Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

15.06.2022 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 10.08.2022 позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку за заявою позивача було залишено без розгляду. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини позивач обґрунтовувала тим, що 23.05.2020 вони з відповідачем уклали шлюб, проте, фактично з листопада 2021 року разом не проживають. Відповідач інколи допомагав матеріально, але ця допомога мала нестабільний характер, а потім взагалі припинив матеріально забезпечувати дитину. У зв`язку з цим вона змушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ј частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Від представника відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності його та відповідача. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 23.05.2020 сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №44. Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №226. З моменту народження і по теперішній час дитина проживає разом з матір`ю. Даний факт визнано відповідачем, а отже, відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України не потребує доказуванню. Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст.182 СК України, згідно до яких враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ч.3 ст.181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи, виходячи із засад справедливості та захисту прав дитини, суд вважає необхідним та достатнім в зазначеній частині позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову, тобто з 15.06.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави. З урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору на стадії відкриття провадження у справі та визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, судові витрати у виді судового збору в порядку ст.ст.141, 142 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави в розмірі 50 відсотків судового збору, необхідного до сплати при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved