Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

30 листопада 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 12 березня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно Великомихайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), актовий запис № 307 від 21 липня 2021 року. За час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя. Відповідач [PERSON] , постійно нехтував сімейними цінностями, після чого в сім`ї складалась психологічна несумісність, яка призводила до постійних сварок, що тяжким чином впливала на психічний стан та кожен раз спричиняло їй душевні страждання. Донька [PERSON] , проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка видана старостою Гребениківського старостинського округу Роздільнянського району Одеської області № 286 від 16 липня 2021 року. Спільного господарства не ведуть. Суперечки про розподіл спільного майна немає. Після розірвання шлюбу донька [PERSON] , [INFO] буде проживати з нею. В подальшому має намір звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки. Тому він просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 12 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 307. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вон просить суд розглядати справу у її відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача\~суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12 березня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 307, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 21 липня 2021 року Великомихайлівськи відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса). Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають, відновлювати подружні відносини позивач не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь позивача [PERSON] .

Outcome: approved