Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

АТ «А-Банк» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 22 січня 2019 року, що утворилася станом на 15 лютого 2022 року, у розмірі 26743,38 гривень та складається з: - заборгованості за кредитом у розмірі 22937,23 гривень; - заборгованості по відсоткам в розмірі 3806,15 гривень. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 22 січня 2019 року [PERSON] приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг А-Банку з метою укладення кредитного договору № б/н на отримання кредитної карти. На підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначає, що виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідачкі. Оскільки відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань позивач, із посиланням на ст.ст. 509, 526,ЦК України, просить провести стягнення зазначеної суму заборгованості з [PERSON] на свою користь. \~ \~ \~ \~Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07 липня 2022 року по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представником позивача АТ «АКЦЕНТ БАНК» Шкапенко О.В. в позовній заяві зазначено про розгляд справи за його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Оскільки відповідачка [PERSON] зареєстрована проживаючою на території, де в наслідок військової агресії Російської Федерації проти України наразі ведуться активні бойові дії, її виклик до суду здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будучи належним\~чином повідомленою\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання, у встановлено законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідачка [PERSON] повторно не з`явилася у судове засідання, причини своєї неявки суду не повідомила, заяву про\~розгляд справи\~за її\~відсутності та\~відзив на\~позовну заяву\~не подала. За вказаних обставин, відповідно\~\~\~до ст. 280 ЦПК України, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив проводити заочний розгляд справи.\~\~ Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони по справі у судове засідання не з`явилися, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 22\~січня 2019\~року між\~ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» (правонаступником якого є позивач), як кредитодавцем з одного боку, та [PERSON] , як позичальником з іншого, укладений договір кредитування №б/н. Згідно цього правочину відповідач отримав кредит у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~на платіжну\~картку зі\~ сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 8-14). Зазначений договір, як договір приєднання складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідачу, що підтверджується заявою, підписаною останнім, разом з умовами надання банківських послуг фізичним особам, однак, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 15 лютого 2022 року має заборгованість у розмірі 26743,38грн. Загальна заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 січня 2019 року підтверджується відповідним розрахунком, який проведено у відповідності з чинним законодавством та умовами договору (а.с. 5-7). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено вимоги статей 1049,1054 ЦК України, у зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту. Таким чином, враховуючи наведені норми закону, умови договору, невиконання відповідачем добровільно зобов`язань щодо повернення використаних кредитних коштів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 26743,38 грн., яка складається з наступного: - заборгованості за кредитом у розмірі 22937,23 гривень; - заборгованості по відсоткам в розмірі 3806,15 гривень. Вирішуючи питання щодо судових витрат по справі, суд виходить з наступного. Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Позивачем до матеріалів позовної заяви додано платіжне № 6005315373774 від 15.02.2022 року про сплату судового збору в сумі 2481,00 гривень. Однак, перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про судовий збір» Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області неможливо, оскільки судовий збір сплачено за реквізитами для звернення до Білозерського районного суду Херсонської області. У той же час, оскільки позовна заява подана саме до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області та вважається вперше поданою, позивачу необхідно було надати документ про сплату судового збору за місцем розгляду справи, тобто за реквізитами Жовтоводського міського суду Дніпроптеровської області У зв`язку з викладеним, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд не приймає до уваги наданий позивачем документ на підтвердження сплати судового збору. Таким чином, в силу статті 141 ЦПК України, оскільки відповідачем в ході судового розгляду не надано належного підтвердження сплати судового збору за звернення з даним позовом до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 2481,00 гривень має бути стягнутий із відповідача на користь держави. На підставі\~викладеного,\~відповідно до\~ст.ст.\~509,\~525,\~526,\~527,\~530,\~598,\~599,\~610,\~615,\~629,\~1050,\~1054\~ЦК України,\~

Outcome: approved