Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-25 00:00:00

18.01.2022 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , на присадибну земельну ділянку площею 0,2500 га, та на земельні ділянки площею 0,3990 га, площею 0,0457 га, розташованих в с. Яхни Фастівського району, а також на земельну ділянку площею 3,542 га, розташовану на території Яхнівської сільської ради. Спадкоємцями першої черги є позивачі та відповідач. Оригінали всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у відповідача, яка безпідставно відмовляється надати їх нотаріусу для оформлення свідоцтв про право на спадщину, тому у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок та на земельні ділянки нотаріусом їм було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. Дані обставини змусили звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2022 року підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 03.08.2022 року через канцелярію суду представник відповідача [PERSON] подав клопотання про зупинення провадження в даній справі, до набрання законної сили судового рішення у справі № 381/3936/19, провадження 22-ц/824/9346/2022, за апеляційною скаргою [PERSON] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2022 року в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно відмовлено. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві та просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги не визнали та їх задоволенні просили відмовити. В обґрунтування своїх заперечень представник, відповідача зазначив, що відповідач [PERSON] , прийняла спадщину після смерті матері, яка перебувала в зареєстрованому шлюбі та їй належала частина майна, а також просив закрити провадження у справі з підстав п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що на даний час відповідачем 18.08.2022 року подано нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджує про припинення існування предмету спору між сторонами. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Яхнівської сільської ради Фастівського району Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 5. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] , присадибну земельну ділянку площею 0,2500 га, земельну ділянку площею 0,3990 га, площею 0,0457 га, які розташовані в с. Яхни Фастівського району та на земельну ділянку площею 3,542 га розташовану на території Яхнівської сільської ради. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] , [PERSON] , позивачі по справі та [PERSON] відповідач. Реалізуючи своє право на спадщину із заявою про прийняття спадщини до Фастівської районної державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] та відповідач [PERSON] на підставі чого [PERSON] , державний нотаріус була заведена спадкова справа № 142/2019 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно [PERSON] нотаріусом постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.10.2021 року № 747/02-31/35, було відмовлено у зв`язку з тим, що ним не пред`явлено правовстановлюючих документів на спадкове майно. Спадкоємець [PERSON] звернувся в вересні 2019 року до Фастівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак [PERSON] , державний нотаріус, листом № 545/02-14 від 17.09.2019 року повідомила про пропуск ним строку подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.012020 року встановлено додатковий строк три місяці [PERSON] , на подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після звернення [PERSON] до Фастівської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] , державний нотаріус, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.10.2021 року № 747/02-31/35, було відмовлено у зв`язку з тим, що ним не пред`явлено правовстановлюючих документів на спадкове майно. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ Про нотаріат відмова нотаріуса є обґрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачами. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Перевіряючи доводи позивачів судом було встановлено, що згідно Довідки КП Фастівської міської ради «Фастівське Бюро Технічної Інвентаризації» станом на 01.01.2013 року житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано на ім`я [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Яхнянською сільською радою 30.05.1990 року, згідно рішення Фастівської районної ради № 37 від 17.04.1990 року, зареєстрованого Фастівським БТІ в книзі № 1, р. 127, ст.330. Згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ № 818012 від 08.12.2009 року спадкодавцю належала земельна ділянка площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] . Згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ № 818013 від 08.12.2009 року спадкодавцю належала земельна ділянка площею 0,0457 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] . Згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ № 818014 від 08.12.2009 року спадкодавцю належала земельна ділянка площею 0,3990 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] . Згідно Державного Акту на право приватної власності на землю Серії Р1 № 225576 від 07.03.2001 року спадкодавцю належала земельна ділянка площею 3,542 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яхнівської сільської ради. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Представником відповідача в судовому засіданні було зазначено, що відповідач є спадкоємицею спадкового майна за заповітом матері сторін, яка померла раніше. Також, зазначив, що матері сторін належала частина майна яка уввійшла до спадкового майна після смерті [PERSON] , як спільне майно подружжя. Разом з тим, на підтвердження своїх доводів належних доказів суду надано не було. Згідно Довідки для прийняття спадщини № 02-27/108 від 02.05.2019 року виданою Яхнівською сільською радою Фасьівського району Київської області, що міститься в матеріалах спадкової справи після смерті [PERSON] , спадкодавець на день своєї смерті був у шлюбі (вдівець). Згідно Заповіту від 20.10.2001 року посвідчено [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Яхнівської сільської ради Фастівського району Київської області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження: Належну їй земельну ділянку (пай) площею 3,553 га, що знаходиться в селі Яхни Фастівського району Київської області та належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії РІ номер 225575 заповідала [PERSON] . Разом з тим, будь яких інших доказів щодо підтвердження про визнання права власності на майно, що входить до складу спадщини після смерті [PERSON] , за відповідачем [PERSON] , стороною відповідача надано суду не було. Згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 2809,00 гривень. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2809,00 грн.

Outcome: approved