Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею ( [PERSON] ) та [PERSON] , зареєстрований 21 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, про що зроблено відповідний актовий запис за № 65. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 21 лютого 2004 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, про що зроблено відповідний актовий запис за № 65. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що спочатку сімейне життя з відповідачем складалося добре, проте протягом останніх п`яти років сімейні стосунки поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного, окрім того, починаючи з 2017 року разом вони не проживають, спільне господарство не ведеться. Рішення про розірвання шлюбу вона (позивач) прийняла остаточно та змінювати його не має намірів, оскільки переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам їх доньки, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Ухвалою суду від 12.05.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву, яка зареєстрована в суді 19.08.2022 року за вх. № 15131 про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу з підстав та за обставин, зазначених в позові, підтримала в повному обсязі. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся належним чином в порядку ч.ч. 5, 6 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи, а також відзив на позов відповідач не подавав. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~3\~ст.\~131\~ЦПК України\~учасники судового\~процесу зобов`язані\~повідомляти суд\~про зміну\~свого місця\~проживання (перебування,\~знаходження)\~або місцезнаходження\~під час\~провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене вище, та, враховуючи, що позивач [PERSON] , крім заяви про розгляд справи без її участі, будь-яких інших заяв, клопотань в т.ч., про залишення позову без розгляду, чи заяв про відмову від позову на час судового розгляду справи не подавала, та виходячи з вимог ч.3 ст.13 ЦПК України, за якою учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, приймаючи також до уваги, що відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву, а так само будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень з приводу поданого позивачем позову про розірвання шлюбу, а також, доказів на підтвердження своїх заперечень не надав, на підставі чого суд вважає можливим розгляд справи за відсутності в судовому засіданні учасників справи, повідомлених судом в порядку вимог ст.128 ЦПК України, та з урахуванням поданої позивачем заяви про розгляд справи за її відсутності, - на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 21 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 65 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , оригінал якого долучено позивачем до позову, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. Крім того, судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають повнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначила відсутність між ними взаєморозуміння, байдужість до життя та проблем один до одного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2\~ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання сторін їх відновлювати, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, про що свідчить подана до суду позивачем заява, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved