Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

У зв`язку з тим, що 08 вересня 2020 року внаслідок ДТП, яка відбулася з вини відповідача [PERSON] , транспортний засіб позивача, зокрема автомобіль марки "Lexus LX 570", державний номерний знак [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень, відповідно до звіту № 1016К від 30.09.2020 року про оцінку автомобіля, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали становить 153589,96 грн., на дату скоєння ДТП транспортні засоби були застраховані договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова компанія, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача - ПАТ "НАСК "Оранта" - виплатила позивачу суму страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну в сумі 65249,70 грн. проте повну вартість завданих збитків позивачу не відшкодовано, позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить стягнути з нього 88340,26 грн. майнової шкоди, 10000,00 грн. витрат на правову допомогу, а також судові витрати по справі в сумі 908,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Причину неявки суду не повідомив і від нього не надходили клопотання про слухання справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи. Представник позивача [PERSON] , адвокат Шевчук В.В., з`явившись в одне із судових засідань позов підтримував і зазначав, що з вини відповідача [PERSON] сталася ДТП, в результаті якої автомобіль позивача [PERSON] зазнав механічних пошкоджень. ПАТ "НАСК "Оранта", в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, виплатила позивачу суму страхового відшкодування, однак залишається невідшкодованою різниця між виплаченим страховим відшкодуванням та розміром збитків, завданих в результаті ДТП, а тому позивач просить стягнути вказану різницю з відповідача. Після цього він в судове засідання не з`явився і слухання справи було завершено у відсутності представника відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що страхова компанія визначила вартість завданих збитків в межах 130000,00 грн., що є страховим лімітом, однак виплатила страхове відшкодування лише на суму 65249,70 грн., а тому вважає позовні вимоги до нього безпідставними і вважає, що заподіяні в результаті ДТП збитки мали б бути відшкодовані страховою компанією. Він на даний час ніде не працює, єдиним джерелом доходу його сім`ї є заробітна плата дружини, яка працює вахтером і отримує мінімальну заробітну плату, а тому виплатити майнову шкоду в сумі, яка зазначена у позові він не має змоги. Зважаючи на це просить відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Чоланюк С.Ю., в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з обставин, зазначених у відзиві на позовну заяву, суду пояснив, що дійсно з вини відповідача [PERSON] сталася ДТП. На момент ДТП його автомобіль був застрахований і позивач звернувся до ПАТ "НАСК "Оранта" із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі вказаної заяви проведено експертне дослідження, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 115123,07 грн., а матеріальний збиток внаслідок пошкодження автомобіля складає 66749,66 грн. Вказані в експертному дослідженні суми позивачем під сумнів не ставилися, не оспорювалися, а отже з такими розмірами збитків він погодився. Оскільки сума завданих збитків в межах страхового ліміту, вона повинна стягуватися зі страхової компанії, а не з відповідача [PERSON] . Додатково зазначив, що відповідач ніде не працює, будь-якого доходу не має, а тому не в змозі сплатити позивачу той розмір шкоди, який він просить стягнути у позовній заяві. Зважаючи на це просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" - в судове засідання не з`явився. Від представника третьої особи Атаманчук А.О. надійшли до суду пояснення щодо позовної заяви, з яких вбачається, що страхова компанія визначила суму збитків по страховому відшкодуванню і [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в сумі 65249,66 грн. До пояснень подано відповідні докази. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 08 вересня 2020 року о 16 годині 49 хвилин на 322 км автодороги М-06 Київ-Чоп водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом, зокрема автомобілем марки "Ореl Vectra", реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не переконався в тому, що це буде безпечно відносно інших учасників руху, при зміні напрямку руху ліворуч та виконанні маневру розвороту ліворуч в забороненому місці скоїв зіткнення з автомобілем "Lexus LX 570", реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями [PERSON] порушив п.п.1.3, 1.4, 10.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. На момент вищевказаного ДТП, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу, автомобіля "Ореl Vectra", реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПАТ "НАСК "ОРАНТА" за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 січня 2020 року № АО/6879840. У зв`язку із вищевказаною ДТП, 14 вересня 2020 року до страхової компанії із повідомленням про ДТП звернувся власник пошкодженого автомобіля "Lexus LX 570", державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] . На підставі вказаного повідомлення про ДТП працівником страхової компанії було проведено огляд пошкодженого автомобіля "Lexus LX 570", державний номерний знак [NUMBER] , та складено протокол огляду від 16 вересня 2020 року. Також 20 листопада 2020 року власник автомобіля "Lexus LX 570", державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернувся до страхової компанії ПАТ "НАСК "ОРАНТА", із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі протоколу огляду від 16 вересня 2020 року та відповідно до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду Держмайна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, спеціалістом ТОВ "Гарант-АСІСТАНС" було складено дослідження розміру збитку № ВК 0286 ЕТ - 2 від 15 січня 2021 року, згідно якого, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 115123,07 грн., а розмір матеріального збитку, завданого автомобілю "Lexus LX 570", державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка мала місце 08 вересня 2020 року, складає 66749,66 грн. На підставі дослідження, страховою компанією було складено страховий акт № ОЦВ- 20-17-34836/1 від 20 січня 2021 року та розрахунок страхового відшкодування від 19 січня 2020 року на суму 65249,66 гривень (вартість матеріального збитку без урахування суми франшизи), на підставі якого [PERSON] 03 лютого 2021 року було виплачено страхове відшкодування. Як вбачається із позовної заяви та матеріалів справи, ні протокол огляду від 16 вересня 2020 року, ні дослідження розміру збитку № ВК 0286 ЕТ - 2 від 15 січня 2021 року, ні страховий акт № ОЦВ-20-17-34836/1 від 20 січня 2021 року та розрахунок страхового відшкодування від 19 січня 2021 року [PERSON] під сумнів не ставилися, не оспорювалися, а отже з такими розмірами збитків він погодився. Звертаючись з даним позовом до суду, позивач [PERSON] як на підставу своїх вимог посилається на Звіт № 1016К про оцінку автомобіля "Lexus LX 570", державний номерний знак [NUMBER] , складений 30 вересня 2020 року, оцінювачем [PERSON] , в якому вказана вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля "Lexus LX 570", державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП з ПДВ на запасні частини та матеріали в сумі 153589,96 грн. При цьому позивач обраховує суму збитків, яка йому була завдана, як різницю між сумою збитків, яка зазначена у вищевказаному звіті та розміром виплаченого страхового відшкодування - 88340,26 грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України визначено, що діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідні висновки щодо застосування норм матеріального права були висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18, за результатами розгляду якої Велика Палата Верховного Суду відступила від раніше висловлених Верховним Судом України висновків про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка її завдала, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, зокрема договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Суд констатував, що спрямовування судової практики шляхом неврахування наявності договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності при вирішенні питання про відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою відповідальність відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", нівелює існування цього правового інституту як такого. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. За таких обставин ПАТ "НАСК "ОРАНТА" уклавши з [PERSON] договір страхування цивільно-правової відповідальності, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником третій особі. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6879840 від 06.01.2020 року, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 130000,00 грн. Строк дії полісу до 06.01.2021 року включно. Судом встановлено і сторонами не заперечувався факт виплати страховиком позивачу страхового відшкодування на суму 65249,66 грн., тобто виплачена страховиком сума не перевищує ліміту страхового відшкодування. За таких обставин вимоги про стягнення різниці між перерахованими коштами страховою компанією та вартістю відновлювального ремонту коштів мають бути заявлені до страховика, яким є третя особа ПАТ "НАСК "ОРАНТА", а не до винної у ДТП особи, якою є відповідач [PERSON] . Крім того, позивач [PERSON] при визначенні вартості відновлювального ремонту виходив із суми в 153589,96 грн., куди також включено ПДВ на запасні частини та матеріали, однак позивачем не надано жодного належного доказу того, що ПДВ дійсно було сплачено, так як матеріали справи не містять жодних платіжних документів на оплату запасних частин та витратних матеріалів для проведення відновлювального ремонту вказаного автомобіля, хоча такий ремонт на даний час проведений. За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача [PERSON] в частині стягнення саме з відповідача [PERSON] різниці між виплаченим страховим відшкодуванням і вартістю завданих збитків. До стягнення з відповідача підлягає лише сума франшизи в розмірі 1500 грн., на яку було зменшено суму виплаченого страхового відшкодування, а тому позов підлягає до часткового задоволення. В зв`язку з частковим задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати, а саме судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, то статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом з тим, у разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що "склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення". Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано: ордер серії АС № 1027318 від 13 жовтня 2021 року, рахунок-фактуру № 28/07/21-01 від 28 липня 2021 року на суму 10000,00 грн. та копію квитанції АТ КБ "ПриватБанк" № 0.0.2223650785.1 від 09.08.2021 року на суму 10000,00 грн. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Чоланюк С.Ю., у судовому засіданні, а також у поданому до суду відзиві на позовну заяву вказував на те, що вимога про стягнення з відповідача 10000,00 грн. витрат на правову допомогу у справі є неспівмірною складності справи, а тому в задоволенні такої вимоги просив відмовити. Зважаючи на те, що позовна заява містить всього три сторінки і є типовою для такої категорії справ, а також те, що представник позивача був присутнім лише у одному судовому засіданні і неодноразово подавав заяви про слухання справи у його відсутності, суд приходить до висновку, що враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, пропорційності розміру задоволених вимог, а також зважаючи на майновий стан сторін, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 4000,00 гривень і приходить до висновку, що вказана сума є співмірною тому обсягу правової допомоги, яка була надана позивачу адвокатом. Враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Outcome: approved