Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03.02.201 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 129 637,68 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що спірний виконавчий напис вчинено за відсутності доказів існування безспірності заборгованості боржника. Надані нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису, не є документами, передбаченими пунктом 2 Переліку документів та не є документами, що встановлюють заборгованість, частина грошових вимог за виконавчим написом виходить за межі трирічного строку позовної давності. Разом з позовною заявою позивач подав клопотання про витребування від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича матеріали виконавчого провадження №64562720 про стягнення з [PERSON] матеріали виконавчого провадження №64562720 та про витребування від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича належним чином засвідчені копії документів, які були подані ТОВ «Вердикт Капітал» для вчинення виконавчого напису зареєстрованог7о в реєстрі за №20829. 18.03.2021 позивачем подано заяву про забезпечення позову. 19.03.2021 ухвалою суду задоволено заяву про забезпечення позову. 25.03.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Задоволено клопотання позивача та витребувано від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича матеріали виконавчого провадження №64562720 про стягнення з [PERSON] матеріали виконавчого провадження №64562720 та витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича належним чином засвідчені копії документів, які були подані ТОВ «Вердикт Капітал» для вчинення виконавчого напису зареєстрованог7о в реєстрі за №20829. У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 958 від 16.08.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. Ухвалою суду від 11.11.2021 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 07.02.2022 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 04.04.2022. Справа неодноразово відкладалась у зв`язку з неявкою відповідача. 10.08.2022 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника та долучення документів до матеріалів справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Відповідач про слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 п. 1 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. 14.05.2014 між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено Кредитний договір №500939876, відповідно до умов якого Банк надав позивачу кредит у розмірі 29\~544 грн. 90 коп. Правонаступником ПАТ «Альфа Банк» на підставі Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 21.06.2016 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Правонаступником ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2019-1К1/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА». Правонаступником усіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №16-01/19/1 від 16.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». 01.03.2021 на поштову адресу позивача надійшла постанова від 18.02.2021 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича про відкриття виконавчого провадження № 64562720, щодо стягнення з позивача заборгованості у розмірі 129 637,68 гривень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» за виконавчим написом, вчиненого 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем та зареєстрованого в реєстрі за № 20829. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем було надано позивачу матеріали виконавчого провадження № 64562720. Щодо безспірності заборгованості за кредитним договором №500939876 від 14.05.2014. Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`зок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі -Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Так, згідно з частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 2 статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувана (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Як встановлено матеріалами справи, станом на дату вчинення виконавчого напису, відсутнє судове рішення щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором №500939876 від 14.05.2014. В матеріалах виконавчого провадження відсутній належний розрахунок заборгованості позивача перед відповідачем, за відсутності якого неможливо встановити, чи відповідають нарахування відповідача дійсності, а міститься лише надана відповідачем виписка з особового рахунку № [NUMBER] в якій зазначено, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 500939876 станом на 08.12.2020 року складає 128 987,68 грн. з яких - заборгованість за сумою кредиту становить - 29 315,06 грн. та заборгованість за процентами та комісією - 99 672,62 грн. з даної виписки взагалі неможливо встановити ні періоду за який нараховано заборгованість ні точної суми заборгованості окремо за процентами та комісією, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, зазначений у написі, є безспірним. Отже, нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не пересвідчився в безспірності заборгованості позивача перед ПАТ «Альфа Банк» за кредитним договором №500939876 від 14.05.2014 Щодо вчинення виконавчого напису по кредитному договору не посвідченому нотаріально. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10.12.2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10.12.2014 року набула чинності постава КМУ №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою. Зокрема, Перелік був доповнений новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, про визначення нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови КМУ №662 від 26.11.2014 року визнано незаконним та нечинним розділ Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин, а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Отже, виконавчий напис вчинено 03.02.2021 року, тобто в період часу, коли законодавством не передбачалась можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору. Щодо пропуску трирічного строку для вчинення виконавчого напису Відповідно до пункту 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Норма, закріплена у пункті 3.4 Глави 16 розділу II Порядку, пов`язує початок обчислення строку, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис, з днем, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України). Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 Цивільного кодексу України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України), а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 Цивільного кодексу України. Статтею 253 Цивільного кодексу України, визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Як вбачається з виконавчого напису, заборгованість за кредитом стягнуто за період з 16 січня 2019 року по 08 грудня 2020 року, разом з тим. Таким чином, частина грошових вимог, з метою погашення яких відповідач звернувся за вчиненням виконавчого напису про стягнення боргу, виходить за межі встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат» трирічного строку позовної давності. Так як, за правилом статті 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності є підставою для відмови в задоволенні позову, включення відповідачем до складу заборгованості платежів, сплата яких прострочена більш ніж на три роки, також не свідчить про безспірність заявленої до погашення суми боргу.

Outcome: approved