Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

05 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт смерті батька [PERSON] , [INFO] , [INFO] у [ADDRESS] . Заяву мотивує тим, що її батько [PERSON] проживав у м. Маріуполь, Донецької області. [INFO] під час ведення бойових дій у м.Маріуполь її батько помер. Про його смерть її повідомила знайома, яка в телефонному режимі написала їй повідомлення про те, що її батько помер. На підтвердження факту смерті, вона надіслала їй фото його могили у дворі будинку, де батько проживав. З її слів, батько помер в зв`язку з відсутністю в окупованому місці належної медичної допомоги та медикаментів. Лікарське свідоцтво або фельдшерське посвідчення про смерть у зв`язку із військовими діями не видавались, тому заявник не може провести реєстрацію смерті батька. Вказує, що після окупації м.Маріуполь російськими військами, вона змушена була залишити своє місце проживання. На даний час вона є внутрішньо переміщеною особою і проживає у м.Радивилів Рівненської області. Встановлення факту смерті необхідне їй для реєстрації смерті батька та оформлення спадщини після його смерті, тому звертається до суду. Заявник звернулась до Радивилівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з метою реєстрації смерті батька, але їй було відмовлено в державній реєстрації в зв`язку з тим що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документу встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово медичною установою,чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. За таких обставин заявник не має можливості реалізувати свої права на оформлення своїх спадковий прав, тому звернулася до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 2 ст. 317 ЦПК України регламентовано невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, а тому суд вважає за можливе провести розгляд заяви за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заявник [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.5). [PERSON] після укладення 15 жовтня 1987 року шлюбу з [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується довідкою про укладення шлюбу №68. (а.с.18) [PERSON] має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою №5615-7000037489 від 30.03.2022 року. (а.с.10) Факт смерті [PERSON] яка настала [INFO] підтверджується фото з мобільного телефону та перепискою в мобільному телефоні. (а.с.6-8, 9) Рішенням Радивилівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , оскільки заявником не пред`явлено документ, що підтверджує факт смерті (а.с.16). Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території. Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Зі змісту частин другої та третьої статті 9 вказаного Закону вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 року у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 159 від 19.07.2022 року, Маріупольська міська територіальна громада Донецької області станом на 15 серпня 2022 року включена до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Суд зазначає, що на час ухвалення рішення м. Маріуполь Донецької області відсутнє у переліку тимчасово окупованих територій, що визначені Верховною Радою України, разом з тим ведення активних бойових дій, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території м. Маріуполь у період смерті батька заявника та на даний час є загальновідомим фактом, який згідно з частини третьої статті 82 ЦПК України не потребує доказування. Оскільки, заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені та діють за законодавством України, документ встановленої форми про смерть, у зв`язку з чим є перешкоди в здійсненні реєстрації смерті та отриманні заявником свідоцтва про смерть, що перешкоджає заявнику реалізувати право на проведення державної реєстрації смерті в установленому законом порядку та оформити свої спадкові права. Реєстрація смерті [PERSON] у органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати смерть у заявника не має, так як у неї відсутня медична довідка, необхідна для проведення державної реєстрації смерті, тому відновлення порушених прав заявника не можливо в інший спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку. Встановлення факту смерті заявнику необхідне для проведення реєстрації смерті [PERSON] у встановленому законом порядку. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, враховуючи, що заявником до матеріалів справи додані документи, які доводять факт смерті [PERSON] [INFO] у м. Маріуполь, те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, що надасть останній можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України та оформити свої спадкові права після смерті батька. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до вимог пункту 8 частини 1 статті 430, статті 317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved