Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] помер дідо позивача- [PERSON] . Заповіт дідо позивача не залишив. Після смерті діда, залишилася спадщина, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою, [ADDRESS] . Баба позивача [PERSON] померла [INFO] . Набути право власності на спадкове майно на спадщину за законом в нотаріальній конторі позивач, [PERSON] , не має можливості у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа на вище вказаний спадковий будинок ще при житті спадкодавця. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засіданя не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засіданя не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Представник Виноградівської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві. Вирішуючи питання про спірні правовідносини, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства. Відповідно до положень ст. ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. [INFO] помер дідо позивача- [PERSON] , який все своє життя проживав в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою Виконкомом Вилоцької селищної ради Закарпатської області за № 99 від 05.05.2022 року. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвами про народження. Заповіт дідо позивача не залишив. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. При спадкуванні за законом майно переходить до зазначених осіб в законі спадкоємців відповідно до встановленої черги, тобто точно визначеного кола осіб, які спадкують одночасно. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття ст.1258 ЦК України. Після смерті діда, залишилася спадщина, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою, [ADDRESS] . Баба позивача [PERSON] померла [INFO] . Набути право власності на спадкове майно на спадщину за законом в нотаріальній конторі позивач, [PERSON] , не має можливості у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа на вище вказаний спадковий будинок ще при житті спадкодавця. Згідно положень ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже після смерті діда позивач, прийняв спадкове майно і набув на нього права у відповідності до вимого чинного законодавства України, оскільки з того часу підтримує спадкове майно в необхідному стані, зробив ремонт житлового будинку, обробляє земельну ділянку . Рідний батько позивача-відповідач [PERSON] , [INFO] , який є відповідачем по справі та спадкоємцем першої черги відмовляється від спадщини на користь позивача, жодних заперечень щодо прийняття на його користь спадщини не заперечує. Така ситуація має місце на момент подання цього позову. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України регламентовано, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів б визнання права. Саме з вказаних підстав я змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Позивач, звернувся у КП «Виноградівське інвентар бюро» для виготовлення технічного паспорта на житловий будинок. Відповідно до Інформаційної довідки за № 319 від 03.06.2022 року, що житловий будинок з надвірними будівлями розташований по [ADDRESS] , будівництвом завершений та зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане Виноградівською райдержадміністрацією № 122 від 30.03.19993 року, а також наявність спадкового майна підтверджується довідкою виданою Виконавчим комітетом Вилоцької селищної ради Закарпатської області, в тім що житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] згідно по господарської книги № 1, номер об`єкта по господарського обліку 0002-2 рахується за померлим [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Оскільки правовстановлюючі документи було втрачено ще при житті спадкодавця позивач, не має можливості розпоряджатися спадковим майном, оформити Свідоцтво на право на спадщину за законом тому змушений звернутися з даним позовом до Виноградівського районного суду. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається , що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу , він не заявив про відмову від неї. Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.І ст.З, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що заявлений позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved