Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29.09.2020 відкрито провадження по справі. 26.01.2022 до суду надійшло клопотання від представника позивача - адвоката Каченюка О.І. про уточнення прохальної частини, яке прийняте судом. Позивачка обґрунтовує позовні вимоги тим, що [PERSON] була власницею собаки породи йоркширський тер`єр, на прізвисько « Beauty- красування», 01.01.2014 року народження , 6,5 років, пол. - дівчинка, стандарт, клеймо ZZF900. 19.05.2020 ветеринарній клініці «Pro100Vet» лікарями [PERSON] та [PERSON] собаці на прізвисько « Beauty- красування», було проведено оваріогістеректомія (видалення матки) під загальною анестезією.22.05.2020 собака породи йоркширський тер`єр, на прізвисько « Beauty- красування», померла. Позивач [PERSON] вважає, що відповідальність за смерть її собаки лежить на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Фізичній особі - підприємцю [PERSON] . У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ФОП- [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 11623,00грн, моральну шкоду в сумі 280000,00грн та понесені судові витрати в розмірі 9000,00грн. 27.10.2020 до суду надійшов відзив від Ветеринарної клініки «Pro100Vet» відповідно до якого зазначили, що клініка є неналежним відповідачем. Відповідно до ухвали внесеної до протоколу судового засідання від 18.12.2020 було вирішено залучити до справи в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ухвали внесеної до протоколу судового засідання від 16.03.2021 було вирішено замінити неналежного відповідача на належного, а саме з Ветеринарної клініки «Pro100Vet» на [PERSON] . 23.04.2021 до суду надійшли пояснення від [PERSON] відповідно до яких зазначив, що 19 травня 2020 року в обідній час зателефонував [PERSON] , котрий був черговим лікарем та зазначив, що на лікуванні є собака у котрої продіагностовано гнійне запалення матки та потребує операції. Також, зазначив, що оперувати потрібно сьогодні, оскільки тварина у важкому стані. [PERSON] прибув у клініку близько 20:00год., оскільки раніше не зміг прибути, про що попереджав [PERSON] та господаря собаки. Однак господар собаки зазначила, що почекає поки приїде [PERSON] . Прибувши до клініки [PERSON] поспілкувався з господарем тварини, переглянув наявні результати дослідження, провів фізіокальний огляд тварини та прийшов до висновку, що дійсно наявна хвороба (піометра) лікується хірургічно. [PERSON] свої висновки повідомив господарю тварини, намагався пояснити поняття поліморбності та те, що піометра може бути супутнім захворюванням та їх тварина може потребувати обстеження, лікування після операції. [PERSON] наголосив на хірургічних та анестезіологічних ризиках у світлі того, що аускультації виявлено серцеві шуми. Також, [PERSON] надав господарю тварини прочитати та підписати розписку з письмовим роз`ясненням та згодою. Однак господарі тварини відмовилися підписувати даний документ, на що [PERSON] зазначив, що не буде проводити жодної маніпуляції їх тварині, та рекомендує звернутися до іншого лікаря. Після 10-20 хвилин господар тварини прочитала та підписала згоду. Лікарями [PERSON] та [PERSON] тварині було проведено оваріогістеректомію (видалення матки) під загальною анестезією, операція пройшла без ускладнень і зайняла близько 15 хвилин. Після операції до пробудження тварини від наркозу спостерігалась задишка та ціаноз (синюшність) слизових оболонок, що могло вказувати на наявність в неї серцевої патології. Почекавши виходу з наркозу тварини та стабілізації її стану, лікар передав тварину господарю. Про подальший стан тварини та лікування [PERSON] було невідомо, оскільки був залучений тільки для проведення операції. У зв`язку з викладеним [PERSON] просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. 23.04.2021 до суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] відповідно до якого зазначила, що між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] жодних цивільних правовідносин не виникло. З 10.10.2019 відповідачка припинила свою підприємницьку діяльність за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з декретною відпусткою. Тобто на момент отримання послуг позивачкою у ветеринарній клініці «Pro100Vet», відповідачка перебувала у декретній відпустці і ветеринарною діяльністю не займалася. 10.10.2019 [PERSON] передала приміщення клініки в оренду іншій особі, яка виявила намір займатися ветеринарною справою. У зв`язку з викладеним відповідач [PERSON] просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ухвали внесеної до протоколу судового засідання від 18.12.2020 було вирішено залучити до справи в якості третьої особи Фізичну особу - підприємця [PERSON] 10.08.2021 до суду надійшли пояснення [PERSON] відповідно до яких зазначив, що між [PERSON] та ФОП [PERSON] була усна домовленість щодо надання одноразової, безоплатної послуги в допомозі лікування тварини. Таке право регламентовано статтями 12, 204, 205, 206, 627, 901 ЦК України. 07.10.2021 до суду надійшли пояснення від Фізичної особи - підприємця [PERSON] відповідно до яких зазначено, що собака позивачки дійсно лікувалася в клініці «Pro100Vet» при її лікуванні порушень допущено не було. Як убачається з висновку при розтині тварини не було виявлено жодних змін, що вказують на невірне лікування чи помилки під час операції. Смерть собаки настала з об`єктивних причин, а саме внаслідок гастроентериту ускладненого піометрою. У зв`язку з викладеним Фізична особа - підприємець [PERSON] вважає позов необґрунтованим та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ухвали внесеної до протоколу судового засідання від 26.01.2022 було вирішено залучити в якості співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , Фізичну особу - підприємця [PERSON] . Позивачка [PERSON] та представник позивача - адвокат Каченюк О.І. в судових засіданнях підтримали позовні вимоги, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві та письмових судових дебатах. Відповідач [PERSON] в судових засіданнях заперечуввала проти позовних вимог, 29.06.2022 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача, просила суд відмовити в повному обсязі, посилаючись на докази та обставини які викладені у відзиві. Відповідач [PERSON] в судових засіданнях заперечував проти позовних вимог, 29.06.2022 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача, просив суд відмовити в повному обсязі, посилаючись на докази та обставини які викладені у поясненнях. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, про день, час та місце судових засідань повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS - повідомлення щодо документа «Судова повістка про виклик до суду в справі 754/9315/20 на 11 серпня 2021 року, одержувач [PERSON] », доставлена 15 червня 2021 року. Однак, відповідачем [PERSON] не подано заяви про розгляд справи за його відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. Відповідач Фізична особа - підприємець [PERSON] в судові засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява - пояснення відповідно до якої зазначено, що просить суд розглядати справу за відсутності ФОП - [PERSON] , відмовити в задоволені позовних вимог. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] дійсно була власницею собаки породи йоркширський тер`єр, на прізвисько « Beauty- красування», 01.01.2014 року народження , 6,5 років, пол. -дівчинка, стандарт, клеймо ZZF900. 17.05.2020 [PERSON] звернулася до ветеринарної клініки «Pro100Vet», яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки її собака погано себе почувала, а саме: блювота жовтого кольору, підвищена температура, відмова від їжі, млявість, біло-каламутні виділення під час приходу течки. 17.05.2020 ветеринарній клініці «Pro100Vet» провели маніпуляцію собаці на прізвисько «Beauty-красування», власницею якої є [PERSON] зазначивши, що все нормально, виписали призначення, рекомендації та записали на відбір крові. 18.05.2020 ветеринарній клініці «Pro100Vet» провели маніпуляцію собаці на прізвисько «Beauty-красування», взяли загальний та біохімічний аналіз крові. 18.05.2020 о 21:30год. [PERSON] зателефонував лікар [PERSON] , якій працює ветеринарній клініці «Pro100Vet» та зазначив, що за результатом загального та біохімічного аналізу крові виявлено запалення, потрібно роботи УЗД. 19.05.2020 ветеринарній клініці «Алден-Вет» лікарем [PERSON] було проведено обстеження УЗД внутрішніх органів черевної та тазової порожнини та поставлений діагноз піометра, що підтверджується протоколом УЗД внутрішніх органів черевної та тазової порожнини, виконаний в Центрі сучасної ветеринарії «Алден-Вет». Також, лікар ветеринарної клініки «Алден-Вет» [PERSON] зазначила, що вже зателефонувала лікарю [PERSON] , який працює ветеринарній клініці «Pro100Vet» та повідомила діагноз тварини. 19.05.2020 [PERSON] надала добровільну, письмову згоду на проведення її тварині лікувальної маніпуляції (хірургічного, терапевтичного чи діагностичного плану), в якій зазначила, що усвідомлює відповідальність за підписання даного документу. 19.05.2020 ветеринарній клініці «Pro100Vet» лікарями [PERSON] та [PERSON] собаці на прізвисько « Beauty- красування», було проведено оваріогістеректомія (видалення матки) під загальною анестезією, операція тривала 15 хвилин. 19.05.2020 [PERSON] після операції та відходження від наркозу забрала свою собаку на прізвисько « Beauty- красування» додому. [PERSON] 20.05.2020 привезла свою собаку на прізвисько « Beauty -красування» до ветеринарної клініки «Pro100Vet» та зазначила, що собака не хоче їсти, важко дихає. 20.07.2020 ветеринарній клініці «Pro100Vet» собаці на прізвисько «Beauty-красування» виміряли температуру, поставили капельницю та відправили додому, оскільки собака в нормі. [PERSON] 21.05.2020 привезла свою тварину на прізвисько « Beauty- красування» до ветеринарної клініки «Pro100Vet», оскільки у собаки синій язик, низька температура, важке дихання, тривала блювота. 21.05.2020 ветеринарній клініці «Pro100Vet» собаці на прізвисько « Beauty-красування » поставили капельницю та відправили додому. Також, 21.05.2020 [PERSON] звернулася до ветеринарної клініки «Друг» за адресою: [ADDRESS] , лікар [PERSON] оглянув тварину, зробив рентгенографію, ехокардіографію, провів кисневу терапію, ін`єкцію та зазначив, що собака знаходиться в критичному стані, звернення до клініки підтверджується квитанцією №25880 від 21.05.2020. 22.05.2020 собака породи йоркширський тер`єр, на прізвисько « Beauty- красування», 01.01.2014 року народження , 6,5 років, пол. - дівчинка, стандарт, клеймо [NUMBER] померла. Згідно протоколу № 611 розтину трупа йоркширський тер`єр, на прізвисько « Beauty- красування», 6,5 років, маса 4кг, окрас характерний для даної породи, особливих прикмет немає, тварина загинула 22.05.2020 вночі, доцент кафедри анатомії, гістології і патоморфології тварин ім. Акад. [PERSON] , к.вет.н. [PERSON] зробив висновок, що на підставі даних анемнизу та патолого-анатомічного розтину вважає, що виявлені патолого-анатомічні зміни характерні для ентеритної форми парвовірсної інфекції собак. Захворювання тварини на піометру та проведене хірургічне втручання, вочевидь, були чинниками, які сприяли інтенсивному розвитку парвовірусної інфекції в тварини. 21.12.2020 [PERSON] звернулася до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів зверненням. 29.12.2020 Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надали відповідь на запит відповідно до якого зазначили, що фізична особа-підприємець [PERSON] звернулась з заявою щодо зміни місця провадження виду господарської діяльності з адреси: [ADDRESS] на адресу: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Держпродспоживслужби від 23.06.2020 № 407 фізична особа-підприємець [PERSON] за адресою: [ADDRESS] господарську діяльність з ветеринарної практики з 24,06.2020 не провадить. З огляду на зазначене, проведення (здійснення) Держпродспоживслужбою позапланової перевірки додержання фізичною особою-підприємцем [PERSON] вимог Ліцензійних умов за адресою місця провадження виду господарської діяльності: [ADDRESS] , неможливо. Водночас, відповідно до рішення Держпродспоживслужби від 16.09.2020 № 615 фізичній особі-підприємцю [PERSON] видано ліцензію на провадження господарської діяльності з Ветеринарної практики адресою місця провадження виду господарської діяльності: [ADDRESS] , та включено до Річного плану здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері додержання суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері ветеринарної медицини на 2021 рік щодо перевірки вимог Ліцензійних умов зазначеним ліцензіатом. Відповідно до ст. 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі. Отже, собака є майном, об`єктом права власності людини, яке остання здійснює відповідно до закону на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. І як власнику речі (собаки) згідно зі ст. 317 ЦК України лише її господарю належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до п. 1.3. Правил утримання домашніх собак та котів в м. Києві, собаки та коти можуть належати на правах власності юридичній або фізичній особі, яка досягла 16 років і спроможна забезпечити умови утримання тварин відповідно до природних (фізіологічних) та видових потреб. Статтею 2 Закону України «Про ветеринарну медицину» визначено, що основними завданнями ветеринарної медицини є: профілактика, діагностика, лікування інфекційних, інвазійних і незаразних хвороб свійських тварин та дикої фауни; контроль за випуском для реалізації доброякісних у ветеринарному відношенні продуктів і сировини тваринного походження; захист населення від хвороб, спільних для тварин і людей; охорона території України від занесення інфекційних хвороб тварин з територій інших держав; контроль за переміщенням, експортом та імпортом сировини і тварин, продукції тваринного походження; ветеринарно-санітарна експертиза продуктів тваринного і рослинного походження; контроль за якістю виробництва лікувальних, діагностичних, профілактичних засобів та кормових добавок, призначених для ветеринарної медицини; радіологічний і токсикологічний контроль продуктів тваринного і рослинного походження на ринках, м`ясокомбінатах, холодильниках та базах по заготівлі, зберіганню і реалізації продуктів тощо; проведення незалежної ветеринарно-санітарної експертизи продуктів, сировини і тварин, продукції тваринного походження, кормів, препаратів для цілей ветеринарної медицини при їх експорті та імпорті; контроль за додержанням юридичними та фізичними особами ветеринарно-санітарних вимог, спрямованих на захист навколишнього природного середовища; впровадження досягнень ветеринарної науки. Органи ветеринарної медицини будують свою діяльність у взаємодії з органами державної виконавчої влади та виконавчими органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, кооперативами та громадянами. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про ветеринарну медицину» ветеринарною практикою дозволяється займатися особам, які мають відповідну вищу або середню спеціальну освіту. Фельдшер ветеринарної медицини (технік) може займатись підприємницькою ветеринарною діяльністю лише під контролем лікаря ветеринарної медицини. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які мають необхідну кваліфікацію, можуть займатися ветеринарною практикою на території України відповідно до законодавства. Згідно із ст. 11 Закону України «Про ветеринарну медицину» юридичні або фізичні особи можуть займатись підприємницькою ветеринарною діяльністю за умови отримання спеціального дозволу (ліцензії), який видається Головним управлінням державної ветеринарної медицини України, Кримським республіканським, обласними управліннями державної ветеринарної медицини. Міністерства, відомства, підприємства, установи та організації, колективні та інші господарства, незалежно від форм власності, в яких працюють спеціалісти ветеринарної медицини, у своїй діяльності керуються цим Законом, Статутом ветеринарної медицини України, іншими нормативними актами. Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права». Правилами статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частин п`ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі статтею 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Аналіз положень статей 11, 1166, 1167 ЦК України дає підстави вважати, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за умов наявності шкоди, протиправної поведінки особи, яка завдала шкоду, наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду та завданою шкодою, вина особи, яка завдала шкоду. З огляду на зазначені вище положення законодавства, саме на позивача покладено обов`язок доказування. Судом встановлено, що офіційно затверджених протоколів клінічного лікування тварин в Україні не існує, тому вибір препаратів, методів лікування тварини залишається за лікарем ветеринарної медицини. Однак, позивачем не доведено, по-перше, протиправної поведінки відповідачів, та, по-друге, причино-наслідкового зв`язку між зверненням до ветеринарної клініки відповідачів «Pro100Vet» та смерті собаки «Бьюті», йоркширський тер`єр, яка померла в інший ветеринарній клініці. Суд, аналізуючи зібрані по справі докази, вважає, що сам по собі факт смерті собаки «Бьюті» після операційного втручання не може свідчити про винну поведінку лікаря відповідача, за відсутності переконливих доказів на підтвердження цьому. При цьому, Протоколом № 611 від 23.05.2020, розтину трупа суки, власник [PERSON] , в секційні залі кафедри анатомії, гістології і патоморфології тварин ім. академика В.Г. Касьяненка, НУБіП України, який проводився доцентом кафедри [PERSON] не встановлено порушення лікування собаки позивача лікарями ветеринарної клініки «Pro100Vet», тобто не встановлено винну поведінку лікарів. В той же час, доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Як відзначалося, обставини справи встановлюються за допомогою доказів. В свою чергу, відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Аргументи позивачки та її представника щодо неправильно проведеного лікування та встановленого діагнозу на підставі якого була проведена операція лікарями ветеринарної клініки «Pro100Vet» є не виправданими, оскільки судом не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між протиправним діянням відповідачів та заподіянням збитків позивачу. Крім того судом в судовому засіданні учасникам справи було роз`яснено порядок з`явлення клопотань відповідно до статей 182, 183 ЦПК України та роз`яснено Главу 5 параграф 6 Цього кодексу, щодо можливості звернення з клопотанням про призначення судової експертизи по справі, але такі клопотання сторонами не заявлялись. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позивачем не надано суду доказів, наявність яких, при їх дослідженні, як окремо, так і у сукупності, підтверджують обставини щодо причин смерті собаки «Бьюті» після операційного втручання, наявного причинно-наслідкового зв`язку між діянням та заподіянням збитків, а також вини відповідачів в їх спричиненні. Крім того позивачка просить стягнути солідарно з відповідачів 280000,00грн у відшкодування моральних переживань, яких вона зазнала внаслідок неправильного лікування та смерті її собаки « Бьюті ». Статті 1167 ЦК України передбачає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Та, зокрема, зазначається, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Однак, як зазначалося вище, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи, що дії відповідачів були неправильними, чи неналежними, суд вважає, що і дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки, в даному випадку, вимоги щодо стягнення моральної шкоди є похідними від основних вимог про відшкодування шкоди. Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, вони в такому вигляді не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного законодавства України, оскільки позивачем не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 77-80 ЦПК України, і тому не підлягають задоволенню. Відповідно до статей 133-137 та 141 ЦПК України судовий збір та витрати на правничу допомогу покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача. Враховуючи викладене і

Outcome: dismissed