Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

15.08.2021 [PERSON] (далі також - [PERSON] , заявниця), діючи у власних інтересах та в інтересах малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (далі також - дитина), звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно її колишнього чоловіка [PERSON] (далі також - [PERSON] , заінтересована особа, разом - сторони). На обґрунтування заяви вказала, що 09.10.2009 між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, у якому у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . У січні 2020 р. їх шлюбні відносини фактично припинилися. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11.03.2021 шлюб між ними розірваний. Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з нею. Заявниця зазначає, що колишній чоловік систематично вчиняє стосовно неї фізичне та психологічне насильство - переслідує, залякує, наносить побої та тілесні ушкодження, словесно ображає та принижує. За кількома фактами спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] притягується до кримінальної відповідальності. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.07.2021 за її заявою відносно [PERSON] було видано обмежувальний припис на строк шість місяців. Після припинення строку дії обмежувального припису [PERSON] продовжив вчиняти свої протиправні дії. Так, 07.08.2022 він зустрівся з дочкою та під примусом привів її до себе додому і зачинив у квартирі. 08.08.2022 дочка їй зателефонувала і повідомила, що батько зачинив її у квартирі і не дозволяє вийти. Після цього зв`язок з дитиною обірвався, телефон вимкнутий, дитина не виходить на зв`язок. Вона боїться за життя та здоров`я дочки, оскільки колишній чоловік має проблеми з психікою, і до цього вже були неодноразові випадки вчинення ним насильницьких дій, у зв`язку з чим 09.08.2022 нею було подано заяву про злочин. Заявниця посилається на існування обґрунтованих побоювань за свою безпеку та безпеку дитини та просить видати обмежувальний припис терміном на шість місяців, яким заборонити [PERSON] : наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання її та дитини за адресами: [ADDRESS] ; [ADDRESS] , та будь-якого іншого місця, де б вона не проживала, а також до місця її роботи, інших місць частого відвідування й перебувати одночасно з нею в цих місцях; особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю та дитину, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися із нею; вести листування, телефонні переговори із заявницею та дитиною або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою від 18.08.2022 суд відкрив провадження за заявою [PERSON] та призначив справу до розгляду в порядку окремого провадження в судове засідання 19.08.2022. У визначений день та час до суду з`явилася представник заявниці [PERSON] , яка подала заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заінтересована особа [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення смс-повідомлення на зазначений у заяві номер телефону, проте в судове засідання він не з`явився, жодних заяв та клопотань від нього не надходило. Зважаючи на те, що цивільний процесуальний закон встановлює скорочені терміни розгляду справ про видачу обмежувального припису, а надані заявницею докази є достатніми для прийняття обґрунтованого рішення,суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності її учасників, що відповідає положенням частини першої статті 350-5 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заяві про видачу обмежувального припису, суд встановив такі обставини. З 09.10.2009 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11.03.2021. У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинилися у січні 2020 р., і з того часу [PERSON] разом з дитиною проживає в орендованому житлі за адресою: [ADDRESS] . Зареєстрованим місцем проживання заявниці та дитини є буд. [ADDRESS] [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте фактично він мешкає у м. Києві за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.07.2021 (цивільна справа № 753/14469/21) установлено факти систематичного вчинення [PERSON] по відношенню до заявниці насильницьких дій, пов`язаних зі спричиненням тілесних ушкоджень, словесними образами та погрозами фізичної розправи. Так, 16.05.2019 [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у присутності дитини бігав за заявницею з молотком, погрожуючи їй та ламаючи меблі у квартирі. За даним фактом до ЄРДР під № 12019100020003616 було внесено відомості по вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке в подальшому було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. 26.02.2020 [PERSON] спричинив заявниці легкі тілесні ушкодження, за фактом чого було відкрите кримінальне провадження № 12020100020001364 від 27.02.2020 за ч. 1 ст. 125 КК України. 06.04.2021 [PERSON] спричинив заявниці легкі тілесні ушкодження, за фактом чого було порушено кримінальне провадження № 12021105020001185 від 08.04.2021 за ч. 1 ст. 125 КК України. 11.07.2021 працівниками Дарницького УП ГУНП у м. Києві складено адміністративний протокол відносно [PERSON] за ст. 173-2 КУпАП, згідно з яким останній 11.07.2021 приблизно о 10-00 год. за адресою: [ADDRESS] , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї колишньої дружини [PERSON] та погрожував їй фізичною розправою. 11.07.2021 працівники Дарницького УП ГУНП в м. Києві здійснили адміністративне затримання [PERSON] 11.07.2021 стосовно кривдника [PERSON] винесено терміновий заборонний припис у зв`язку зі скоєнням ним домашнього психологічного насильства відносно [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 13.07.2021 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та визнано винним у вчиненні домашнього насильства відносно [PERSON] . Визнавши установлені обставини такими, що зумовлюють необхідність забезпечення заявниці захисту від домашнього насильства, суд видав відносно [PERSON] обмежувальний припис на строк шість місяців, яким наклав на нього низку заборон, а саме: заборону наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання заявниці, будь-якого іншого місця, де б вона не проживала, а також до місця її роботи, інших місць частого відвідування й перебувати одночасно з нею в цих місцях; заборону розшукувати заявницю, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборону вести листування, телефонні переговори із заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Судом установлено, що після припинення строку дії обмежувального припису [PERSON] своєї поведінки не змінив та продовжує вчиняти протиправні дії не лише щодо заявниці, а й до їх спільної дитини. З викладених у заяві пояснень вбачається, що 07.08.2022 під час зустрічі з дитиною [PERSON] самочинно, без згоди заявниці, та всупереч волі самої дитини, привів її до себе додому і зачинив у квартирі. Про це заявниця дізналась 08.08.2022 під час телефонної розмови з дочкою, яка з того часу на зв`язок не виходить, її телефон вимкнутий. З цього приводу 10.08.2022 заявниця подала до Дарницького УП ГУНП в м. Києві заяву про вчинення кримінального правовопорушення. Жодних пояснень та доказів на спростування вказаних обставин [PERSON] не надав, а відтак факт вчинення ним таких дій суд вважає доведеним. Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII). Відповідно до положень статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником, батьками та іншими законними представниками дитини, у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (пункти 1, 3 статті 350-2 ЦПК України). Стаття 1 Закону 2229-VIII визначає, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчинюються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Частиною другою статті 3 Закону 2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника (пункт 2 частини 1 статті 24 Закону 2229-VIII). Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частини 2, 3 статті 26 Закону 2229-VIII). Оцінка викладених у заяві обставин вчинення [PERSON] дій, спрямованих на зміну місця проживання малолітньої дитини, та утримання дитини у своєму житловому приміщенні всупереч її волі, дає підстави для висновку, що його дії слід кваліфікувати як домашнє насильство у формі психологічного насильства, що в сукупності з попередньою його поведінкою (тривалими і систематичними насильницькими діями, пов`язаними з побоями та спричиненням тілесних ушкоджень, словесними образами, погрозами, переслідуванням і залякуванням) небезпідставно викликає у заявниці побоювання за свою безпеку та безпеку дитини і завдає шкоди психічному здоров`ю, в першу чергу, малолітньої дочки сторін. Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов до переконання, що заявниця та малолітня дочка сторін як особи, що постраждали від домашнього насильства, потребують невідкладного захисту у порядку, передбаченому Законом 2229-VIII, а відтак вбачає підстави для видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] з покладенням на нього зазначених у заяві заборон та обмежень. На думку суду видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертв домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника, який впродовж дії припису буде позбавлений права на спілкування з дитиною. На підставі викладеного,

Outcome: approved