Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

Фізична особа - підприємець [PERSON] звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та просить суд стягнути на свою користь заборгованість за оренду нежитлового приміщення за Договором найму (оренди) нежитлового приміщення №19/04/21 від 19.04.2021р. в сумі 82 636,14 грн., з яких 25 000,00 грн. гарантійний платіж у відповідності до п. 2.5. Договору, 10 000,00 грн. послуги з оренди за період з 19.04.2021р. по 30.04.2021р., 25 000,00 грн. послуги з оренди за період з 01.05.2021р. по 31.05.2021р., 20 833,33 грн. послуги з оренди за період з 01.06.2021р.по 25.06.2021р., 1 231,51 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди, 325,00 грн. інфляційні збитки, 246,30 грн. відсотки за користування грошовими коштами за період з 25.04.2021р. по 01.07.2021р. Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем умов Договору найму (оренди) нежитлового приміщення №19/04/21 від 19.04.2021р., за яким йому в оренду було передано нежитлове приміщення загальною площею 54,30 кв.м., що розташоване в одноповерховій будівлі, кафе, літера В за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23.07.2021р. справу за позовом Фізичної особи - підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2021р. справу за позовом ФОП [PERSON] передано на розгляд судді Ольшевській І.О. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12.11.2021р. відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач письмового відзиву на позов не надав. Позовну заяву та ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримав 26.04.2022р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. 19 квітня 2021р. між Фізичною особою - підприємцем [PERSON] , як орендодавцем, та [PERSON] , як орендарем, був укладений Договір №19/04/21 найму (оренди) нежитлового приміщення, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в користування на строк дії цього Договору приміщення загальною площею 54,30 кв.м., а саме приміщення №1 площею 1,6 кв.м., приміщення №2 площею 31,70 кв.м., приміщення №3 площею 0,9 кв.м., приміщення №4 площею 0,8 кв.м., приміщення №5 площею 3,9 кв.м., приміщення №6 площею 4,6 кв.м., приміщення №7 площею 0,70 кв.м., приміщення №8 площею 0,8 кв.м., приміщення №9 площею 7,90 кв.м., приміщення №10 площею 1,4 кв.м., які розташовані в одноповерховій будівлі КАФЕ літера «В»: [ADDRESS] . Загальна площа об`єкта оренди, що передається орендарю в користування за Договором, становить 54,3 кв.м. Згідно з п. 1.4. Договору на момент передачі в користування об`єкт оренди придатний для його використання орендарем для розміщення кафе, бар-магазин, магазин продовольчих і непродовольчих товарів. Згідно з п. 2.3. Договору загальна сума орендної плати користування об`єктом оренди в місяць становить: за приміщення загальною площею 54,3 кв.м. - 125,00 грн., крім того ПДВ 20% у сумі 25,00 грн. за 1 кв.м. площі приміщення. Всього з ПДВ за 1 кв.м. у місяць - 460,40 грн. і становить 25 000,00 грн. з урахуванням ПДВ. Загальна сума орендної плати за базовий місяць (травень 2021 року) оренди складає 25 000,00 грн., без ПДВ. Пунктом 2.5. Договору визначено, що орендар зобов`язаний протягом 5 календарних днів з моменту прийняття об`єкта оренди за Актом прийому-передачі нежитлового приміщення в оренду перерахувати орендодавцю гарантійний платіж у розмірі місячної орендної плати, визначеної в п. 2.3. даного Договору, а саме 25 000,00 грн. Згідно з п. 2.7. Договору орендар зобов`язаний протягом 5 календарних днів з моменту прийняття об`єкта оренди за Актом прийому-передачі нежитлового приміщення в оренду перерахувати орендодавцю орендну плату за фактичну кількість днів у поточному (першому) місяці користування об`єктом оренди, яка визначається відповідно до п. п. 2.3. даного Договору, а також за останній місяць користування об`єктом оренди. В подальшому орендар зобов`язаний до 5 числа поточного місяця вносити орендну плату за наступний місяць шляхом перерахування коштів у безготівковій формі на поточний рахунок орендодавця на підставі даного Договору. Днем внесення орендарем плати за користування об`єктом оренди вважається день зарахування всієї суми орендної плати, належної до щомісячної сплати, на банківський рахунок орендодавця. Відповідно до п. 3.2. Договору підписання орендарем та орендодавцем або їх представниками Акту прийому-передачі нежитлового приміщення в оренду є підтвердженням факту передачі об`єкта оренди в користування орендарю. Умовами п. 7.1. Договору визначено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк дії даного Договору починається з моменту підписання Акту прийому-передачі нежитлового приміщення в оренду і діє до 31 грудня 2021 року. Дію даного Договору може бути подовжено за згодою сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Матеріали справи підтверджують, що відповідачу за Актом прийому-передачі нежитлового приміщення в оренду від 19.04.2021р. було передано в орендне користування нежитлове приміщення загальною площею 54,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Вказаний акт підписаний зі сторони позивача та відповідача. Позивач зазначає, що відповідач не виконував свої зобов`язання щодо оплати орендних платежів. Так, несплачені послуги оренди за період з 19.04.2021р. по 30.04.2021р. у розмірі 10 000,00 грн., за період з 01.05.2021р. по 31.05.2021р. в розмірі 25 000,00 грн., за період з 01.06.2021р. по 25.06.2021р. в розмірі 20 833,33 грн., а також несплачений гарантійний платіж 25 000,00 грн. Крім того, у зв`язку з тим, що відповідач не виконував свої зобов`язання за Договором щодо оплати оренди, позивач, скориставшись п. 7.2. Договору, який передбачає, що даний Договір припиняє свою дію внаслідок розірвання за ініціативою орендодавця, за умови прострочення орендарем понад 15 днів терміну виконання зобов`язання зі сплати повної суми відповідно до п.п. 2.3., 2.5. та 2.7. даного Договору або в разі розірвання за ініціативи орендодавця, за умови прострочення орендарем понад 15 днів терміну виконання зобов`язання зі сплати повної суми комунальних платежів відповідно до п.п. 2.8.5. даного Договору, направив відповідачу листа, в якому повідомив про розірвання даного Договору з 01.07.2021р., та вказав на необхідність здійснення оплати вартості оренди нежитлового приміщення за період з 19.04.2021р. по 25.06.2021р. включно. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем за Договором. За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за оренду нежитлового приміщення підлягають задоволенню за період з 19.04.2021р. по 30.04.2021р. у розмірі 10 000,00 грн., за період з 01.05.2021р. по 31.05.2021р. в розмірі 25 000,00 грн., за період з 01.06.2021р. по 25.06.2021р. в розмірі 20 833,33 грн. Всього на загальну суму 55 833,33 грн. Разом з тим, суд відмовляє в частині стягнення 25 000,00 грн. як гарантійного платежу, виходячи з наступного. За п. 2.5. Договору сторони домовились, що гарантійний платіж у розмірі 25 000,00 грн. є видом забезпечення виконання орендарем його зобов`язань за Договором оренди в розумінні статті 546 Цивільного кодексу України і мав був сплачений відповідачем протягом 5 календарних днів з моменту прийняття об`єкта оренду за Актом прийому-передачі нежитлового приміщення в оренду. Як вбачається з п. 2.5. та п. 2.6. Договору цю суму, у випадку невиконання (прострочення) орендарем будь-якого із зобов`язань за Договором, пов`язаних із здійсненням на користь орендодавця будь-яких платежів, орендодавець мав право зарахувати в рахунок погашення заборгованості орендаря, а в разі належного виконання зобов`язань орендарем зобов`язаний був повернути її орендарю протягом 10 календарних днів з моменту прийняття об`єкта оренди за Актом прийому-передачі нежитлового приміщення з орендного користування при умові, що об`єкт оренди передано орендодавцю в стані, обумовленому цим Договором. Виходячи з наведеного, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що об`єкт оренди переданий у стані іншому, ніж обумовленому цим Договором, тобто в погіршеному стані, підстав для стягнення коштів, які забезпечували, в тому числі, належний стан приміщення, немає. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, то позивач просить стягнути з нього суму пені в розмірі 1 231,51 грн., інфляційні витрати в розмірі 325,00 грн. та відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 246,30 грн. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою та другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У відповідності до п. 5.4. Договору за несвоєчасне внесення орендарем орендної плати, гарантійного платежу та компенсації витрат на утримання майна (оплата комунальних послуг) та обслуговуванню об`єкта оренди нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від простроченої суми за кожен день прострочення. Згідно розрахунку позивача сума пені складає 1 231,51 грн. Контррозрахунку суми пені відповідачем до матеріалів справи не надано. Так, у відповідності до ч 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19). З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно розрахунку позивача сума 3% річних складає 246,30 грн., сума інфляційних втрат - 325,00 грн. Контррозрахунку суми інфляційних витрат на 3% річних відповідачем суду не надано. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за орендні платежі в розмірі 55 833,33 грн., пеню в сумі 1 231,51 грн., 3% річних у розмірі 246,30 грн., інфляційні витрати в розмірі 325,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 635,60 грн.

Outcome: partial