Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 29 листопада 2001 року у Грейгівській сільській раді Жовтневого району Миколаївської області зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач, посилаючись на приписи ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки через розходження поглядів на сімейні цінності, цілі у житті та різне ставлення до сім`ї, спільне життя з відповідачем не склалося, зникло почуття поваги та любові один до одного. За період перебування сторін у шлюбі у їхній сім`ї часто виникали непорозуміння та сварки, всі зусилля щодо збереження шлюбу виявилися марними. Позивач зазначає, що з відповідачем разом не проживають більше року, не підтримують подружні відносини та спільного господарства не ведуть, крім того остання має намір створити сім`ю з іншим чоловіком За вказаних обставини, позивач не убачає подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини, а тому бажання зберегти сім`ю та примиритися у неї відсутнє. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. 08 червня 2022 року вказаний позов ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області був залишений без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. 06 липня 2022 року ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони, будучи повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, у поданій ним заяві, позов визнав, при цьому просив справу розглянути без його участі та терміну для примирення не надавати. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 11 лютого 2005 року, судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 29 листопада 2001 року зареєстрували шлюб у Грейгівській сільській раді Жовтневого району Миколаївської області, про що було зроблено актовий запис №11. У шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується даними їх свідоцтв про народження. Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом своїх порушених прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами подружніх стосунків та ведення спільного господарства, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо втрати почуття любові та поваги один до одного. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, приймаючи до уваги наявність у подружжя неповнолітніх дітей, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони у поданих ними заявах будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 992 гривні 40 копійок судового збору

Outcome: approved