Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

Керівник Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області Руснак П.А. в інтересах держави в особі КНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» звернувся із позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування неповнолітнього потерпілого [PERSON] від кримінального правопорушення. В обґрунтування\~позовної заяви\~зазначив,\~що згідно\~статті 131-1\~Конституції України\~на органи\~прокуратури покладається\~представництво інтересів\~держави в\~суді у\~визначених законом\~випадках.Право звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено вищевказаною статтею, а також ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Згідно з ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно положень ст.24 Закону України «Про прокуратуру», право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. Статтею 56 ЦПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 (про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту. Вироком Новодністровського міського суду від 16.03.2021 року (справа №722/1586/20, кримінальне провадження №12020260140000355) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортним засобом і на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення) і виконає покладені на нього обов`язки. Встановлено, що водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом, як джерелом підвищеної небезпеки, скоїв дорожньо- транспортну пригоду за наступних обставин. Так, 03.03.2020 року близько 10 год. 50 хв. водій [PERSON] , керуючи технічно справним мотоциклом марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись зі швидкістю 59,7 км/год. по вул.Грушевського в с.Вашківці Сокирянського району Чернівецької області зі сторони с.Шишківці в напрямку центру села, проявивши неуважність, не врахував дорожню обстановку, неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, порушив вимоги п.п.12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, які вимагають від водія згідно п.12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, згідно п.12.4. у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Наближаючись до буд. №19 вказаної вулиці, водій [PERSON] не впорався із керуванням та допустив зіткнення керованого ним мотоцикла із автомобілем марки «ВАЗ-21070», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка здійснювала маневр розвороту на проїзній частині дороги. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого лінійного перелому тім`яної кістки справа з переходом на скроневу кістку і основу черепа, забою головного мозку, закритого скалкового перелому верхньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, закритого перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням, які відповідно до висновку експерта №66 м/д від 04.05.2020 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці «Небезпечні для життя» в момент їх спричинення. Відповідно до висновку комплексної судової фототехнічної та інженерно- транспортної експертизи №КСЕ 19/109/10-46ФП/20-646ІТ/20 від 02.10.2020 року в даній дорожньо-транспортній обстановці водій мотоцикла марки «LIFAN LF200 10B», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів 12.4 та 12.3 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог) Правил дорожнього руху України. У відповідності до вимог вказаних пунктів ПДР України [PERSON] повинен був, з технічної точки зору, рухатися даною ділянкою дороги зі швидкістю, що не перевищує 50 км/год, яка є максимально допустимою для руху на даній ділянці дороги, а з моменту виникнення небезпеки для руху, - негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. В діях водія мотоцикла марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.4 ПДР, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Вироком Новодністровського міського суду від 03.06.2021 року (справа №722/1585/20, кримінальне провадження №12020260140000077) [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортним засобом і на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення) і виконає покладені на неї обов`язки. Встановлено, що водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом, як джерелом підвищеної небезпеки, скоїла дорожньо - транспортну пригоду за наступних обставин. Так, [PERSON] 03 березня 2020 року близько 10 год. 50 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер [NUMBER] , проявивши неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не врахувала дорожню обстановку, неправильно застосувала прийоми керування транспортним засобом та розпочала маневр розвороту керованого нею транспортного засобу на вул.Грушевського в с.Вашківці Сокирянського району Чернівецької області, порушивши вимоги п.п.10.1, 10.4 та 10.6 Правил дорожнього руху України, які вимагають від водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот; якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб. Внаслідок цього, здійснюючи маневр розвороту на вказаній вище вулиці, водій [PERSON] допустила зіткнення керованого нею автомобіля марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер [NUMBER] , із мотоциклом марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по вул.Грушевського в с.Вашківці Сокирянського району Чернівецької області, зі сторони с.Шишківці в напрямку центру села. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого лінійного перелому тім`яної кістки справа з переходом на скроневу кістку і основу черепа, забою головного мозку, закритого скалкового перелому верхньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, закритого перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням, які відповідно до висновку експерта №66 М/Д від 04.05.2020 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці «Небезпечні для життя» в момент їх спричинення. Відповідно до висновку комплексної судової фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи №КСЕ 19/109/10- 46ФП/20-646ІТ/20 від 02.10.2020 року в даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер [NUMBER] , повинна була, з технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів п.п.10.1, 10.4 та 10.6 Правил дорожнього руху України, а саме повинна була, з технічної точки зору, перед виконанням маневру розвороту не з крайнього лівого положення на проїзній частині надати перевагу у русі транспортним засобам, що рухаються по ній і тільки після цього, переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виконати маневр розвороту. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна була звернутися за допомогою до інших осіб. В діях водія автомобіля марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам пункту п.п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. У зв`язку з отриманими внаслідок ДТП тілесними ушкодженнями, потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в обласному комунальному некомерційному підприємстві «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» (далі - ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги»): -з 03.03.2020 року по 05.03.2020 року, тобто 3 ліжко - дні у ВАзЛІТ, вартість лікування 10672,29 грн.; -з 06.03.2020 року по 03.04.2020 року, тобто 27 ліжко-днів в травматологічному відділенні, вартість лікування останнього склала на загальну суму - 14090,62 грн.; -з 16.07.2020 року по 27.07.2020 року, тобто 11 ліжко-днів у травматологічному відділенні для дітей, вартість лікування 4862,11 грн. Всього, вартість лікування складає 29625,02 грн. Однак, [PERSON] , [PERSON] в добровільному порядку суму витрачених коштів на лікування не відшкодували. Враховуючи вищевказане, просив стягнути з [PERSON] та з [PERSON] солідарно на користь обласного некомерційного підприємства «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» витрати на стаціонарне лікування неповнолітнього потерпілого [PERSON] в розмірі 29625,02 грн. Ухвалою суду від 27.04.2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 24.05.2022\~року від\~представника відповідачки\~ [PERSON] \~-\~ [PERSON] \~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~згідно якого\~відповідач вважає\~позов не\~обґрунтований,\~а суму\~витрат на\~лікування [PERSON] \~значно завищено.При цьому, зазначав, що вартість лікування [PERSON] становить 29625,02 грн., однак з яких фактичних витрат складається дана сума не відомо. Зокрема, позивачем не надано суду доказів, які саме затрати включені до даної суми вартості одного ліжко-дня і яка вартість матеріальних, медикаментних, накладних затрат, а також комунальних послуг, проведення хірургічних операцій, обробка ран, призначених маніпуляцій, лабораторних досліджень, консультацій фахівців, інтенсивної терапії, обстежень, що були проведені за період знаходження [PERSON] на лікуванні. Разом з цим вважає, що прокурором не надано суду методику (порядок) визначення вартості витрат на лікування та детальний розрахунок витрат на лікування [PERSON] , який знаходився на стаціонарному лікуванні, що підлягають до відшкодування з [PERSON] . Просив в задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовити. Представник Дністровської окружної прокуратури Бандуряк Ю.В. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Від представника ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» О.Грушко подане клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явились. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання також не з`явився, подав до суду письмову заяву про проведення судового розгляду без його участі, з підстав викладених у відзиві просив відмовити у позові. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює орган державної влади, орган суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Судом встановлено, що 16 березня 2021 року Новодністровським міськрайонним судом Чернівецької області у справі №722/1586/20 (номер провадження 1-кп/719/3/21) постановлено вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 01.03.2021 року між обвинуваченим [PERSON] за згоди його законного представника [PERSON] , захисника Іванічека О.І. та прокурором Бандуряк Ю.В. у кримінальному провадженні №12020260140000355 від 27.10.20220 року, згідно якої [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 К України та призначено йому узгоджене покарання строком на 4 роки позбавлення волі із застосування ст.ст.75,104 КК України. Згідно вироку суду від 16.03.2021 року встановлено, що обвинувачений [PERSON] 03 березня 2020 року близько 10 год. 50 хв., керуючи технічно справним мотоциклом марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись зі швидкістю 59,7 км/год. по вул.Грушевського в с.Вашківці Сокирянського району Чернівецької області, зі сторони с.Шишківці в напрямку центру села, проявивши неуважність, не врахував дорожню обстановку, неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, порушив вимоги п.п.12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, які вимагають від водія: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Наближаючись до буд. №19 вказаної вище вулиці, водій [PERSON] не впорався із керуванням та допустив зіткнення керованого ним мотоцикла із автомобілем марки «ВАЗ-21070», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка здійснювала маневр розвороту на проїзній частині дороги. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого лінійного перелому тім`яної кістки справа з переходом на скроневу кістку і основу черепа, забою головного мозку, закритого скалкового перелому верхньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, закритого перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням, які відповідно до висновку експерта №66 м/д від 04.05.2020 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці «Небезпечні для життя» в момент їх спричинення. Відповідно до висновку комплексної судової фототехнічної та інженерно- транспортної експертизи №КСЕ 19/109/10-46ФП/20-646ІТ/20 від 02.10.2020 року в даній дорожньо-транспортній обстановці водій мотоцикла марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів 12.4 та 12.3 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог) Правил дорожнього руху України, а саме повинен був, з технічної точки зору, рухатися даною ділянкою дороги зі швидкістю, що не перевищує 50 км/год., яка є максимально допустимою для руху на даній ділянці дороги, а з моменту виникнення небезпеки для руху, - негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. В діях водія мотоцикла марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.4\~ПДР, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Дії [PERSON] кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. В судовому засіданні [PERSON] визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорював та щиро каявся у вчиненому. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія [PERSON] , потерпілому [PERSON] заподіяні тяжкі тілесні ушкодження. Крім цього,\~згідно вироку\~Новодністровського міськрайонного\~суду Чернівецької\~області від\~03.06.2021\~року у\~справі №722/1585\~(\~номер провадження\~1-кп/719/4/21)\~постановлено вирок,\~згідно якого\~ [PERSON] \~визнано винною\~у вчиненні\~кримінального правопорушення\~передбаченого ч.2\~ст.286\~КК України\~та призначено\~покарання у\~виді 4\~років позбавлення\~волі із\~застосуванням ст.75\~КК України.\~Цивільний позов\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~та ПАТ\~«Українська пожежно-страхова\~компанія» про\~стягнення матеріальної\~та моральної\~шкоди задоволено\~частково.\~Стягнуто з\~ПАТ «Українська\~пожежно-страхова\~компанія» \~на користь\~ [PERSON] \~матеріальну шкоду\~в розмірі\~7852,\~87\~грн.\~Стягнуто з\~ПАТ «Українська\~пожежно-страхова\~компанія» на\~користь [PERSON] \~ моральну\~шкоду в\~розмірі 392,\~64\~грн.Стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~моральну шкоду\~в розмірі\~29607,\~36\~грн.\~В іншій\~частині заявлених\~позовних вимог\~цивільного позову\~відмовлено.Стягнуто з\~ПАТ «Українська\~пожежно-страхова\~компанія» на\~користь [PERSON] \~витрати на\~правову допомогу\~в розмірі\~831,\~05\~грн.Стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~витрати на\~правову допомогу\~в розмірі\~2984,\~14\~грн.\~Цивільний позов\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~матеріальної та\~моральної шкоди\~задоволено частково.Стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~матеріальну шкоду\~в розмірі\~3565,\~15\~грн.Стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~моральну шкоду\~в розмірі\~25000,\~00\~грн.В іншій частині заявлених позовних вимог цивільного позову відмовлено. Згідно вироку Новодністровського міського суду Чернівецької області від 03.06.2021 року, встановлено що [PERSON] 03 березня 2020 року, близько 10 год. 50 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер [NUMBER] , проявивши неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не врахувала дорожню обстановку, неправильно застосувала прийоми керування транспортним засобом та розпочала маневр розвороту керованого нею транспортного засобу на вул. Грушевського в с.Вашківці, Сокирянського району, Чернівецької області, порушивши вимоги п.п.10.1, 10.4 та 10.6 Правил дорожнього руху України, які вимагають від водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот; якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб. Внаслідок цього, здійснюючи маневр розвороту на вказаній вище вулиці, водій [PERSON] допустила зіткнення керованого нею автомобіля марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер [NUMBER] , із мотоциклом марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по вул. Грушевського в с.Вашківці, Сокирянського району, Чернівецької області, зі сторони с.Шишківці в напрямку центру села. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки «LIFAN LF200-10B», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого лінійного перелому тім`яної кістки справа з переходом на скроневу кістку і основу черепа, забою головного мозку, закритого скалкового перелому верхньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, закритого перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням, які відповідно до висновку експерта №66 М/Д від 04.05.2020 р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці «Небезпечні для життя» в момент їх спричинення. Відповідно до висновку комплексної судової фототехнічної та інженерно - транспортної експертизи № КСЕ19/109/10-46ФП/20-646ІТ/20 від 02.10.2020 року в даній дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер [NUMBER] , повинна була, з технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів п.п.10.1, 10.4 та 10.6 Правил дорожнього руху України, а саме повинна була, з технічної точки зору, перед виконанням маневру розвороту не з крайнього лівого положення на проїзній частині надати перевагу у русі транспортним засобам, що рухаються по ній і тільки після цього, переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виконати маневр розвороту. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна була звернутися за допомогою до інших осіб. В діях водія автомобіля марки «ВАЗ-21070», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам пункту п.п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього\~руху України, які, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Згідно висновку експерта №66 М/Д від 04.05.2020 року, у неповнолітнього [PERSON] виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий лінійний перелом тім`яної кістки справа з переходом на скроневу кістку і основу черепа, забій головного мозку, закритий скалковий перелом верхньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, закритий перелом середньої третини правої ключиці зі зміщенням. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів або удару об такі, цілком можливо внаслідок зіткнення рухаючого мототранспорту з автомобілем та послідуючим падінням потерпілого на тверде дорожнє покриття. По часу свого виникнення відповідають на 03.03.2020 р., тобто їх виникнення цілком можливе при обставинах та час вказаних вище, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці «Небезпечні для життя» в момент їх спричинення. Дії [PERSON] кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. В судовому засіданні [PERSON] визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорювала та щиро каялась у вчиненому. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія [PERSON] , потерпілому [PERSON] заподіяні тяжкі тілесні ушкодження. Згідно ухвали Чернівецького апеляційного суду від 10.09.2021 року, вирок Новодністровського міського суду Чернівецької області від 03.06.2021 року змінено в частині задоволення цивільного позову щодо матеріальної шкоди. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 22125,15 грн. В іншій частині вирок залишено без змін. Постановою Верховного Суду України від 07.12.2021 року касаційну скаргу представника потерпілого [PERSON] адвоката Іванічека О.І. задоволено частково. Ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 15.07.2021 року щодо [PERSON] скасовано та призначено на новий розгляд у суді першої апеляційної інстанції. Постановою Верховного Суду України від 21.12.2021 року касаційну скаргу засудженої [PERSON] задоволено частково. Ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 10.09.2021 року щодо [PERSON] скасоваи в частині вирішення цивільного позову про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 22125,15 грн. і призначено в цій частині новий розгляд у суді апеляційної інстанції. В решті судове рішення без змін. Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 06.01.2022 року, відмовлено адвокату Іванічеку О.І. у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Новодністровського міського суду Чернівецької області від 03 червня 2021 року. Ухвалою Чернівецького\~апеляційного суду\~від 24.02.2022\~року,\~апеляційну скаргу\~представника потерпілого,\~цивільного позивача\~ [PERSON] \~-\~адвоката Батракова\~М.Ю.\~задоволено частково.Вирок Новодністровського міського суду Чернівецької області від 03 червня 2021 року по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України в частині вирішення цивільного позову про відшкодування понесених потерпілим витрат на придбання лікарських засобів і проведення діагностики (КТ правої гомілки) в сумі 21110 грн., скасовано. Позовні вимоги [PERSON] в цій частині задоволено і стягнуто з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь [PERSON] понесені витрати на придбання лікарських засобів та проведення діагностики (К правої гомілки) в сумі 21110, 00 грн. В іншій частині оскаржуваний вирок суду залишити без змін. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.327 ЦК України суб`єктами права комунальної власності є територіальні громади та утворені ними органи місцевого самоврядування. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 1 Статуту Обласне комунальне некомерційне підприємство «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» Чернівецької обласної ради (надалі - Підприємство) є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством що надає послуги третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги будь-яким особам, в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом. Відповідно до пункту 1.2 підприємство створене за рішенням Чернівецької обласної (надалі - Засновник) від 12 вересня 2019 року №132-33/19 XXXIII сесії VII скликання відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» шляхом приєднання обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги» до новоствореного обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги». Майно Підприємства є спільною власністю територіальних громад селищ, міст Чернівецької області в особі Чернівецької обласної ради. Підприємство є правонаступником усього майна, всіх прав обов`язків обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги». Підприємство є\~юридичною особою\~(код\~ЄДРПОУ 43342788),\~засновником,\~ власником\~та органом\~управління майном Підприємства є територіальні громади сіл, селищ, вміст Чернівецької області в особі Чернівецької обласної ради. ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої допомоги» є юридичною особою публічного права. Права та обов`язки юридичної особи підприємство набуває з дня його державної реєстрації (ст.4 Статуту). Згідно відомостей ЄДРПОУ державна реєстрація юридичної особи, яка є правонаступником ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги» (код ЄДРПОУ 02005740, проведена 11.11.2019 року, номер запису: 10381020000012408). Основною метою\~діяльності Підприємства\~є забезпечення\~медичного обслуговування\~населення шляхом\~надання йому\~медичних послуг,\~в порядку\~та обсязі,\~встановлених законодавством,\~а також\~забезпечення різноманітних\~потреб населення\~в галузі\~охорони здоров`я\~шляхом надання\~лікувально-профілактичної\~та медико-санітарної\~допомоги,\~включаючи широкий\~спектр профілактичних\~і лікувальних\~заходів або\~послуг медичного\~характеру,\~виконання інших\~функцій на\~основі професійної\~діяльності медичних\~працівників. (п. 3.1 Статуту). Майно Підприємства є комунальною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління. Майно Підприємства становлять необоротні та оборотні активи, основні засоби та грошові кошти, а також інші цінності, передані йому Засновником, вартість яких відображається у самостійному балансі Підприємства (п.5.1 Статуту). Джерелами формування майна та коштів ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої допомоги» є внески засновника, кошти місцевого бюджету (бюджетні кошти), власні надходження від здачі в оренду майна або одержання від реалізації послуг, цільові кошти, та кошти, отримані за договором з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення, майно та кошти, отримані з інших джерел, незаборонених чинним законодавством та інше (п.5.2 Статуту). Таким чином, у даному випадку, органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої допомоги», яке понесло відповідні витрати на лікування потерпілої особи від злочину. Разом з тим, ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої допомоги» як розпорядник коштів - з моменту закінчення лікування [PERSON] , а саме з 27.07.2020 року жодних заходів до відшкодування витрат, які понесла лікарня на лікування потерпілого [PERSON] від кримінального правопорушення, вчиненого [PERSON] та [PERSON] , не вжито. Крім того, відповідно до листа №268 від 15.03.2022 року з позовом до суду про стягнення витрат на лікування потерпілого [PERSON] з відповідача [PERSON] та [PERSON] лікарня не зверталась та просила прокурора вжити передбачених законодавством заходів щодо захисту інтересів лікарні, а саме звернутись безпосередньо до суду для стягнення витрат за лікування потерпілого в сумі 29625,02 грн. Таким чином, наведені обставини є підставами для представництва у порядку ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», що також узгоджується із приписами ч.3 ст.128 КПК України. Щодо підстав для відшкодування понесених витрат на лікування потерпілого від кримінального злочину вчиненого [PERSON] та [PERSON] , суд виходить з наступного. Так, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з спільної вини водіїв [PERSON] та [PERSON] , потерпілому [PERSON] заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, з приводу чого він перебував на стаціонарному лікуванні ВАзЛІТ з 03.03.2020 року по 05.03.2020 року та у відділенні травматології для дітей ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» в період з 06.03.2020 року по 03.04.2020 року та з 16.07.2020 року по 27.07.2020 року. Витрати вказаного закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого склали 29625 грн. 02 коп., чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму. Факт лікування потерпілого та витрат на його лікування підтверджується собівартістю ліжко-днів по відділеннях та розрахунками собівартості ліжко-днів по відділеннях за березень 2020 року, квітень 2020 року та липень 2020 року, чим спростовуються доводи представника відповідача в цій частині, викладені у відзиві на позов. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 (545-93-п) від 16.07.1993 (надалі - Порядку). Відповідно до п.2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з п.3 «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Статтею 103-4 Бюджетного кодексу України визначено, що фінансування закладів охорони здоров`я місцевих бюджетів здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету. У відповідності до п.4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Оскільки фінансування закладів охорони здоров`я здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету, то витрачені кошти на лікування потерпілих від злочинів підлягають стягненню на користь закладів охорони здоров`я. Відповідно до п.п. а) п.3 ч.1 ст.89 Бюджетного кодексу України, до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки). У зв`язку з цим, неповернення витрачених бюджетних коштів на лікування потерпілого від злочинів порушує інтереси держави та суспільний інтерес відповідної територіальної громади у вигляді забезпечення належного та якісного медичного обслуговування громадян. У разі стягнення коштів з відповідачів, вони будуть спрямовані на необхідні медичні послуги, забезпечення діяльності лікарні тощо. Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів того, що відповідачами відшкодовано кошти, які витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] . Частиною другою статті 1188 ЦК України встановлено, що в тих випадках, коли внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані відшкодувати її незалежно від їхньої вини. Відповідно до ч.1 ст.1190 ЦК України особи спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими особами. Пасажир транспортного засобу підпадає під категорію «інші особи», яким завдано шкоди внаслідок взаємодії двох транспортних засобів. Отже, якщо при зіткненні кількох автомобілів постраждав пасажир або пішохід, обов`язок компенсувати потерпілому шкоду покладається на всіх володільців (власників) джерел підвищеної небезпеки солідарно, незалежно від їхньої вини. Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам». У відповідності до ч.1 ст.1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово, внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з ч.2 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Враховуючи те, що саме злочинними діями [PERSON] та [PERSON] потерпілому [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження, внаслідок яких останній лікувався у ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги», а відповідачами в добровільному порядку шкода не відшкодована, тому є всі підстави для стягнення з відповідачів витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчиненого кримінального правопорушення. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги\~про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] дійсно вчинили кримінальне правопорушення, внаслідок якого потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні у ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги», що підтверджується матеріалами справи. Оскільки, згідно з п.6 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідачів.

Outcome: approved