Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.04.2018 року по цивільній справі № 523/17688/17, з 1/3 частини з усіх видів доходів до 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтував тим, що заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.04.2018 року з позивача утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 19.12.2017 року та до досягнення дітьми віку 18 років, тобто до [INFO] включно. Позивач [PERSON] пояснив про те, що на теперішній час, встановлений судом розмір аліментів, для нього є значним та таким, що становить непосильний тягар, оскільки він опинився у скрутній життєвій ситуації, у тому числі, через відсутність постійної роботи (заробітку) та погіршення його здоров`я і членів його родини. З моменту ухвалення вказаного судового рішення про стягнення аліментів, майновий стан позивача погіршився, оскільки тривалий час я не маю постійного місця роботи та заробітку. Як зазначає позивач, з початку квітня 2020 року через падіння з даху будинку, на якому він знаходився, оскільки допомагав своїм знайомим його ремонтувати, отримав травму шиї, внаслідок чого був вимушений займати велику кількість грошей у знайомих для придбання ліків, яких вистачило лише на придбання частини медикаментів з тих, що призначив лікар, а саме, замість чотирьох необхідних упаковок препарату «ProFlex», придбав тільки одну та ще не вистачає 1 951 грн. 50 коп. для купівлі інших упаковок вказаного препарату. Окрім цього, зазначене падіння призвело до загострення поперекової грижі на рівні диску L4-L5, що супроводжується постійним відчуттям гострої болі в спині та ногах. 28 квітня 2020 року на гранті загострення поперекової грижі, позивач звертався до Арцизької міської лікарні для огляду, після проведення якого було поставлено діагноз: «Поширений остеохондроз хребта переважно в шийному і поперековому відділі. Грижа L4-L5 диска. Вертеброгенна цервіколюмбоміналгія, підгостра стадія» Після чого лікар призначив лікування: 1) тизалуд, 2) ревмоксикам, 3) омез, 4) лікування в санаторії «Куяльник», де здійснювати підводне витяжіння хребта». Лікування за призначенням невролога коштує 8 226 грн., що включає у себе: найкоротший та найдешевший курс лікування в санаторію «Куяльник», який коштує 7 680 грн. тривалістю 12 днів (інформація з цінами на послуги з офіційного сайту https:// kuyalnik.com.ua санаторію «Куяльник» (арк. 11) - додається); медикаменти на суму 546 грн. Одночасно з цим, у позивача на правій нозі діагностували «варикозне розширення вен», що супроводжується гострими болями, у зв`язку із чим, за призначеннями лікаря, підлягає медикаментозному лікуванню на постійній основі. Так, відповідно до призначень лікаря, курс лікування становить два місяці, у зв`язку із чим, необхідно придбати та вживати наступні медичні препарати, а саме: венодіол; троксивазин гель, вартість яких становить 1 453 грн. 60 коп. На даний момент для проходження мінімального курсу лікування та купівлі вкрай необхідних медичних препаратів, позивачу потрібно 11 631 грн. 10 коп. У зв`язку із тяжкими життєвими обставинами, викликаними розладом здоров`я, позивач був вимушений звернутися до Арцизької філії центра зайнятості в Одеській області для отримання допомоги з метою знаходження роботи, з урахуванням стану здоров`я, та отримання допомоги по безробіттю. Зазаначені обставини свідчать про суттєву зміну сімейного та матеріального стану позивача. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22.05.2020 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 02.07.2020 року на 12 год. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 16.12.2020 року на 11год. 45 хв. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та розгляд справи просив провести за його відсутності (арк.сп.134-136). В судове засідання відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. До суду від відповідачки [PERSON] надійшов письмовий відзив, який міститься в матеріалах справи, в якому позовні вимоги не визнала, вважає їх необгрунтованими, та просила суд відмовити у їх задоволенні. Також відповідачка [PERSON] не згодна з твердженнями позивача, а саме що вказані позивачем в позові обставини можуть бути підставою для зменшення аліментів (арк.сп.99-104). У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено про те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.04.2018 року розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилися діти - донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.04.2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 19.12.2017 року та досягнення дітьми повноліття (віку18 років), тобто до [INFO] (арк.сп.31-33). Судом встановлено про те, що позивач офіційно не працює, та відповідно до Довідки №251/14/02 від 22.04.2020 року, виданої Арцизькою районною філією Одеського обласного центру зайнятості, [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку у статусі безробітного в Арцизькій районній філії Одеського обласного центру зайнятості з 10.04.2020 року, та йому призначено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі у мінімальному розмірі, без врахування страхового стажу строком на 360к.д. з 10.04.2020 року (Наказ НТ№200410 від 10.04.2020 року). Відповідно до пп. 1 п. 5 ст. 31 ЗУ пЗДССВБ та пп.3 (1) п. IV «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності», виплату допомоги по безробіттю скорочено з 10.04.2020 року по 08.07.2020 рік (арк. сп.20). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 01.04.2020 рік, позивач [PERSON] мав дохід у 2018 році у розмірі 46 550,58 грн. Також судом встановлено про те, що з квітня 2020 року у позивача погіршений стан здоров`я та він потребує постійного лікування, що підтверджується, медичною карткою амбулаторного хворого (арк.сп.13-15). Також на утриманні позивача знаходяться непрацездатні батьки: батько - [PERSON] , [INFO] , який паралізований на праву сторону та фактично прикутий до ліжка, що підтверджується випискою з історії хвороби №1358/135 (арк.сп.16-17), та мати - [PERSON] , [INFO] , яка людиною з інвалідністю другої групи з дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] серія [NUMBER] (арк.сп.21). Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобов`язані за законом надавати утримування. Погіршення або поліпшення стану здоров`я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстав для зміни розміру аліментів. Так, якщо суд встановить, що платник аліментів став інвалідом I, II чи III групи, він повинен цю обставину врахувати як підставу для зменшення їх розміру. Відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. За приписами ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. За змістом ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного із батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Так, ст.180 СК України покладає обов`язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. В п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз`яснено, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не надала суду достатніх доказів на підтвердження своїх заперечень щодо зиеншення розміру аліментів. При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved