Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

Миколаївська міська рада Краматорського району Донецької області звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням, який обґрунтовано тим, що 6 липня 2021 року, вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, який набрав законної сили 06 серпня 2021 року, [PERSON] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки зі звільненням від відбуття призначеного йому покарання з випробуванням тривалістю 1 (один) рік. Під час кримінального провадження встановлено, що 15 квітня 2021 року приблизно о 08 годині 40 хвилин, [PERSON] дістав встановлене у водоймищі знаряддя лову «павук» та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою вказаного знаряддя для лову «павук» здійснив незаконний вилов риби виду: «судак» в кількості 1 екземплярів та «пліток» в кількості 20 екземплярів. Внаслідок своїх протиправних дій [PERSON] незаконно добув рибу виду «судак» в кількості 1 шт. екземплярів вартістю 510 грн. (30 неоподаткованих мінімум доходів громадян) та «пліток» в кількості 20 екземплярів вартістю по 85 грн. за одиницю (5 неоподаткованих мінімум доходів громадян) складає 1700 грн. Загальна сума спричиненої матеріальної шкоди склала 2210 грн. Таким чином, потерпілій особі - Миколаївській міській раді Краматорського району Донецької області, [PERSON] було завдано матеріальної шкоди у розмірі 2210 грн., однак під час розгляду кримінального провадження потерпілою особою не було заявлено цивільного позову до обвинуваченого [PERSON] . Зазначає, що на теперішній час, вказана шкода у розмірі 2210,00 грн., заподіяна кримінальним правопорушенням відповідачем не відшкодована. Тому просить суд стягнути з [PERSON] на користь Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області матеріальну шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення у сумі 2210,00 грн. Відповідно до ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Згідно із ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено в судовому засіданні, 15 квітня 2021 року приблизно о 08 годині 40 хвилин, [PERSON] , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, в не передбачений законом спосіб, у заборонений час, із забороненим знаряддям лову прибув на беріг річки Казенний Торець, розташованої поблизу смт. Райгородок, Слов`янського району, Донецької області. Так, діючи у порушення вимог п.п. 3.1, 3.15, 4.14.3 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.1998 року № 1126 (надалі Правила), згідно якої «забороняється лов риби із застосуванням сіткоснастевих чи інших матеріалів», п.п. 4, 14 ст. 11 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», ст. 27 Закону України «Про тваринний світ», [PERSON] в заборонений період часу, що встановлений на території Донецької області відповідно до Наказу Управління державного агентства рибного господарства у Донецькій області «Про встановлення весняно-літньої нерестової заборони на вилов водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах Донецької області у 2021 році» № 47 від 17.03.2021 року, використовуючи заборонене знаряддя лову - риболовну сітку «Павук». Так, 15 квітня 2021 року приблизно о 08 годині 40 хвилин, [PERSON] дістав встановлене у водоймищі знаряддя лову «павук» та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою вказаного знаряддя для лову «павук» здійснив незаконний вилов риби виду: «судак» в кількості 1 екземплярів та «пліток» в кількості 20 екземплярів. Внаслідок своїх протиправних дій [PERSON] незаконно добув рибу виду «судак» в кількості 1 шт. екземплярів вартістю 510 грн. (30 неоподаткованих мінімум доходів громадян) та «пліток» в кількості 20 екземплярів вартістю по 85 грн. за одиницю (5 неоподаткованих мінімум доходів громадян) складає 1700 грн. Загальна сума спричиненої матеріальної шкоди склала 2210 грн. Тобто своїми протиправними діями [PERSON] в результаті незаконного зайняття рибним добувним промислом завдано істотну шкоду навколишньому природному середовищу, у зв`язку з виловом останнім риби у період нересту. 14 травня 2021 року дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 4 Краматорського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області Давидович А.О., винесено постанову про визнання юридичної особи потерпілим у кримінальному провадженні, згідно якої у кримінальному проваджені № 12021053510000735 потерпілим визнано Миколаївську територіальну громаду в особі Миколаївської міської ради. 6 липня 2021 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, який набрав законної сили 06 серпня 2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки та звільнено від відбуття призначеного йому покарання з випробуванням тривалістю 1 (один) рік. Тобто, з наведеного вбачається, що Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 липня 2021 року було визнано винним відповідача [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 ч. 1 КК України, яким і заподіяно Миколаївській міській раді Краматорського району Донецької області матеріальну шкоду на суму 2210,00 грн. Відповідно до ч. 6ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Статтею 22 ЦК України, передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушено права (реальні збитки). Розрахунок розміру шкоди, спричиненої діями відповідача, проведено на підставі Додатку №1 «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України», затверджених Постановою КМУ від 21.11.2011 року №1209. За загальним правилом, встановленим ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. ч.4, 5 ст. 68, ч.1 ст.69\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.63 «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 13\~Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки своїми діями [PERSON] дійсно завдав матеріальної шкоди Миколаївській міській раді Краматорського району Донецької області у сумі 2210,00 грн. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч.1 ст.\~141\~ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 6 згаданої статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З врахуванням вказаних положень можна дійти висновку, що у поняття судових витрат, вказаних у ч.6 ст.\~141\~ЦПК включається також і судовий збір. Наведене положення узгоджується також із частиною другою вказаної норми, де на відміну від частини шостої йдеться про «інші судові витрати». За таких обставин, слід дійти висновку, що у разі звільнення від сплати судових витрат, у тому числі судового збору, сторони, на користь якої ухвалено рішення, то з протилежної сторони стягуються витрати, які були понесені іншими особами, а решта компенсується за рахунок держави. Таким чином, враховуючи, що позивачка є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів, а позов судом задоволений у повному обсязі, то підстав для стягнення судового збору з відповідача в дохід держави у суду не має, оскільки за вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави. Такий висновок суду також узгоджується із нормами, передбаченими ч.1 ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved