Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва звернулась представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України - Якимова А.С. з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 7 406,42 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 03 травня 2019 року, приблизно о 16 годині 50 хвилин, в м. Києві по вул. Ломоносова, 83, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen LT 46», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Volvo XC 70, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Volvo XC 70», державний номерний знак [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 24.06.2019 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водій пошкодженого автомобіля «Volvo XC 70», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , 10 травня 2019 року повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ із заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно звіту автотоварознавчого дослідження від 23 травня 2019 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volvo XC 70», державний номерний знак [NUMBER] , склала 7 850,90 грн. На підставі наказу №7409 від 29.07.2019 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 6 606,42 грн. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 800,00 грн. Загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 7 406,42 грн. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. Таким чином, позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 23 квітня 2021 року направлено учасникам справи копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, відповідачу позовну заяву з додатками. Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами за зазначеним в позовній заяві місцем проживання відповідачем отримано не було, конверт разом з копією ухвали суду про відкриття провадження та додатками повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». 16 вересня 2021 року на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, повторно було направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами, однак конверт разом з копією ухвали суду про відкриття провадження та додатками повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Крім того про розгляд справи відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень також подано не було. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази, прийняті судом, у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн (а.с.78). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зазначеною вище постановою суду встановлено, що 03 травня 2019 року о 16 годині 50 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen LT 46», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись заднім ходом по вулиці М.Ломоносова, 83 в м.Києві не впевнився в безпечності руху та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Volvo XC 70», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Як убачається з матеріалів справи, в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль «Volvo XC 70», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] (а.с. 76-77, 82). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі полісу №ЕР177492140. Згідно Централізованої бази даних МТСБУ, за параметрами ТЗ, державний номерний знак [NUMBER] , відсутні дані про наявність на час ДТП чинного договору обов`язкового старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с.75). 10 травня 2019 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.79). На замовлення МТСБУ, 23 травня 2019 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Професійна експертна компанія» складено Звіт №58734 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Volvo XC 70», [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 23 травня 2019 року дорівнює з урахуванням ПДВ на складники, та без врахування ВТВ 7 850,90 грн (а.с.83-89). [PERSON] 10 травня 2019 року, з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою в порядку, передбаченому ст. ст. 35 та п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про відшкодування оціненої шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.81). Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 29 липня 2019 року МТСБУ видано Наказ №7409 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » (а.с.98), відповідно до якого позивач здійснив виплату за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди на користь [PERSON] у розмірі 6 606,42 грн, що підтверджується платіжним дорученням №968217 від 29 липня 2019 року (а.с.99). Згідно платіжного доручення №967867 від 18 липня 2019 року МТСБУ оплачено послуги аваркома (експерта) по справі №58734, згідно рах.№67 від 02 липня 2019 року, т.з. [NUMBER] , в розмірі 800,00 грн. (а.с.100, 101) 10 червня 2020 року позивачем на адресу [PERSON] було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, в якій МТСБУ просило в добровільному порядку компенсувати витрати та сплатити суму боргу в розмірі 7 406,42 грн (а.с.102). Доказів сплати за вимогою в добровільному порядку відповідачем суду не надано. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно частин 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі відшкодування, що сплачене. Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З огляду на викладене, позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 6 606,42 грн та витрат, понесених позивачем за визначення розміру шкоди у розмірі 800,00 грн підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2 270,00 грн (а.с.71). Враховуючи наведене та

Outcome: approved