Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

18 вересня 2017 року позивачі звернулись в суд з позовом, в якому після уточнення вимог 23 грудня 2019 року, просять визнати недійсним договір купівлі продажу серія та номер 1-182 від 14 березня 2017 року квартири [ADDRESS] , посвідчений державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Биковим С.Є., номер запису про право власності 19417999, індексний номер рішення: 34243032; витребувати у [PERSON] квартиру [ADDRESS] , скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на зазначену квартиру, номер запису про право власності 19602368, індексний номер рішення: 35343653 та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням; поновити попередню державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру за [PERSON] ,\~ [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 24 жовтня 2006 року. В обґрунтування вимог зазначили, що позивач [PERSON] з 29 червня 1996 року по 19 жовтня 2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Після державної реєстрації зазначеного шлюбу змінила прізвище на - [PERSON] .Від спільного проживання мають дочку - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою і також є позивачкою у справі. На підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 24 жовтня 2006 року, їм на праві приватної спільної часткової власності належала квартира № 93 будинку [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу [PERSON] і дочка залишилась проживати з квартирі. 30 жовтня 2009 року вона уклала повторний шлюб, після його реєстрації обрала прізвище чоловіка - [PERSON] . В кінці 2016 року [PERSON] переїхала проживати до бабусі за адресою - [ADDRESS] . [PERSON] поїхав у тривале закордонне відрядження до Китаю. В січні 2017 року він приїхав до [PERSON] із проханням, щоб вона відмовилася від своєї частки квартири на його користь для того, аби він мав можливість її продати. Однак вона повідомила його, що дасть згоду на продаж квартири тільки за умови, що на ім`я дочки буде придбана 1- кімнатна квартира. Протягом квітня - серпня 2017 року [PERSON] був відсутній в м. Кропивницький. В серпні 2017 року він з`явився на один день і повідомив дочку про те, що він продав квартиру і почав вибачатися перед нею за те, що її обікрав. Крім того, повідомив, що покупці шахрайським способом заволоділи квартирою - повністю не розрахувалися з ним. Позивач [PERSON] звернулася до ЖЕО для з`ясування вказаних обставин, де їй повідомили, що в квартирі проживають нові власники, які її зняли з реєстрації за рішенням суду та зазначили, що в паспорті необхідно про це зробити відмітку. Після чого позивачі, звернулися до державного реєстратора і отримали інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вбачається, що 14\~березня 2017\~року державний\~нотаріус Кропивницької\~міської державної\~нотаріальної контори №1 Биков С.Є. посвідчив договір купівлі-продажу спірної квартири. На підставі договору в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесені зміни у відомості про права власності, а саме - власником квартири зареєстрований відповідач [PERSON] . Менш ніж за 10 днів - 23 березня 2017 року в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно знову внесені зміни у відомості про права власності, а саме - власником квартири зареєстрований відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1-182. Ще через два місяці - 24 травня 2017 року за договором купівлі-продажу серія та номер 1553 посвідченим приватним нотаріусом Кропивницького міської нотаріального округу Драною Іриною Валентинівною в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесені зміни у відомості про права власності, а саме - власником квартири зареєстрований відповідач [PERSON] .Вважають, що договір купівлі-продажу спірної квартири від 14 березня 2017 року повинен бути визнаний в судовому порядку недійсним. Позивачам по справі - [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 24 жовтня 2006 року належали по 1/3 частині квартири [ADDRESS] . Вонине мали наміру продавати свої частки квартири, нікого не уповноважували на підписання оспорюваного правочину і самі не підписували його, що підтверджується висновками судово-почеркознавчих експертиз. Зазначене свідчить про те, що спірний договір купівлі-продажуукладено іншими особами, а не ними, а отже,\~квартира була\~відчужена всупереч\~їх волевиявленню. Крім того, померлий [PERSON] повідомив дочку про те, що за оспорюваним договором купівлі-продажу покупці не розрахувалися з ним за продану квартиру. Навіть якщо допустити, що він мав волевиявлення на продаж квартири, сам особисто підписав договір, то сторонами правочину було порушено переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності, а саме співвласникам квартири, продавець своєї частки зобов`язаний повідомити письмово про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, за яких він її продає. Після посвідчення 14 березня 2017 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Биковим С.Є. договору купівлі-продажу спірної квартири, ще двічі на підставі договорів купівлі продажу від 23 березня 2017 року та 24 травня 2017 року в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно вносилися зміни у відомості про права власності - власниками квартири були зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку із вищезазначеними обставинами позивачі вимушені звернутись до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2017 головуючим суддею визначено суддю Бершадську О.В. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 жовтня 2017 року відкрито провадження по вказаній цивільній справі та призначено судове засідання. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 жовтня 2017 року задоволено заяву позивачів про забезпечення позову. Ухвалою Кіровського\~районного суду\~м.\~Кіровограда від\~28\~листопада 2017\~року,\~витребувано у\~Кропивницькій міській\~нотаріальній конторі\~№ 1\~(місто\~Кропивницький вул.\~Велика Перспективна,\~1-Б): - належним чином завірені копії усіх документів, які були надані нотаріусу для укладання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який був посвідчений Кропивницькою міською нотаріальною конторою №1,14 березня 2017 року, по реєстру № 1-182; витребувано у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Ваврентович В.І. ( [ADDRESS] ): - належним чином завірені копії усіх документів, які були надані нотаріусу для укладання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який був посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Ваврентович В.І., 23 березня 2017 року, по реєстру № 362 та копію самого договору купівлі-продажу; витребувано у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Драної І.В. ( [ADDRESS] ): - належним чином завірені копії усіх документів, які були надані нотаріусу для укладання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який був посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Драною І.В., 24 травня 2017 року, по реєстру № 1553 та копію самого договору купівлі-продажу; витребувано з Фортечного районного відділу у м. Кропивницькому УДМС України в Кіровоградській області (місто Кропивницький вул. Соборна, 14): - дані про видані паспорти громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , які були зареєстровані в квартирі [ADDRESS] та інформацію щодо підстав заміни паспортів, якщо така мала місце (пошкодження, втрата, викрадення, реєстрація шлюбу, тощо) та на цих осіб копії додатку № 1 до Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2018 року продовжено судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Призначено підготовче засідання на 14 березня 2018 року. 27 квітня 2018 року за клопотанням представника позивача [PERSON] було продовжено строк підготовчого провадження по цивільній справі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2018 року за клопотанням представника позивача [PERSON] продовжено строк підготовчого провадження по цивільній справі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 серпня 2018 року витребувано з Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 оригінал примірника договору купівлі-продажу з додатками квартири [ADDRESS] нотаріально посвідчений 14 березня 2017 року, реєстраційний номер № 1-182 та журнал реєстрації нотаріальних дій за 2017 рік, реєстраційний номер № 1-182. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 серпня 2018 року залучено до участі в справі, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Драну Ірину Валентинівну та приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Ваврентович Валентину Іванівну. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 серпня 2018 року призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу, провадження якої доручено експертам Кропивницького відділення Київського науководослідного інституту судових експертиз. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 вересня 2018 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2018 року витребувані додаткові матеріали необхідні для виконання експертизи, надані Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1 направлено до Кропивницького відділення Київського науково дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2019 року поновлено провадження в справі. 27\~березня 2019\~року відповідачем\~по справі\~ [PERSON] \~подано відзив\~на позовну\~заяву,\~в якомувін\~вимоги не\~визнав,\~у їх\~ задоволенні\~просив відмовити.\~Вказав,\~що позивачі\~в обґрунтування позовних вимог вказують, що оспорюваний договір купівлі-продажу від 14 березня 2017 року, укладений між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] і посвідчений державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Биковим С.Є. за реєстровим № 1-182, підлягає визнанню недійсним у зв`язку з тим, що вони, як співвласники відчуженого нерухомого майна, не мали наміру продавати свої частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , нікого не уповноважували на підписання вказаного договору, самі його не підписували, а їх підписи на договорі підроблено. На підтвердження того, що підпис в оспорюваному договорі купівлі-продажу від 14 березня 2017 року не належить позивачу [PERSON] ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 серпня 2018 року призначено судово-почеркознавчу експертизу, предметом дослідження якої було справжність підпису [PERSON] . Натомість, судово-почеркознавча експертиза справжності підпису позивача [PERSON] в договорі купівлі-продажу від 14 березня 2017 року не призначалася. Спірна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належала раніше на праві спільної часткової власності [PERSON] [PERSON] , [PERSON] в рівних частках - по 1/3 частки кожному, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24 жовтня 2006 року. Уклавши договір купівлі-продажу від 14 березня 2017 року [PERSON] , як один із продавців та співвласників спірної квартири, реалізував своє право на відчуження свого майна в спосіб та в порядку, визначеному законом. Слід відзначити, що позивачами не заперечуються та не оспорюються обставини наявності правомочності [PERSON] на відчуження своєї частки спірної квартири, справжність його підпису в договорі та укладення ним цього ж договору. Позивач [PERSON] у позовній заяві вказує, що вона не підписувала оспорюваний договір купівлі-продажу від 14 березня 2017 року. Проте, належних та достатніх доказів, які б підтверджували, що підпис у договорі не належить їй, нею, всупереч статей 76, 81 ЦПК України, не надано. Наведена нею обставина, нібито не підписання оспорюваного договору, нічим не підтверджена та не може ґрунтуватися лише на припущеннях. Отже, позивачем [PERSON] не доведено належними засобами доказування наявність обставин не підписання нею договору купівлі-продажу від 14 березня 2017 року, не належності їй підпису на оспорюваному договорі та як наслідок порушення її права власності на спірну квартиру, яке підлягало б захисту відповідно до статей 15, 16 ЦК України та статті 4 ЦПК України. Незважаючи на встановлення судово-почеркознавчою експертизою обставин не належності підпису [PERSON] в оспорюваному договорі купівлі-продажу від 14 березня 2017 року, вважає, що вказаний договір не підлягає визнанню недійсним, оскільки позивачем [PERSON] обрано спосіб захисту порушеного права, який не відповідає конституційному принципу верховенства права (стаття 8\~Конституції України)\~та таким\~загальним засадам\~цивільного законодавства\~як справедливість,\~добросовісність та\~розумність (пункт\~6\~частини 1\~статті 3\~ЦК України)\~по відношенню\~до відповідача\~ [PERSON] . За наслідками укладення оспорюваного договору купівлі-продажу від 14 березня 2017 року до [PERSON] перейшло право власності на всю спірну квартиру, а у попередніх її власників - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відповідно припинилося право спільної часткової власності на неї. В подальшому право власності на квартиру перейшло від [PERSON] до [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23 березня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Ваврентович В.І. 23 березня 2017 року за реєстровим № 362. Згодом він, [PERSON] , придбав у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24 травня 2017 року, посвідченого в той же день приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Драною І.В. за реєстровим № 1553, спірну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Пунктами 2.1., 2.2. договору купівлі-продажу від 24 травня 2017 року встановлено, що продаж квартири вчинено за 83 736,00 грн., які отримані продавцем від покупця повністю. Сторони підтвердили факт повного розрахунку за продану квартиру згідно чинного законодавства та постанови Правління НБУ № 210 від 06 червня 2013 року. Тому, вказаний договір купівлі-продажу від 24 травня 2017 року є дійсним, ніким не оскаржувався, відсутнє відповідне рішення суду про визнання його недійсним. Отже, він є добросовісним набувачем спірної квартири, яку придбав за оплатним договором купівлі-продажу від 24 травня 2017 року, укладеним в порядку, у формі та у спосіб, визначений чинним законодавством України. З огляду на викладене вище, враховуючи безспірність права [PERSON] на відчуження належної йому на праві власності 1/3 частки квартири та недоведеністю позивачем [PERSON] порушення її права власності на інші 1/3 частки квартири, що належали їй до укладення договору купівлі-продажу від 14 березня 2017 року, то він безспірно є законним власником як мінімум 2/3 частки спірної квартири. Позбавлення його права власності на як мінімум 2/3 частки спірної квартири не відповідатиме конституційним принципам непорушності права власності, верховенства права, справедливості, добросовісності та розумності. Обраний позивачем [PERSON] спосіб захисту порушеного, на її думку, права власності на 1/3 частки спірної квартири, що належали їй до укладення договору купівлі-продажу від 14 березня 2017 року, не є належним, оскільки несправедливо та непропорційно позбавляє його, як добросовісного набувача права власності не на 1/3 частки квартири, на яку має право претендувати позивач, а на всю квартиру, в тому числі на 1/3 частки [PERSON] , права якого на відчуження ніким не заперечується, та на 1/3 частки позивача [PERSON] , якою не доведено не справжність її підпису в договорі купівлі-продажу від 14 березня 2017 року. З огляду на те, що позивач [PERSON] просить суд визнати договір купівлі-продажу від 14 березня 2017 року недійсним в цілому, а не частково у відношенні до себе та свого порушеного\~права, то визнання його судом таким, враховуючи вищевикладені обставини та наведені вище конституційні принципи, не буде належним способом захисту, який справедливо, добросовісно, розумно та пропорційно відновить, нібито, порушене право позивача [PERSON] на 1/3 частини спірної квартири та водночас не допустить позбавлення його, як добросовісного набувача, права власності на спірну квартиру, в тому числі на 1/3 частки [PERSON] , права якого на відчуження ніким не заперечується, та на 1/3 частки позивача [PERSON] , якою не доведено не справжність її підпису в договорі купівлі-продажу від 14 березня 2017 року. Отже, вважає, що позовна вимога позивача [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14 березня 2017 року не підлягає задоволенню. Враховуючи викладене вище, та те, що він є добросовісним набувачем спірної квартири, а вимога позивачів про витребування у нього цієї квартири є похідною від вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14 березня 2017 року, який, з огляду на вищевикладене, не підлягає визнанню недійсним, то вимоги про витребування у нього квартири не підлягають задоволенню. З аналогічних підстав не підлягають задоволенню також інші позовні вимоги позивачів про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на зазначену квартиру, визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а також поновлення попередної державної реєстрації права власності на квартиру за позивачами та [PERSON] . Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 травня 2019 року призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу, провадження якої доручено експертам Кропивницького відділення Київського науководослідного інституту судових експертиз. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 липня 2019 року витребуваноу Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені Володимира Винниченка (вул. Шевченка, 1 в м. Кропивницькому): - особову справу [PERSON] , для надання на дослідження експерту. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2019 року витребувані додаткові матеріали необхідні для виконання експертизи, надані стороною позивача направлено до Кропивницького відділення Київського науководослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 серпня 2019 року поновлено провадження в справі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. До суду 12 березня 2020 року надійшли пояснення представника відповідача [PERSON] . В обґрунтування зазначено, що суд має відмовити повністю у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна, скасування державної реєстрації та поновлення попередньої реєстрації права власності, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позиція відповідача [PERSON] ґрунтується на тому, що він є добросовісний набувач. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2020, головуючим суддею визначено суддю Варакіну Н.Б. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 липня 2020 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2022 року витребувано з Кіровоградського районного суду Кіроовградської області дані про розгляд та рух справи №405/3949/20 по кримінальному провадженні №12017120020010025 щодо [PERSON] та [PERSON] , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.3; 190 ч.4;15 ч.2, 190 ч.4;358 ч.3; 28 ч.3,358 ч.3; 28 ч.2,358 ч.4;28 ч.3, 358 ч.4 КК України, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ст.ст. 190 ч.4; 15 ч.2, 190 ч.4; 28 ч.3, 358 ч.3; 28 ч.3,358 ч.4 КК України. В судовому засіданні представник позивачів вимоги підтримала, просила задовольнити, на їх обґрунтування послалась на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити, з врахуванням заперечень викладених у відзиві на позовну заяву, письмових поясненнях. Від відповідача [PERSON] надійшли 21 листопада 2017 року та 30 січня 2018 року заяви про розгляд справи без його участі. Зазначив, що жодною із сторін визнаний бути не може, оскільки зазначенні в матеріалах справи договори купівлі-продажу (від 14 березня 2017 року, посвідчений державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Биковим Сергієм Євгеновичем (серія та номер 1-182); від 23 березня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Ваврентович Валентиною Іванівною (серія та номер 362); від 24 травня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Драною Іриною Валентинівною (серія та номер 1553)) ним не складалися. Жодна з осіб по справі йому не знайома. Також повідомив, що [INFO] в м. Кропивницький (Кіровоград), невстановлена особа таємно викрала барсетку, в якій знаходились документи на ім`я [PERSON] , а саме: паспорт громадянина України, виданий на ім`я [PERSON] , ідентифікаційний код, приписне посвідчення, а також посвідчення водія. Про це ним 31.07.2016 року була подана заява до районного відділу поліції м. Кропивницький (Кіровоград) . Відповідач [PERSON] до суду не з» явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В судове засідання представник Кропивницької міськоїдержавної нотаріальної контора № 1 не з`явився. Третя особа: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Драна І. В. надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. В судове засідання приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Ваврентович В. І. не з`явилась, просила розглядати справу без її участі. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо часткового задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 29 червня 1996 року по 19 жовтня 2009 року позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . 24 жовтня 2006 року згідно з розпорядженням (наказом) №41912 від 24 жовтня 2006 року Кіровоградською міською радоювидано [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] свідоцтво про право спільної часткової власності на квартиру № 93 будинку [ADDRESS] . Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12410937 від 06 листопада 2006 року Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» квартира №\~93\~будинку [ADDRESS] , номер запису 54656, в книзі №157, реєстраційний номер 16639222 належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності / [NUMBER] / 24.10.2006 /Кіровоградська міська рада/ на праві приватної спільної часткової власності, частка- по 1/3. Дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 06.11.2006 року (т.с. 1, а.с. 126). Шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №560 від 19 жовтня 2009 року. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище: йому - [PERSON] , їй - [PERSON] (т.с. 1, а.с. 14). [PERSON] 30 жовтня 2009 року зареєструвала шлюб, після державної реєстрації якого її прізвище [PERSON] (т.с. 1, а.с. 15). 10 грудня 2009 року на ім`я [PERSON] видано Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області паспорт громадянина України серії [NUMBER] (т.с. 1, а.с. 16). 11 січня 2014 року Кіровським РВ у м. Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області видано громадянці України [PERSON] паспорт серії [NUMBER] (т.с. 1, а.с. 17). Начальником КП «ЖЕО» №3 03 березня 2017 року [PERSON] довідку за №0700 про те, що він є власником квартири, зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Склад сім`ї четверо осіб: дружина колишня- [PERSON] , 1977 року народження, донька- [PERSON] - 1996 року народження, мати- [PERSON] , 1951 року народження (т.с. 1, а.с. 124). Державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Биковим С.Є. 14 березня 2017 року посвідчено договір купівлі-продажу, за яким з однієї сторони [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як продавці, та з другої сторони [PERSON] , як покупець, уклали договір про таке: на умовах, передбачених цим договором, продавці передають у власність (продають), а покупець приймає у власність квартиру під номером [ADDRESS] , сплативши за неї ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі (т.с. 1, а.с. 109-150). При посвідченні договору купівлі-продажу від 14 березня 2017 року державному нотаріусу Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Бикову С.Є. були надані оригінали документів, зокрема тих, які встановлюють осіб сторін за договором - паспорта, а їх копії долучено до договору. Так, згідно копії паспорта серії [NUMBER] Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області 28 січня 1998 року його видано громадянці України [PERSON] , [INFO] , місце народження: м. Кіровоград, Україна; 28 січня 1998 року Ленінським РВ УМВС України в Кіровоградській області видано громадянину України [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] ; 11 січня 2014 року Кіровським РВ у м. Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області видано громадянці України [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] ; 21 серпня 2001 року Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області видано громадянину України [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] (т.с. 1, а.с. 115-123). Як вбачається із направлених 29 листопада 2017 року начальником Фортечного районного відділу у м. Кропивницькому УДМС України в Кіровоградській області на виконання ухвали суду від 28.11.2017 року ксерокопій заяв про видачу паспортів (Ф-1): 28 січня 1998 року оформлено Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області паспорт серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженці м. Кіровоград; 10 грудня 2009 року оформлено Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області паспорт серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженці м. Кіровоград; 11 січня 2014 року оформлено Кіровським РВ у м. Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області паспорт серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженці м. Кіровоград (т.с. 1, а.с. 151-154). Начальником КП «ЖЕО» №3 видано 21 березня 2017 року [PERSON] , 1984 року народження довідку за №0889 про те, що він є власником квартири, зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Склад сім`ї троє осіб: [PERSON] , 1976 р.н., [PERSON] , 1977 р. н., [PERSON] , 1996 р. н. (т.с. 1, а.с. 170). За змістом договору купівлі-продажу від 23 березня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Ваврентович В.І., [PERSON] продав, а [PERSON] купилаквартиру під номером [ADDRESS] (т.с. 1, а.с. 156-176). Відповідно до договору купівлі-продажу №1553 від 24 травня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Драною І.В., [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] . Квартира, яка є предметом цього договору, належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Ваврентович В.І., приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу 23 березня 2017 року за реєстровим №362. Державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено Ваврентовим В.І., приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу 23 березня 2017 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №83258231, номер запису про право власності: 19602368, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:1194738935101. Пунктами 2.1., 2.2. договору купівлі-продажу від 24 травня 2017 року встановлено, що продаж квартири вчинено за 83 736,00 грн, які отримані продавцем від покупця повністю. Сторони підтвердили факт повного розрахунку за продану квартиру згідно чинного законодавства та постанови Правління НБУ № 210 від 06 червня 2013 року (т.с. 1, а.с. 82-103). Так, відповідно довідки слідчого Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Балануца О.О. від 05 серпня 2016 року за №11551/117/13-16 про прийняття та реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, поданої [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , про те, що 30.07.2016 близько 05 год. невстановлена особа, знаходячись по [ADDRESS] , таємно викрала барсетку, в якій знаходилося майно, належне [PERSON] , в тому числі і паспорт громадянина України, виданий на ім`я [PERSON] , ідентифікаційний код, приписне посвідчення, а також посвідчення водія, видані на ім`я останнього, техпаспорт на автомобіль марки ЗАЗ 11027. 31.07.2016 зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №12016120020009439 від 31.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України (т.с. 1, а.с. 57, 179). Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 12017120020012604, дата реєстрації провадження: 10.11.2017 року, потерпілий, заявник- [PERSON] , правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 3 ст. 190 КК України. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 24.05.2017 року [PERSON] , за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, шляхом обману [PERSON] , заволоділа його грошовими коштами в сумі 450 000 грн., уклавши договір купівлі-продажу квартири, за адресою: [ADDRESS] , якою вони заволоділи шахрайським шляхом, чим спричинили потерпілому майнової шкоди на вказану суму (т.с. 2. а.с. 142). Крім того, 16 листопада 2017 року державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Биков С.Є. звернувся до Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, яким просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості та розпочати досудове розслідування (т.с. 1, а.с. 181). Відповідно до висновку експерта №4075/4076/18-27 від 16 січня 2019 року, проведеного Кропивницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, підписи від імені [PERSON] : підпис в графі «Продавці» договору купівлі-продажу квартири від 14 березня 2017 року укладеного між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] ; підпис в Заяві продавців квартири від 14 березня 2017 року до Кропивникької міської державної нотаріальної контори №1 про те, що квартира є їх особистою власністю і в строчці «підпис» [PERSON] ; підпис на заяві [PERSON] до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 про повідомлення про походження грошових коштів від 14 березня 2017 року в строчці «підпис» [PERSON] , виконані рукописним способом, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Підписи від імені [PERSON] : підпис в графі «Продавці» договору купівлі-продажу квартири від 14 березня 2017 року укладеного між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] ; підпис в Заяві продавців квартири від 14 березня 2017 року до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 про те, що квартира є їх особистою власністю і в строчці «підпис» [PERSON] ; підпис на заяві [PERSON] до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 про повідомлення про походження грошових коштів від 14 березня 2017 року в строчці «підпис» [PERSON] , виконані не самою [PERSON] , а іншою особою (т.с. 2?а.с. 104-108). 30 липня 2019 року за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи Кропивницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз- експертом Бандурко В.В. складено висновок №2285/2286/19-27, згідно якого підписи від імені [PERSON] у досліджуваних документах, виконані рукописним способом, пастою кулькової ручки, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Підписи від імені [PERSON] в: графі «Продавці» договору купівлі - продажу квартири від 14 березня 2017 року укладеного між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , заяві продавців квартири від 14 березня 2017 року до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 про те, що квартира є їх особистою власністю і в строчці «підпис» [PERSON] , строчці «продавець» в журналі реєстрації нотаріальних дій Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 від 14 березня 2017 року [PERSON] , заяві продавців квартири від 14 березня 2017 року до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 після абзацу «Обставини, викладені вище, нам, продавцям .... відомі» в строчці «підпис» [PERSON] , виконані не самою [PERSON] , а іншою особою (т.с. 2?а.с. 244-250). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до положень ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вимог ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Подібні положення містяться й у статті 321 Цивільного кодексу України. Статтями 328, 329\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Згідно зі статтею 655 ЦК Україниза договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (ст.. 657 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Статтею 16 ЦК України передбачено, що визнання правочину недійсним є одним з визначених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-5, 5-6ст. 203 цього Кодексу. Частинами 1-3, 5ст.\~203\~ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як вбачається із лікарського свідоцтва про смерть №840 від 11 вересня 2017 року [PERSON] , [INFO] , помер приблизно [INFO] . Причина смерті: навмисне само ушкодження шляхом повішання (т.с. 1, а.с. 18-19). Отже спадкоємцем після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] . За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Відповідно до листа державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Цапенко О.М. від 18 грудня 2019 року за вих. №2908/02-14, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , була заведена спадкова справа №97/2018. Станом на 18 грудня 2019 року до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 надійшла заява від [PERSON] (заява про прийняття спадщини, зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ 20.02.2018 року №216) (т. с. 3, а. с. 75). Прийнявши в установленому законом порядку спадщину [PERSON] , як спадкоємець 1/3 частки квартири [ADDRESS] померлого [PERSON] є власником оспорюваного майна, але не володіє ним. Враховуючи те, що спадщина переходить до спадкоємців з моменту відкриття, суд вважає, що спадкоємець також набула право на оспорювання першого правочину, за яким спірну квартиру відчужено, а також речові права на квартиру. Таким чином, враховуючи, що оспорюваний договір купівлі-продажу серія та номер 1-182 від 14 березня 2017\~року квартири\~ [ADDRESS] ,\~посвідчений державним\~нотаріусом Кропивницької\~міської державної\~нотаріальної контори\~№1\~Биковим С.Є.,\~номер запису\~про право\~власності 19417999,\~індексний номер\~рішення:\~34243032, укладено\~від імені\~позивачів,\~однак підписаний\~не ними,\~а іншими\~особами,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~правових підстав\~для визнання\~цього правочину\~недійсним відповідно\~до частини\~третьої статті\~203\~та частини\~першої статті\~215\~ЦК України,\~оскільки встановлені\~під час\~розгляду обставини\~свідчать,\~що волевиявлення\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на\~вчинення цього\~правочину було\~відсутнє,\~а відтак\~вимоги в\~цій частині\~є обґрунтованими\~та підлягають задоволенню. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Тому, посилання сторони відповідача [PERSON] у відзиві на позов, що договір купівлі-продажу від 24 травня 2017 року є дійсним, ніким не оскаржувався, відсутнє відповідне рішення суду про визнання його недійсним є помилковим. Згідно зі статтею 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Тлумачення статті 330 ЦК України свідчить, що виникнення права власності у добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до статті 388 ЦК, майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване у добросовісного набувача. Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України). Стаття 388 ЦК України надає власнику право на витребування майна від добросовісного набувача та передбачає випадки, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Виходячи зі змісту положень зазначених статей право витребувати майно із чужого незаконного володіння має лише власник цього майна. Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів. Cтаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (рішення Європейського суду з прав людини у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року). Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Норма статті 388 ЦК України може застосовуватись як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Судом встановлено, що між власниками( [PERSON] , [PERSON] та володільцем майна ( [PERSON] ) не існує жодних юридичних відносин. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 року у справі № 569/1221/16-ц, згідно із загальним правилом\~статті 387 ЦК України\~власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою\~статті 388 ЦК України. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1,2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, врахувавши вказані норми матеріального права, суд приходить до висновку, що доведено факт придбання [PERSON] спірної квартири [ADDRESS] за\~відплатним договором в\~особи,\~яка не\~мала права\~його відчужувати, за першим договором у ланцюгу договорів з володіння законних власників [PERSON] (1/3 частка), [PERSON] (1/3 частка), [PERSON] (1/3 частка), частка якого входить до складу спадщини, ця квартира вибула не з їх волі, а у зв`язку з неправомірними діями сторонніх осіб, відтак права позивачів порушені, що є підставою для витребування такого майна від добросовісного набувача в порядку, передбаченому ст. 388 ЦК України та свідчить про обґрунтованість в цій частині позовних вимог. Тому задоволення віндикаційного позову і витребування спірної квартири у відповідача, як добросовісного набувача, на користь позивачів не призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно, також відповідає справедливому балансу інтересів сторін та є пропорційним заходом захисту порушеного права позивачів. Щодо вимог позивачів про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на зазначену квартиру, номер запису про право власності 19602368, індексний номер рішення: 35343653 та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням; поновлення попередньої державної реєстрації права власності на вищевказану квартиру за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 24 жовтня 2006 року суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним особам підлягає обов`язковій державній реєстрації, що випливає зі ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до положень зазначеного Закону державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб`єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора. Частиною першою статті 11 Закону визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Згідно з\~частиною першою\~статті 26\~вказаного Закону відомості\~про речові\~права до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі визнання недійсним договору питання про скасування державної реєстрації, вчиненої на підставі такого правочину, вирішується в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 26, п. 9 ч. 1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Згідно п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Отже, державна реєстрація права власності відповідача [PERSON] підлягає скасуванню в порядку, передбаченому Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» та є необхідність поновити попередню державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 24 жовтня 2006 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим, матеріали справи не мають доказів того, що на теперішній час відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачам в користуванні спірною квартирою. Тому, у задоволенні позовних вимог про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням слід відмовити, як заявлених передчасно. При таких обставинах, зважаючи на все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу як окремо, так і в їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги частково, визнавши недійсним договір купівлі продажу серія та номер 1-182 від 14 березня 2017 року квартири [ADDRESS] , посвідчений державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Биковим С.Є., номер запису про право власності 19417999, індексний номер рішення: 34243032; витребувати у [PERSON] квартиру [ADDRESS] , скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на зазначену квартиру, номер запису про право власності 19602368, індексний номер рішення: 35343653; поновити попередню державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 24 жовтня 2006 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідачів на користь [PERSON] підлягає\~стягненню судовий\~збір в\~розмірі по\~533,33\~грн.\~ та\~по 1\~430\~грн.,\~з кожного,\~на відшкодування\~витрат,\~пов`язаних із\~проведенням судово-почеркознавчої\~експертизи.; на\~користь [PERSON] по 1\~779,33 грн., з кожного, на відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судово-почеркознавчої експертизи.

Outcome: partial