Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Позивач звернулась в Могилів-Подільський міськрайонний суд із позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна, посилаючись на те, що сторони зареєстрували шлюб 07.11.1998 року. Від спільного проживання в сім`ї народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини не склалися і рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 15.11.2006 року шлюб розірвано. З 01 січня 2007 року по грудень 2014 року позивач із відповідачем проживали однією сім`єю, не перебуваючи в шлюбі між собою. Проживали за адресою: [ADDRESS] . [INFO] , в період спільного проживання однією сім`єю, у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON] . В графі батько зазначений [PERSON] . За час спільного проживання однією сім`єю сторони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, проживали разом в одній квартирі, спільно несли обов`язки по сплаті комунальних платежів, мали спільний бюджет, харчувалися разом, виховували спільних дітей, мали спільні погляди, інтереси та плани. Проживаючи однією сім`єю в період часу з січня 2007 року по грудень 2014 року, сторонами по справі було набуто спільно рухоме й нерухоме майно, а саме: кімната № [NUMBER] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0237 га. за адресою: [ADDRESS] ; 1-но кімнатна квартира [ADDRESS] ; автомобіль WOLKSVAGEN CADDY, 2010 р.в., д.н.з. [NUMBER] . Враховуючи викладене, позивач просила в позовній заяві позов задовольнити, та встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 01.01. 2007 року по 31.12.2014 року. Визнати кімнату № [NUMBER] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0237 га. за адресою: [ADDRESS] ; 1-но кімнатну квартиру [ADDRESS] ; автомобіль WOLKSVAGEN CADDY, 2010 р.в., д.н.з. [NUMBER] спільною сумісною власністю позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини: -кімнати [ADDRESS] ; -житлового будинку [ADDRESS] ; -земельної ділянки площею 0,0237 га. за адресою: [ADDRESS] ; -1-но кімнатної квартири [ADDRESS] ; -транспортного засобу WOLKSVAGEN CADDY, 2010 р.в., д.н.з. [NUMBER] . Стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. В ході розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги, просила суд встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 01.01. 2007 року по 31.12.2014 року. Визнати спільною сумісною власністю позивача та відповідача наступне майно: кімнату [ADDRESS] , вартістю 5000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 129603 грн.; житловий будинок [ADDRESS] , вартістю 50000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 129603 грн; земельну ділянку кадастровий номер 0510400000:00:004:0341 площею 0,0237 га. за адресою: [ADDRESS] , вартістю 8000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 207364,80 грн; 1-но кімнатну квартиру [ADDRESS] , вартістю 12000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 311047,20 грн; автомобіль WOLKSVAGEN CADDY, 2010 р.в., д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] , вартістю 10000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 259206 грн. Всього майна на загальну вартість 85000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 2203251 грн. Поділити зазначене майно, визначивши позивачу право на 3/4 частини майна спільної сумісної власності на суму 63750 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день подання даної заяви становить 1652438,25 грн., виділити позивачу в рахунок 3/4 майна та визнати за нею право власності на: -житловий будинок [ADDRESS] , вартістю 50000 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день подання даної заяви становить 1296030 грн; -земельну ділянку кадастровий номер 0510400000:00:004:0341 площею 0,0237 га. за адресою: [ADDRESS] , вартістю 8000 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день подання даної заяви становить 207364,80 грн; -стягнути з відповідача різницю між вартістю 3/4 та вартістю присудженого позивачу майна в сумі 5750 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день подання даної заяви становить 149043,45 грн; -інше майно на суму 27000 доларів США залишити за відповідачем. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивача Богданова С.Д. збільшенні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовільнити з підстав зазначених в позовній заяві. Крім того, позивач подала до суду відповідь на відзив, де зазначила, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі на підставі наданих нею доказів. Факт отримання нею соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї не спростовує факт проживання її з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки відповідач офіційно не визнавав факт батьківства , що в подальшому було предметом розгляду в суді. В судовому засіданні відповідач [PERSON] , представники відповідача Каріта В.В. , Заболотна Г.В. позовні вимоги, які в подальшому були збільшенні не визнали та просили в їх задоволенні відмовити. Крім того, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що позов не визнає. З позивачкою не перебував у шлюбі у зазначений позивачем у позові період, придбав спірне майно за свої особисті кошти, позивачка не надала жодного доказу придбання спірного майна внаслідок спільної праці та проживання однією сім`єю як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу. Позивач проживала за іншою адресою, а саме по [ADDRESS] з дітьми в м. Могилеві-Подільському. З лютого 2008 року по червень 2016 року позивач отримувала соціальну допомогу як одинока мати і з ним, як батьком дитини [PERSON] , в зазначений період не проживала та до складу його сім`ї не входила. З часу розлучення з 2006 року він з позивачкою не проживав, влаштовував своє життя та жив за іншою адресою. Але відвідував своїх дітей, іноді відпочивав з ними, приймав участь в їх житті, що відображено на світлинах. Свідок по справі [PERSON] надав в судовому засіданні наступні показання, що сторони по справі це його батько і мати. У батька відповідача була кімната по [ADDRESS] , до народження сестри вони втрьох проживали в ній. [INFO] народилася сестра [PERSON] , після її народження вони проживали в квартирі по вул. Ставиській в м. Могилеві-Подільському . Батьки проживали як одна сім`я, їздили разом на море, відпочивали, вели спільне господарство. До них приходили в гості друзі батьків, родичі. Сімейні свята та відпочинок батько знімав на власну відеокамеру. Батько виконував свій батьківський обов`язок: займався вихованням, допомагав робити шкільні завдання. Пізніше батьки купили будинок по [ADDRESS] (мамина мати) продавала квіти, мати їй допомагала. Коли батько вирішив купити автомобіль, мати надала йому кошти. Батьки прожили разом по грудень 2014 року, а він разом з батьком до кінця 2015 року. Свідок по справі [PERSON] надала в судовому засіданні наступні показання, що вона є кумою сторін по справі. В 2008 році разом з позивачкою знаходилася в пологовому будинку в одній палаті. В лікарню позивачку привіз її чоловік, відповідач по справі. Після народження доньки він забрав позивача з дитиною з пологового відділення лікарні. Сторони проживали в квартирі над магазином « Грош », що розташований по вул. Ставиській в м. Могилеві-Подільському . Часто була в них вдома, це була звичайна сім`я, відповідач вів себе як член сім`ї, у них були нормальні відносини. Під час обряду хрестин доньки [PERSON] , подальших зустрічей, сторони були разом як сім`я. У сторін по справі є будинок, який спочатку був у власності матері позивачки. Потім зі слів позивачки відомо, що будинок переписали на відповідача. Сторони разом перебудовували будинок, планували в ньому жити як сім`я. Під час чергових відвідин відповідач показував планування будинку, розташування кімнат. Мати позивачки допомагала їй фінансово, декілька разів бачила, як вона давала їй гроші. Також у сторін був автомобіль, який вони продали, взамін придбали інший. Приблизно 3-4 роки назад взнала, що сторони перестали проживати разом. Свідок по справі [PERSON] надала в судовому засіданні наступні показання, що сторони по справі її друзі, знає їх біля двадцяти років. Відомо, що вони перебували в шлюбі, але останні роки не проживають разом. Мають двоє дітей: сина і дочку. З 2007 по 2014 рік вони проживали разом в одній квартирі. Часто приходила до квартири, де проживали сторони по справі, в будні дні та на дні народження. Заставала в квартирі відповідача, в ній вів себе як член сім`ї, сторони проживали однією сім`єю. Також сторони по справі приходили неодноразово до неї в гості як одна сім`я. Крім того, їй відомо про будинок, який придбали позивач з відповідачем разом за час спільного проживання. Вона була в цьому будинку, в якому сторони мали проживати однією сім`єю. Позивач показувала їй будинок і кімнати в ньому. Їй відомо, що будинок купила мати позивачки, за чиї кошти проводилося в подальшому перебудова їй невідомо. В сім`ї був автомобіль, пізніше придбали інший. Щодо спільного бюджету сім`ї їй нічого не відомо. Про те, що сторони були розлучені їй не відомо. Свідок по справі [PERSON] надала в судовому засіданні наступні показання, що позивачка по справі це її донька. З відповідачем по справі позивач ще зустрічалась коли ходила до школи, одружились коли доньці було 19 років. Перебували в шлюбі, мають двох дітей. В 1999 році вони проживали в кімнаті в гуртожитку, там народився їх син [PERSON] . В 2008 році сім`я проживала в трикімнатній квартирі по [ADDRESS] . Там народилася дочка [PERSON] . Часто приходила в гості, позивач та відповідач завжди були разом, вели спільний побут та мали спільний бюджет. Проживали сім`єю до кінця 2014 року, на Новий рік вона дізналася, що вони разом не проживають. Будинок по провулку Котовського належав їй, потім переписала його зятю. В будинку сторони разом робили ремонт, купували меблі та техніку. В шлюбі придбали також ще однокімнатну квартиру поряд з будинком та автомобіль, я допомагала грошима. На придбання автомобіля вона надала Інесі п`ять тисяч доларів США. Відповідач працював заготовачем, приймав скло та папір, дочка допомагала продавати квіти. Свідок по справі [PERSON] надала в судовому засіданні наступні показання, що позивач по справі її подружкою з дитинства. У сторін по справі була на весіллі, вони жили як сім`я до грудня 2014 року. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Проживали вони в квартирі по вул. Ставиській в м. Могилеві-Подільському . Разом їздили відпочивати на море. В шлюбі вони придбали старий будинок поряд з квартирою, перебудовували його. В 2012-2013 роках придбали автомобіль. Зі слів позивачки відомо, що її мати допомагала сім`ї фінансово. Про доходи відповідача їй нічого не відомо. Свідок по справі [PERSON] надала в судовому засіданні наступні показання, що зі сторонами по справі знайома з 2007 року, є хрещеною мамою доньки сторін по справі [PERSON] . В 2008 році, під час обряду хрещення, сторони були як одна сім`я. Проживали вони в трикімнатній квартирі над магазином «Грош» по вул. Ставиській в м. Могилеві-Подільському . В подальшому, в 2008 та 2011 разом зустрічали Новий рік, сторони були як одна сім`я. Також відпочивала в дворі їхнього будинку, батько гарно ставився до дітей. Бачила їх разом під час прогулянок. В їхній сім`ї був автомобіль. Джерела доходів їхньої сім`ї їй невідомі. Як сім`я, наскільки вона пам`ятає, вони проживали разом до 2014 року. Свідок по справі [PERSON] надав в судовому засіданні наступні показання, що позивач по справі його рідна сестра, з відповідачем стосунки хороші. Сторони проживали однією сім`єю з 1997-1998 року по 2013-2014 рік, він приходив до них в гості. В сім`ї є двоє дітей, ніколи не мав сумніву, що це не відповідача діти. Спочатку сім`я проживала в однокімнатній квартирі в гуртожитку по [ADDRESS] , потім в трьох кімнатній квартирі над магазином « Грош ». Двоповерховий будинок сторони будували разом. Будинок допомогла купити його мати, скільки надала коштів невідомо. Спочатку будинок був оформлений на неї, а потім на відповідача. Він також допомагав сестрі коштами, надавав приблизно 20000 грн. і 40000 грн. Відповідач показував планування будинку. Про те, що сторони розривали шлюб йому нічого не відомо. Часто приходив до сторін в гості в різний час, відповідач знаходився вдома, був у домашньому одязі. Стосунки між ними були нормальні, жили дружно. Щодо бюджету їхньої сім`ї йому нічого не відомо, лише відомо про придбання телевізора, холодильника та інших речей. Позивач надала відповідачу 5000 доларів на придбання автомобіля. Кошти у неї були, оскільки допомагала матері на базарі продавати квіти. Відомо, що сестра зверталася до суду з позовом про визнання батьківства, оскільки відповідач не визнавав себе батьком їхньої доньки. Свідок по справі [PERSON] надала в судовому засіданні наступні показання, що проживає в кв. [ADDRESS] . З відповідачем знайома з 2008 року, оскільки з цього часу він проживав в квартирі номер 5 поверхом нижче, яка належить [PERSON] . Проживав на протязі п`яти років, інших осіб в цій квартирі не бачила. Свідок по справі [PERSON] надала в судовому засіданні наступні показання, що є керуючою в будинку номер [ADDRESS] . Відповідача по справі знає, як мешканця будинку, оскільки з 2014 по 2016 рік він проживав разом з [PERSON] в квартирі номер [ADDRESS] цього будинку. Щодо спільного проживання з позивачкою та їх майна нічого не відомо. Свідок по справі [PERSON] надав в судовому засіданні наступні показання, що відповідач по справі товариш сина. В 2008 році на прохання відповідача здав в найми квартиру сина номер [ADDRESS] . До квартири приходив нечасто, лише щоб впевнитись, що сплачені комунальні платежі. Син проживав за кордоном, в період цього часу приїзжав в гості, проживав в квартирі разом із відповідачем. Відповідач в квартирі проживав один, чи було в нього майно-невідомо. Свідок по справі [PERSON] надав в судовому засіданні наступні показання, що він є студентом Донецького національного університету. Знає [PERSON] тривалий час, з яким вчився в одній школі з 2008 року, товаришує з ним з 8 класу, з 2013 року по теперішній час. Знає також його батьків. З [PERSON] він ходив тренуватися по футболу, часто заходив перед тренуванням до нього додому. Він проживав на той час в [ADDRESS] кімнатній квартирі, бачив в квартирі його батьків, молодшу сестру. На його погляд його батьки жили дружно, однією сім`єю, вели спільне господарство. В [PERSON] була своя кімната, він іноді грав з ним в комп`ютерні ігри, бував в нього на дні народження. Заходив до нього додому періодично з вересня 2013 року по грудень 2014 року. Свідок по справі [PERSON] надав в судовому засіданні наступні показання, що з відповідачем перебуває в дружніх відносинах, товаришують більше десяти років, приблизно з 2008 року. В період цього часу, наскільки йому відомо, позивач з відповідачем не проживали однією сім`єю. Відповідач проживав в квартирі по [ADDRESS] один. В цій квартирі свідок був неодноразово, жінки і дітей в ній не бачив. Свідку відомо, що у відповідача є автомобіль, який він придбав приблизно в 2013-2014 роках за власні кошти. Частину коштів на вказаний автомобіль позичив у дружини. Також відомо, що відповідач будував будинок. Не бачив, щоб сторони по справі проживали разом однією сім`єю. Свідок по справі [PERSON] надала в судовому засіданні наступні показання, що відповідача знає з 2008 року, оскільки проживала з ним в одному будинку по [ADDRESS] та була керуючою даного будинку. Не бачила, щоб в одній квартирі з ним проживали дружина та діти. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та його представників, свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентарних справ, приходить до висновку, що збільшенні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07.11.1998 року (а.с.9 т.1). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8 т.1). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11 т.1). На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 15.11.2006 року шлюб між сторонами було розірвано ( а.с.7 т.1), що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09.08.2007 року ( а.с.10 т.1). Відповідно до довідки №1246/3.2-04-37 від 28.12.2016, наданої Могилів-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану актового запису про шлюб щодо [PERSON] не виявлено. Перевірку проведено з 01.01.2007 по 31.12.2014 рік (а.с.102 т.2). Згідно ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду від 07.11.2016, [PERSON] зверталася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до відповідача про визнання батьківства, оскільки [PERSON] не визнавав себе батьком [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи [PERSON] добровільно визнав позовні вимоги, провадження в справі закрито (а.с.213, 214 т.1). Як вбачається з витягу з особової справи №с/228 учениці гімназії загальноосвітнього навчального закладу ІІ-ІІІ ступенів гуманітарного, художньо-естетичного профілю м. Могилева-Подільського [PERSON] , сторони по справі зазначені її батьками, домашня адреса учениці: [ADDRESS] (а.с.176 т.1). Місце проживання [PERSON] по [ADDRESS] також підтверджується копією витягу з історії розвитку дитини з ДМЛ дитяча поліклініка та витягом з дородового патронажу її матері (а.с.218 т.1). Згідно виконавчого листа, виданого Могилів-Подільським міськрайонним судом на підставі рішення суду від 04.07.2016, з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей: неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітню [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2/3 частин всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.04.2016 до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.212 т.1). Згідно договору №440 Пд від 16.08.2016 про навчання, [PERSON] є замовником послуги (навчання) [PERSON] у ВТЕІ КНТЕУ, м. Вінниця, загальна вартість навчання становить 55690 грн. (а.с.215-217 т.1). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, [PERSON] набув право власності на кімнату [ADDRESS] 13.09.2008 року на підставі свідоцтва про право власності б/н від 04.09.2008 року виданого виконкомом Могилів-Подільської міської ради (а.с.13 т.1), що підтверджується також зазначеним свідоцтвом про право власності на житло від 04.09.2008 року (а.с.152 т.2). [PERSON] було заселено в зазначену кімнату на підставі його заяви від 26.02.208 року, розпорядження виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради від 05.07.1994 року та довідки про склад сім`ї, в якій крім відповідача зазначений його батько (а.с.148-150 т.2). [PERSON] подавала заяву на ім`я Могилів-Подільського міського голови, щодо скасування реєстрації в зазначеній кімнаті [PERSON] (а.с.158 т.2). Згідно рішення Могилів-Подільського міського суду від 04.06.2008 року, ордер №6133 серія-1, виданий виконкомом Могилів-Подільської міської ради 4 лютого 2008 р. на зайняття 1 кімнати [ADDRESS] в частині включення в нього [PERSON] недійсним (а.с.91,92 т.1). Відповідно до адресної довідки від 27.04.2016 року та 10.05.2016, [PERSON] зареєстрований 04.04.2008 року по [ADDRESS] (а.с.26 т.1) . Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, [PERSON] набув право власності на буд. [ADDRESS] 11.06.2013 (а.с.12 т.1) на підставі договору купівлі-продажу серія №2-315 від 11.06.2013, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Могилів-Подільської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-315 (а.с.80-82 т.1). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 0,0237 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510400000:00:004:0341, 11.06.2013 (а.с.12 т.1) на підставі договору купівлі-продажу укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Могилів-Подільської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-317 (а.с.153-154 т.2). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, [PERSON] набув право власності на кв. [ADDRESS] 25.12.2012 року (а.с.12, 13 т.1) на підставі договору купівлі-продажу серія №1-989 від 02.10.2009 року (а.с.159-161 т.2). Згідно реєстраційної картки транспортного засобу, «WOLKSVAGEN CADDY, 2010 р.в., д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] (а.с.236 т.1). Згідно висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №709-712/17-21 від 30.10.2017, та доданого до нього додатків, експертом встановлено ринкову вартість об`єктів нерухомого майна: -приміщень квартири [ADDRESS] , в цінах сформованих станом на час проведення дослідження, становить 136070 грн.; -загальна ринкова вартість домоволодіння по [ADDRESS] , в цінах сформованих станом на час проведення дослідження, становить 1122834 грн., у тому числі вартість земельної ділянки визначеної площею 0,0237 га; - поліпшеної земельної ділянки, загальною площею 0,0237 га., з кадастровим номером 0510400000:00:004:0341, яка розташована по [ADDRESS] , в цінах сформованих станом на час проведення дослідження, становить 79537 грн.; -квартири [ADDRESS] , в цінах сформованих станом на час проведення дослідження, становить 368445 грн. На підставі проведених розрахунків, враховуючи відповіді на перше питання ухвали суду та наявні на дослідженні матеріали, встановлено вартісний відсоток домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] , від загальної вартості спірного майна, який складає 69 % . На підставі проведених розрахунків, враховуючи відповіді на перше та друге питання ухвали суду, встановлено: при умові, що об`єкти нерухомого майна домоволодіння по [ADDRESS] , належать до 3/4 частки, то відступ від вартості даної частки складе на 97677,75 грн. менше (а.с.4-58 т.2). Відповідно до повідомлення про неможливість надання висновку автотоварознавчої експертизи від 18.12.2017 року №693/17-21 експерта Вінницького відділення КНДІСЕ, неможливо встановити вартість автомобіля «WOLKSVAGEN CADDY, 2010 р.в., д.н.з. [NUMBER] , так як він не наданий на огляд експерту (а.с.63 т.2). В судовому засіданні були оглянуті фотокартки, які зроблені в період часу з липня 2007 року по червень місяць 2014 року, з яких зокрема вбачається: що позивач разом з відповідачем та їхніми дітьми проводили спільний відпочинок, зокрема на морі та в дома, а також в колі друзів; спільно відзначали свята (а.с.49-58, 64-72 т.1). Також були оглянуті фотокартки за зазначений період, на яких зафіксовано автомобіль, спірний будинок (знімок 2016 року) та м`які меблі; фотокартки будинку, які зроблені в січні місяці 2022 року (а.с.59-63,73,79 т.1, 206-208 т 2). В судовому засіданні були оглянуті фотокартки з весілля, яке відбулось 06.10.2013 року, на яких видно, що сторони по справі перебувають разом, вітають молодят, сидять поруч за весільним столом (а.с.200-203 т.2). В судовому засіданні також були оглянуті DVD-R диски, на яких зокрема зафіксовано факт спільного перебування сторін по справі, зокрема на дні народження в їхньої доньки [PERSON] в 2011 році; відпочинок на морі всією родинною в 2011 році; сімейне відео зняте в 2011 році; як сторони по справі були на дні народження у брата позивача [INFO] ; разом з дітьми відпочивали на Чорному морі в м. Затока в червні місяці 2012 році; на весіллі 16.06.2013 року у сестри позивача та на весіллі 06.10.2013 року; в листопаді 2014 року на хрестинах дитини (а.с.95,96 т.1, а.с.193 т.2, а.с.41 т.3). З копії пояснення від 17.11.2015 року [PERSON] , яке відібрав у нього інспектор Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції Утліков О.В., протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.11.2015 року та рапорту оперативного чергового поліції вбачається, що між сторонами по справі виник конфлікт щодо коштів, які відповідач нібито позичив у позивача (а.с.99-101 т.1). Відповідно до довідки, яка видана [PERSON] , 08.07.2018 року головою ЖБК «50-річчя Жовтня» Пустовіт В.М., [PERSON] в період часу з 2008 по 2014 рік дійсно фактично проживав в [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] (а.с.162 т.2). З довідки №14 від 08.07.2018 року, виданої головою правління ЖБК «Подільський» Поцелуйко Л.М. вбачається, що відповідач з 2014 року по 2016 рік проживав в громадянському шлюбі з [PERSON] за адресою [ADDRESS] , яка є власником даної квартири (а.с.163 т. 2). Відповідно до пояснення від 17.11.2015 року [PERSON] , яке відібрав в неї слідчий Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що вона в грудні місяці 2014 року розлучилась зі своїм чоловіком [PERSON] , з яким проживала спільно 17 років та в них є двоє дітей. Між ними виник конфлікт за кошти, які позивач позичила відповідачу, та вимагала в нього щодо їх повернення (а.с.164 т. 2). Згідно листа від 20.06.2018 року №01-03/1354а управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради на запит адвоката надало копію довідки від 18.02.2008 р. № 164 про склад сім`ї, наданою [PERSON] для призначення їй допомоги на дітей одиноким матерям, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з якої вбачається , що до складу сім`ї позивача входить її син [PERSON] та донька [PERSON] (а.с.165,166 т.2). Згідно довідки №1135 від 13.02.2008 року, виданої Могилів-Подільським МКП «Житловокомунгосп», склад сім`ї позивача складається з 3 чоловік, крім неї зазначено її дітей (а.с.167 т.2). З листа від 27.04.2018 року №01-03/797 управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради, [PERSON] на обліку в управлінні перебувала відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та отримувала допомогу на дітей одиноким матерям на утримання доньки [PERSON] за період з 2008 по червень 2016 року включно (а.с.168 т.2). Відповідно до листа від 13.07.2018 року №18099/15.30-20/1 Могилів-Подільського МР ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області, на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження по стягненню аліментів з відповідача на утримання їхніх дітей, які стягуються з заробітної плати відповідача (а.с.169 т.2). З листів Могилів-Подільського районного споживчого товариства «Заготпромторг» №10 та №39 від 21.06.2018 року вбачається, що відповідач з 01.07.2003 по теперішній час працює на підприємстві і отримує заробітну плату (ас. 194,195 т.2). Згідно наданої довідки з місця роботи відповідача від 20.03.2018 року №23 вбачається, що з відповідача за виконавчим листом стягуються аліменти на утримання дітей (а.с. 196-199 т.2). Як зазначено в листі №01-03/545 від 22.03.2019 року управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради, на запит адвоката було надано копії довідок про склад сім`ї, наданих [PERSON] для призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 2008 по 2014 рік та актів обстеження матеріально-побутових умов за 2012 та 2014 рік, відповідно до яких до складу сім`ї позивача входять двоє її дітей, адреса проживання [ADDRESS] (а.с.190-197 т.3). За вимогами п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Разом із тим згідно зі ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Для визнання осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Суд задовольняючи вимогу про проживання сторін по справі однією сім`єю за вказаний в позовній заяві період, бере до уваги покази свідків: [PERSON] , який являється сином сторін по справі; [PERSON] , яка є їх кумою; [PERSON] , яка їх знає більше 20 років; [PERSON] , яка є матір`ю позивача; [PERSON] , яка є подружкою позивача з дитинства і була в них на весіллі; [PERSON] , яка є хрещеною мамою доньки сторін по справі; [PERSON] , який є рідним братом позивача; [PERSON] , який є товаришем сина по справі. Суд вважає, що зазначеним свідкам було безпосередньо відомо про обставини проживання сторін по справі в період зазначений в позовній заяві. З їх пояснень вбачається, що вони знайомі зі сторонами по справі на протязі тривалого часу, розлучення є фіктивним та після розлучення сторони продовжували проживати разом, вели спільне господарство, побут, виховували дітей, мали спільний сімейний бюджет, відпочивали разом. Зазначені обставини також підтверджується фотокартками та DVD-R дисками наданими позивачем в якості доказів до позову та оглянутих в судовому засіданні та іншими наданими позивачем документам, які відповідають показам свідків. Покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суд не може покласти в основу свого рішення на спростування факту проживання сторін по справі однією сім`єю, так як їм опосередковано відомо про обставини проживання сторін по справі і не спростовують покази зазначених вище свідків. Щодо документів, досліджених в судовому засіданні, що стосуються отримання позивачем соціальної допомоги на доньку як малозабезпеченій сім`ї, то вони не спростовують встановлених в судовому засіданні обставин спільного проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за зазначений в позовній заяві період. Як наголошує ВСУ у п. 20 постанови пленуму №11 від 21.12.2007 року «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні ст. 72 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Оскільки відносини між подружжям мають, насамперед, глибоко особистий характер, то й правовому регулюванню особистих немайнових відносин у сімейному праві надається особливе значення. До особистих немайнових прав подружжя СК відносить ті, які є найбільш важливими та на які можна впливати нормами сімейного права. Це право на материнство та батьківство; право на повагу до своєї індивідуальності; право на духовний розвиток; право на зміну прізвища; право на розподіл обов`язків та спільне вирішення питань життя сім`ї; право на особисту свободу. Загальними засадами регулювання особистих немайнових відносин між подружжям згідно зі ст. 7 СК є здійснення їх з урахуванням права на таємницю особистого життя подружжя, права кожного з них на особисту свободу та неприпустимість свавільного втручання в сімейне життя; відсутність привілеїв чи обмежень кожного із подружжя за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками; здійснення прав та обов`язків кожним із подружжя на рівних засадах. Цей принцип базується на загальних положеннях ст. 24 Конституції України й означає право кожного з подружжя на особисту свободу; спільне вирішення питань материнства, батьківства, виховання й освіти дітей, інших питань життя сім`ї; право кожного з подружжя на повагу до своєї індивідуальності; обов`язок подружжя щодо побудови сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, спільної турботи про матеріальне забезпечення сім`ї та розвиток дітей. Відтак суд зазначає, що первісним чинником з метою визначення чи перебувають особи у відносинах, тотожних загальновизнаному поняттю «сім`ї», є встановлення наявності у осіб спільних особистих немайнових прав та обов`язків - врегульованих нормами сімейного права відносин стосовно особистих немайнових благ та інтересів осіб, які перебувають у шлюбі. З огляду на наведене, системний аналіз наявних доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність у сторін спору відносин, що за своєю суттю відповідають відносинам сім`ї, в період з 01.01.2007 по 31.12.2014, так як цей факт підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та показами допитаних в судовому засіданні свідків. А тому позовну вимогу в частині встановлення факту в тому, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2007 по 31.12.2014, слід задовольнити. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, слід встановити факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Рішення обґрунтовують належними і допустимими доказами, про що зазначають у мотивах прийнятого рішення з посиланням на конкретні факти. У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС від 29.03.2019 року. З матеріалів справи вбачається, що на час придбання спірного майна сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі. На час придбання спірного майна позивачка з відповідачем проживали разом та вели спільний побут, мали спільний сімейний бюджет. Відповідач заперечував проти зазначеного факту та стверджував, що дане майно було придбано за його власні кошти та після розірвання шлюбу в період коли вони спільно не проживали, однак зазначені відповідачем відомості спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та показами свідків. Проте задовольняючи частково позовну вимогу про визнання спільним сумісним майном подружжя майно, яке було придбане ними під час проживання без реєстрації шлюбу в зазначений позивачем період, суд виходив із того, що спірне майно набуте під час спільного проживання, крім квартири в гуртожитку, право власності на яку він набув в ході приватизації даної квартири. Задовольняючи часткову вимогу щодо поділу майна та визнання за позивачем право власності на 3/4 частини майна у порядку поділу спільного майна подружжя, суд виходив з того, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Нормами ст. 70 СК України визначено перелік обставин, що мають істотне значення при яких суд може відступити від засад рівності часток подружжя. Разом з тим, суд вважає, що [PERSON] не було надано до суду належних, допустимих та достатніх доказів того, що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилився від участі в утриманні дітей, приховував, нищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Отже, позивачем не доведено існування обставин, за наявності яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірного майна. Крім того суд бере до уваги ту обставину, що старший син сторін по справі на час винесення рішення по справі досягнув повноліття, а донька 14 років, і місце її проживання нею визначається самостійно. Згідно постанови Верховного Суду Касаційного цивільного суду у справі від 27.12.2019 року №297/2837/17, зазначено про те, що «вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій, встановивши, що спірна квартира була придбана подружжям у період перебування у шлюбі, а тому є їх спільною сумісною власністю, обґрунтовано виходили із того, що частки сторін є рівними, підстави для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до частини третьої статті 70 СК України відсутні. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що проживання дітей з позивачем, з огляду на встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини та положення статті 70 СК України, само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя». У зв`язку з викладеним, суд зазначає, що в матеріалах цивільної справи відсутні та судом не встановлено будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження щодо можливості відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі майна спільної сумісної власності. Тобто суд зазначає, що позивачем та її представником не доведені обґрунтовані підстави та відсутні підтверджуючі докази для визнання права власності на 3/4 частини майна спільної сумісної власності та відповідно до частин першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, тому з наведених підстав майно спільної сумісної власності підлягає поділу по 1/2 частині за кожним із сторін по справі. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати, згідно наданих нею доказів та пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 15613,18 грн. (16589 (понесені позивачем судові витрати) х 2073648,00 (вартість задоволених позовних вимог) : 2203251,00 (вартість заявлених позовних вимог) = 15613,18). Решту судових витрат залишити за позивачем. На підставі ст. 3, 7, 21, 36, 60, 70, 72, 74 СК України, ст. 368 ЦК України;

Outcome: partial