Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 05 грудня 2019 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 1000 гривень на картковий рахунок. 04 грудня 2020 року розмір кредитного ліміту збільшився до 30000 гривень, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач не виконував зобов`язання по договору, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 33884,28 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та суму судових витрат в розмірі 2481 гривні. Ухвалою суду від 21 липня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження по справі з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутність, підтримує позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, суд постановив у судовому засіданні ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані стороною позивача. Відповідач свою позицію щодо заявлених позовних вимог суду не надав, а відтак виходячи з положень ч. 4 ст. 12 ЦПК України, самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно копії анкети-заяви [PERSON] від 05 грудня 2019 року приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку кредитка «Універсальна», , згідно довідки 05 грудня 2019 року. Судом встановлено, що 05 грудня 2019 року між сторонами укладеного договору про надання банківських послуг б/н, згідно якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 1000 гривень, що зазначений Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, який збільшився 04 грудня 2020 року до 30000,00 грн. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, де зазначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Станом на 14 червня 2022 року заборгованість за кредитом становить 33884,28 грн. та складається з наступного: 29750,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т. ч.: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 29750,00 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 4134,28 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань [PERSON] за договором про надання банківських послуг від 05 грудня 2019 року на суму 33884,28 грн., відсутності заперечень з боку відповідача, який належним чином повідомлений, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved