеріалах справи наявна заява державного виконавця Дідичук Яни про розгляд справи без участі представника Дніпровського ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, 18.08.2022 подав через канцелярію суду заяву (вх. №14853) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору представник Другої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про дату судового засідання був повідомлений належним чином, причинни неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі письмових доказів, які містяться в матеріалах справи. Частиною 2 статті 247\~ЦПК\~України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Позивач [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~третя особа\~ [PERSON] та\~ [PERSON] (помер\~в 2004\~році)\~є власниками\~квартири [ADDRESS] \~на праві\~спільної часткової\~власності,\~а саме\~у рівних\~частинах про\~що свідчить\~свідоцтво про\~право власності на\~житло № [NUMBER] ,\~виданого 11.09.2003\~року Комбінатом комунальних послуг ВАТ «Запоріжжяобленерго та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1765457 від 20.10.2003, виданого Орендним підприємством «ЗМБТІ». 20.10.1997 року (а.с.18, 19). В жовтні 2021 року Позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахмацької Т.М. з метою оформлення прийняття спадщини на нерухоме майно після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , проте їй було відмовлено, оскільки на нерухоме майно накладено обтяження, а саме арешт. З витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається існування зареєстрованих обтяжень (а.с.10): ?арешту з реєстраційним номером 1330630, яке зареєстроване 24.09.2004 18:12:29 за № 1330630 реєстратором Друга Запорізька державна нотаріальна контора, на підставі постанови АМ № 161488 від 20.09.2004 ВДВС Ленінського РУЮ м. Запоріжжя з визначенням об`єкта обтяження: «квартира, 1/3 частина квартири, адреса: [ADDRESS] , та зазначенням власника: « [PERSON] »; ?арешту з реєстраційним номером 1683665, яке зареєстроване 15.02.2005 16:34:51 за № 1683665 реєстратором Друга Запорізька державна нотаріальна контора, на підставі постанови АМ № 161636 від 04.02.2005 ВДВС Ленінського району, виконавець Литвененко Е.Г. з визначенням об`єкта обтяження: «квартира, адреса: [ADDRESS] , та зазначенням власника: « [PERSON] »; За змістом ст.15,\~16 ЦК України, ст.4,\~5 ЦПК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ст.12,\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 41 Конституції України\~гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Аналогічні положення закріплені в\~ст.316-321 ЦК України. Відповідно до ст.319,\~321 ЦК України, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд звертає\~увагу,\~що із свідоцтва про\~право власності на\~житло № [NUMBER] ,\~виданого 11.09.2003\~року Комбінатом комунальних послуг ВАТ «Запоріжжяобленерго (а.с.18), Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1765457 від 20.10.2003, виданого Орендним підприємством «ЗМБТІ». 20.10.1997 року (а.с. 19) та Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.9-11), громадянин [PERSON] , на 1/3 частку квартири якого накладено арешт на підставі постанови АМ № 161488 від 20.09.2004 ВДВС Ленінського РУЮ м. Запоріжжя (а.с.69), взагалі не має прав власності на вказану квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Тобто, із зазначеного вбачається, що на квартиру за адресою: [ADDRESS] , власниками якого з 20.10.2003 роки є позивач [PERSON] , третя особа [PERSON] та [PERSON] , який помер в 2004 році (по 1/3 частині у кожного власника), було накладено арешт як на об`єкт власності [PERSON] , (що вбачається із постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 24.09.2004 року, а.с. 69), який не являвся на той час і не є наразі власником цієї квартири чи її частини. Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIVвід 21.04.1999 року, який був чинний на час накладання державними виконавцями арешту, передбачено, що у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Відповідно до ст.57 вказаного Закону, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт намайно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст.60 Закону,особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що арешт з реєстраційним номером 1683665, який зареєстрований 15.02.2005 16:34:51 за № 1683665 реєстратором Друга Запорізька державна нотаріальна контора, на підставі постанови АМ № 161636 від 04.02.2005 ВДВС Ленінського району, виконавець Литвененко Е.Г. про стягнення з [PERSON] на окристь [PERSON] боргу в сумі 9 544,50 грн (а.с.67), на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2004 року (а.с. 90). У своему клопотанні від 30.05.2022 (вх. №8364/22) представник Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дідичук Яна зазначає, що у відділі відсутні данні щодо сплати боргу боржником [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу у розмірі 9\~544,50 грн по виконавчому документу №2-1962/04 від 27.10.2004 року, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя (а.с.83). У цей же час, з відповіді Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.05.2022 року вбачається, що виконавчі провадження стосовно [PERSON] не перебувають. Надати будь-яку іншу інформацію неможливо, оскільки з 24.02.2022 року тимчасово призупинено функціонування реєстрів рухомого та нерухомого майна. (а.с.93). Отже, судом встановлено, що виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу, на теперішній час у відділі ДВС немає, але накладений арешт знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства по зняттю арешту з майна після закінчення виконавчого провадження. Поновлення прав позивача та усунення перешкод в розпорядженні та реалізації права власності на майно можливо шляхом зняття заборони відчуження з майна. Згідно з ч.1\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, який чинний на час розгляду справи, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст.\~59 вказаного Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. 9) підстави, передбачені пунктом 1-2розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеногочастиною першоюстатті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченомустаттею 11Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. За вказаних обставин, підстав для перебування квартири за адресою: [ADDRESS] , під арештом на підставі постанови державного виконавця Ленінського ВДВС серії АА №709289 від 24.09.2004 року, номер обтяження 1330630, відносно [PERSON] , який не є власником арештованого майна, суд не вбачає і вважає, що наявність такого арешту перешкоджає позивачу у вільному розпорядженні своїм майном. Окрім цього, за встановлених обставин, приймаючи до уваги неможливість скасування обтяження в позасудовому порядку, враховуючи те, що виконавче провадження відсутнє, а накладена заборона на відчуження майна позивача порушує його права, як власника вказаного майна, внаслідок чого позивач позбавлений можливості у повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, у матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в арешті майна позивача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141ЦПК України судові витрати покласти на сторону, яка їх понесла. На підставі наведеного,

Outcome: approved