Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

У квітні 2022 року представник позивача Житлово-будівельного кооперативу «Держплановець-2» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якій просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 18562,83 грн., а також судовий збір в сумі 2481,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , та є споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, які постачає позивач ЖБК «Держплановець-2». Однак, відповідач своїх зобов`язань по оплаті за надані житлово-комунальні послуги виконує неналежним чином, в зв`язку з чим в період із січня 2020 р. по грудень 2021 р. наявна заборгованість в сумі 18562,83 грн. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем у споживача утворилася заборгованість по оплаті послуг, а тому позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути із відповідача на користь позивача зазначену суму заборгованості в примусовому порядку, а також судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.05.2022 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. В прозові просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позов до суду не подала, будь-які клопотання до суду зі сторони відповідача не надходили. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником, зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] , а відтак є споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, які постачає позивач ЖБК «Держплановець-2». Із наданого стороною позивача розрахунку заборгованості було встановлено, що в зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань по оплаті за житлово-комунальні послуги у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за період із січня 2020 р. по грудень 2021 р., включно, в сумі 18562,83 грн., з яких: 16881,92 грн. - сума основного боргу, 1220,07 грн. - сума інфляційних втрат, 460,84 грн. - три відсотки річних. Стороною відповідача зазначений розрахунок боргу не спростовано, як і не надано доказів належного виконання зобов`язань по сплаті коштів за житлово-комунальні послуги. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний вчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до «Правил користування приміщенням житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року, Наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року № 55, згідно з ст. ст. 151, 162 ЖК УРСР та п. п. 5,10 ст. 20 Закону № 1875 боржник зобов`язаний вчасно оплачувати житлово-комунальні послуги, натомість нею порушуються зазначені положення нормативно-правові актів. Відповідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться й одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом строк. Частиною 3 статті 549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Суд вважає, що в ході розгляду справи стороною позивача надані достатні докази того, що ЖБК «Держплановець-2» є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує будинок [ADDRESS] , у період часу, який досліджується судом, та був виконавцем житлово-комунальних послуг, які надавались власникам квартир зазначеного будинку у зазначений період, в тому числі і відповідачу. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого представником позивача, відповідач належним чином зобов`язання по оплаті за житлово-комунальні послуги не виконує, в зв`язку із чим за період із січня 2020 р. по грудень 2021р., включно, має заборгованість перед позивачем, яка з урахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних, - складає суму в розмірі 18562,83 грн. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позову щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань по сплаті за житлово-комунальні послуги, в зв`язку з чим виник борг, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, стороною відповідача не спростовані, а відтак суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджений розмір судового збору в сумі 2481,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved