Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

15 січня 2021 року до Миргородського міськрайонного суду із Семенівського районного суду Полтавської області за територіальною підсудністю надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до державного реєстратора Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області Похилець Юлії Миколаївни, [PERSON] про скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Позивач в обґрунтування позову зазначав, що він є власником частки пайового фонду майна КСП "Ленінський шлях", реорганізованого у СТОВ «Світанок» з часткою, визначеною в розмірі 260822,20 грн. Йому стало відомо, що за [PERSON] державним реєстратором Заїчинської сільської ради Похилець Юлією Миколаївною зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості, який входить до пайового фонду КСП «Ленінський шлях», реорганізованого у СТОВ «Світанок», а саме на адмінбудинок, який розташований по [ADDRESS] . Відповідно до інформації вказаній в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставами для державної реєстрації стали: технічний паспорт на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами № 924, виданий 29.07.2020; свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія та номер: ПО XV № 328625, видане 17.07.2020 Шахворостівською сільською радою; акт приймання-передачі нерухомого майна б/н, від 09.04.2007; довідка № 460/02-27, видана Шахворостівською сільською радою. Вважав, що рішення державного реєстратора Похилець Ю.М. про державну реєстрацію права власності на адмінбудинок, розташований в [ADDRESS] прийняте незаконно та порушує його права як співвласника пайового фонду КСП «Ленінський шлях». 09.04.2007 були проведені загальні збори власників майнових паїв СТОВ «Шахворостівське». Відповідно до даного протоколу, [PERSON] передано в оренду ряд об`єктів нерухомості з пайового фонду КСП «Ленінський шлях», в тому числі адмінбудинок, розташований по [ADDRESS] . На підтвердження передачі в оренду [PERSON] приміщення адмінбудинку та інших об`єктів нерухомості 09.04.2007 року був складений акт приймання-передачі, який і наданий державному реєстратору [PERSON] для реєстрації права власності. Співвласники розпайованого майна колективного сільськогосподарського підприємства мають право отримати свій майновий пай лише у вигляді та розмірі, визначеному рішенням зборів співвласників паїв або в порядку виділу своєї частки із спільного майна, шляхом пред`явлення позову до всіх інших співвласників на підставі положень ЦК України та інших норм законодавства, які регулюють відносини між учасниками спільної часткової власності. Таким чином, в результаті реорганізації КСП «Ленінський шлях» у власників майнових сертифікатів виникло право, зокрема на отримання майнового паю у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд. Реалізувати вказане право, члени реорганізованого КСП, могли лише на підставі рішення зборів співвласників. Виділення майнових паїв мало бути здійснено СТОВ «Світанок», яке є правонаступником КСП «Ленінський шлях». СТОВ «Шахворостівське» не являлося правонаступником КСП «Ленінський шлях» і загальні збори його учасників, на яких відбулося розпорядження пайовим фондом КСП «Ленінський шлях» взагалі не можуть вважатися легітимними. Крім цього, рішенням загальних зборів власників майнових паїв СТОВ «Шахворостівське», оформлене протоколом від 09.04.2007, ПП [PERSON] нерухоме майно передане в оренду, а не виділено у власність, що підтверджує акт прийому- передачі від 09.04.2007, наданий державному реєстратору. Враховуючи те, що Наказ втратив чинність та на даний час відсутній інший спеціальний нормативно-правовий акт, направлений на врегулювання порядку виділення членам реорганізованого сільськогосподарського підприємства, свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі та акт приймання- передавання майна є підставою для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності. Таким чином враховуючи Наказ Мінагрополітики України від 14.03.2001 року за № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», обов`язковою умовою для проведення державної реєстрації майна, виділеного в натурі власнику майнового паю, є наявність на свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) відмітки підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою. Такої відмітки, подане [PERSON] свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія та номер: ПО XV № 328625, видане 17.07.2020 Шахворостівською сільською радою, не має, оскільки, СТОВ «Світанок», яке є правонаступником КСП «Ленінський шлях» припинило свою діяльність та приміщення спірного адмінбудинку, ні [PERSON] , ні будь-якому іншому власнику майнового паю в КСП «Ленінський шлях» в натурі не виділялося. Державний реєстратор [PERSON] незаконно зареєструвала право власності на адмінбудинок, розташований по [ADDRESS] за [PERSON] . Просив скасувати запис про державну реєстрацію права власності №38088972, здійснений державним реєстратором Заїчинської сільської ради Полтавської області Похилець Юлією Миколаївною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 53963286 від 09.09.2020 року щодо державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, Адмінбудинок, розташований за адресою [ADDRESS] , за [PERSON] . 05.02.2021, після отримання даних про місце реєстрації відповідача позовна заява прийнята до розгляду та постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Зобов`язано державного реєстратора Заїчинської сільської ради Похилець Юлії Миколаївні надати на адресу суду копії документів: технічний паспорт на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами № 924, виданий 29.07.2020; свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія та номер: ПО XV № 328625, видане 17.07.2020 Шахворостівською сільською радою; \~ \~ \~ \~акт приймання-передачі нерухомого майна б/н, від 09.04.2007; довідка № 460/02-27, видана Шахворостівською сільською радою, що стали підставою для державної реєстрації права власності на адмінбудинок, який розташований в [ADDRESS] . 01 березня 2021 року відповідач направив відзив, в якому вказував, що заявлений позов не визнає повністю, вважаючи недоведеним Позивачем належними і допустимими доказами факт порушення його права власності на конкретне нерухоме майна, що вказує на обрання ним неналежного способу захисту, а також через недоведеність порушення державним реєстратором будь - яких норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» чи іншого законодавства України, чинного на час вчинення відповідних реєстраційних дій. Вказував, що згідно з протоколом загальних зборів СТОВ «Шахворостівське», на реалізацію волі власників майнових паїв, йому передано в оренду ряд об`єктів нерухомого майна та оборотних засобів з пайового фонду колишнього КСП «Ленінський шляхи, у тому числі і адмінбудинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з 09.04.2007 року і до пред`явлення позову, таке рішення загальних зборів не змінювалося, ніким не оскаржувалося в установленому законом порядку та не скасоване, утому числі і на підставі судових рішень. За рішенням зборів частину майна було передано пайовикам, які об`єдналися для його надання Позивачу, як Приватному підприємцю, та приватному підприємцю [PERSON] . Між тим, фактично прийнявши виділене за рішенням цих зборів майно, та в подальшому використовуючи його у своїй підприємницькій діяльності, Позивач не підписав акт прийому - передачі виділеного майна, що ставить під сумнів подальшу правомірність його володіння таким майном. На підтвердження передачі йому в оренду відповідного майна, у тому числі і адмінбудинку, 09.04.2007 року був складений акт приймання - передачі майна, підписаний директором СТОВ «Шахворостівське» Томаном І.М. та уповноваженою особою [PERSON] - від пайовиків, які об`єдналися з метою передачі свого майна йому. В зазначеному документі адмінбудинок значиться під № 170. Вказане майно прийняте ним від уповноваженої особи [PERSON] від пайовиків, які об`єдналися з метою передачі свого майна йому, що підтверджується актом прийому - передачі майна від 09.04.2007 В процесі здійснення ним господарської діяльності ним були укладені договори оренди майнових часток (паїв) з колишніми членами колективного сільськогосподарського підприємства, які мали Свідоцтва про право власності на майновий пай, та на підставі відповідних додаткових угод терміни оренди такого майна продовжувалися. Згодом, за пропозицією власників майнових паїв колишнього КСП «Ленінський шлях», на підставі договорів купівлі - продажу, він викупив такі майнові паї, набувши повне право власності на розпайоване майно, у тому числі і на адмінбудівлю. Таким чином, станом на 17 липня 2020 року, ще до реєстрації оспорюваного речового права, його частка у пайовому фонді майна колишнього сільгосппідприємства становила 2700107,55 гривень, яка фактично дорівнює вартості раніше наданого йому в оренду майна його співвласниками за протоколом від 09.04.2007 року, а згодом збільшилася. З огляду на це, набуття права власності на відповідне майно, як ним так і Позивачем, відбувалося не в порядку виділення такого майна в натурі у виді частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства (паювання), як на те зазначається представником Позивача у позові, а з правових підстав, які не заборонені законом, зокрема із правочинів, що кореспондується з положеннями ст. 328 ЦК України. \~ \~ \~ \~ Перед реєстрацією речового права на відповідне нерухоме майно, державному реєстратору, ним надано весь необхідний та достатній перелік документів, які стали правовою підставою для вчинення запису № 38088972 про державну реєстрацію його права власності на спірне майно, тому законних підстав , для скасування такого запису немає. 09 березня 2022 року представником позивача подана відповідь на відзив, де він вказував, що факт порушення майнових прав позивача [PERSON] проведенням незаконної державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості із пайового фонду КСП «Ленінський шлях» підтверджується тим, шо позивач та відповідач [PERSON] являються власниками майнових паїв КСП «Ленінський шлях», реорганізованого у СТОВ «Світанок», що підтверджується поданими позивачем копіями свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновими сертифікатами), та не заперечується сторонами. Приміщення адмінбудинку, який розташований по [ADDRESS] входило до пайового фонду КСП «Ленінський шлях», реорганізованого у СТОВ «Світанок», та у власність не виділялося ні відповідачу ні будь-кому із співвласників майнових паїв. Факт набуття у власність відповідачем [PERSON] майнових прав на частку у майні колишнього КСП «Ленінський шлях» шляхом укладення відповідних цивільно-правових угод із іншими співвласниками - членами колективного сільськогосподарського підприємства не дав йому права реєструвати за собою право власності на будь-який об`єкт за його власним вибором, оскільки свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) підтверджує право його власника на частку у рухомому і нерухомому майні реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства, виражену у процентному співвідношенні та відповідному грошовому виразі, а не на конкретний об`єкт чи річ. Визначення конкретного об`єкта рухомого чи нерухомого майна, яке набувається власником майнового паю здійснювалося шляхом виділу його в натурі у власність даному власнику на загальних зборах усіх співвласників майнових паїв. Виходячи зі змісту відзиву, відповідач [PERSON] у 2007 році набув у користування на умовах оренди об`єкт нерухомості - адмінбудинок, який розташований по [ADDRESS] входило до пайового фонду КСП «Ленінський шлях». У подальшому, шляхом укладення цивільно-правових угод, [PERSON] викупив майнові паї, «набувши повне право власності на розпайоване майно, у тому числі і на адмінбудівлю». Враховуючи позицію відповідача [PERSON] , ним придбано майнові паї шляхом укладення договорів купівлі-продажу, предметом яких були майнові частки, посвідчені свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновими сертифікатами), а не конкретно визначене майно. Таким чином, відповідач [PERSON] , придбавши майнові паї, набув права на майнові права, але ніяким чином не набув права власності ні на спірний адмінбудинок, ні на будь-який інший об`єкт рухомого чи нерухомого майна колишнього КСП «Ленінський шлях», що позбавляло можливості здійснювати державну реєстрацію відповідного права власності. 18 березня 2022 року відповідач [PERSON] подав заперечення, в якому вказував, що свої заперечення проти позову [PERSON] , викладені у його відзиві від 01 березня 2021 року він підтримує повністю, бо ним також не доведено порушення його прав державним реєстратором з посиланням на конкретні норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 03 вересня 2021 року з метою забезпечення позову [PERSON] , заборонено власнику та іншим особам відчужувати адміністративний будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2163415853232), який розташований по [ADDRESS] та вчиняти реєстраційні дії щодо даного об`єкта нерухомого майна, безпосередньо пов`язані із державною реєстрацією речових прав. Ухвалою суду від 02 травня 2022 року зобов`язано Миргородську районну державну адміністрацію надати на адресу суду реєстраційну справу щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 53963286 від 09.09.2020 щодо державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, адмінбудинок, розташований по [ADDRESS] за [PERSON] . Ухвалою суду від 25 травня 2022 року зобов`язано Кременчуцьку районну державну адміністрацію Полтавської області надати Миргородському міськрайонному суду Полтавської області копію електронної (паперової ) реєстраційної справи щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 53963286 від 09.09.2020, державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, адмінбудинок, розташований по [ADDRESS] за [PERSON] здійсненого державним реєстратором Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області Похилець Юлією Миколаївною. Ухвалою суду від 27 червня 2022 року зобов`язано Семенівську селищну раду Кременчуцького району Полтавської області, за наявності, надати Миргородському міськрайонному суду Полтавської області, копію електронної (паперової ) реєстраційної справи щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 53963286 від 09.09.2020, державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, адмінбудинок, розташований по [ADDRESS] за [PERSON] здійсненого державним реєстратором Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області Похилець Юлією Миколаївною. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Суду пояснив, що позивач як і відповідач є власниками частки пайового фонду майна КСП "Ленінський шлях", реорганізованого у СТОВ «Світанок». Частка позивача, визначена в розмірі 260822,20 грн. 09.04.2007 були проведені загальні збори власників майнових паїв СТОВ «Шахворостівське», відповідно до яких, [PERSON] передано в оренду ряд об`єктів нерухомості з пайового фонду КСП «Ленінський шлях», в тому числі адмінбудинок, розташований по [ADDRESS] , однак в натурі збори співвласників не виділяли майна відповідачу. Відповідач самовільно без дотримання порядку встановлено ЦК України виділив собі у власність спірне майно. Крім того на час реєстрації права власності на спірне майно за відповідачем не була проведена його оцінка, що позбавляло можливості визначити чи було достатньо майнових прав(у грошовому вимірі) на які було видано свідоцтво про право відповідача на набуття у власність спірного майна. Будь-яких належних документів за виключенням сумнівної довідки Шахворостівськорї сільської ради про належність спірного майна відповідачу на праві власності відповідно до даних зазначених в Реєстрі речових прав відповідачем державному реєстратору не було надано. Незважаючи на це державний реєстратор [PERSON] незаконно зареєструвала право власності на адмінбудинок, розташований по [ADDRESS] за [PERSON] . Вказував, що СТОВ «Шахворостівське» не являлося правонаступником КСП «Ленінський шлях» і загальні збори його учасників, на яких відбулося розпорядження пайовим фондом КСП «Ленінський шлях» взагалі не можуть вважатися легітимними. Просив скасувати запис про державну реєстрацію права власності №38088972, здійснений державним реєстратором Заїчинської сільської ради Полтавської області Похилець Юлією Миколаївною на підставі рішення про дердавну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 53963286 від 09.09.2020 року щодо державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, Адмінбудинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] . Позивач підтримав надані пояснення його представником та просив позов задовольнити. Відповідач державний реєстратор Заїчинської сільської ради Семенівського району Полтавської області Похилець Юлія Миколаївна в судове засідання жодного разу не з`явилася, про дату , час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Чернюк В. Д. заявлений позов не визнали, просили відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Наголошували, що відповідач [PERSON] у 2007 році набув у користування на умовах оренди об`єкт нерухомості - адмінбудинок, який розташований по [ADDRESS] , який входив до пайового фонду КСП «Ленінський шлях». У подальшому, шляхом укладення цивільно-правових угод з власниками майнових паїв, [PERSON] викупив майнові паї, набувши право власності на розпайоване майно, яке було виділено в натурі співласникам зборами співвласників 09.04.2007 року. Вказане майно було йому передано на підставі акту прийому передачі уповноваженою особою членів КСП. В зв`язку з чим в 2020 році Шахворостівською сільською радою йому було видано Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колишнього КСП «Ленінський шлях». Відповідно до Свідоцтва його частка склала 30 % загального майнового фонду підприємства на суму 2700107 грн. 55 коп. При реєстрації права власності на вимогу державного реєстратора ним були надано: протокол загальних зборів пайовиків СТОВ «Шахворостівське» від 09.04.2007 року, Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колишнього КСП «Ленінський шлях», акт прийому передачі майна від 09.07.2007 року, технічний паспорт на спірну будівлю, довідку Шахворостівської сільської ради про поштову адресу та про належність йому спірного майна, що відповідає вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державний реєстратор вважав, що вказаних документів достатньо для здійснення реєстрації права власності та провів реєстрацію. Позивач не зазначив в позовній заяві, які положення ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень були недотримані при проведенні реєстрації права власності та в супереч вимог ч.3 ст. 26 цього Закону позивачем не заявлена вимога про визначення подальшої долі спірного майна, що виходячи з принципу диспозитивності є окремою підставою для відмови в задоволенні позову. Крім того вказував, що позивачем не зазначено, які його права порушені проведенням реєстрації права власності на спірне майно за відповідачем, тому у відповідача є сумнів що позивач є належним позивачем. Допитані судом свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повідомили суд, що вони були присутні на зборах колишніх членів КСП «Ленінський шлях» коли вирішувалося питання щодо майна. Рішенням зборів приміщення адміністративного будинку було передано [PERSON] в оренду. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд встановив. Позивач є власником частки пайового фонду майна КСП "Ленінський шлях", реорганізованого у СТОВ «Світанок» з часткою, визначеною в загальному розмірі 260822,20 грн., шо підтверджується свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (а.с. 25-30 том. 1). Відповідач є власником частки пайового фонду майна КСП "Ленінський шлях", реорганізованого у СТОВ «Світанок» з часткою, визначеною в розмірі 2700107,55 грн., шо підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (а.с. 79 том. 1). 09.04.2007 проведені загальні збори власників майнових паїв СТОВ «Шахворостівське», що підтверджується протоколом загальних зборів власників майнових паїв СТОВ «Шахворостівське» від 09.04.2007 року. Відповідно до даного протоколу, [PERSON] передано в оренду ряд об`єктів нерухомості з пайового фонду КСП «Ленінський шлях», в тому числі адмінбудинок, розташований по [ADDRESS] (а.с.13-18 том. 1). Відповідно до акту приймання-передачі від 09.04.2007 в оренду [PERSON] передане приміщення адмінбудинку та інші об`єкти нерухомості (а.с.68-41 том.1). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Шахворостівської сільської ради від 29.07.2020 № 460 /02-27 приміщення «Адмінбудинку» в с. Трудолюб має адресу [ADDRESS] та належить [PERSON] (а.с. 95 том. 1). Державним реєстратором Заїчинської сільської ради Похилець Юлією Миколаївною зареєстровано за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомості, який входить до пайового фонду КСП «Ленінський шлях», реорганізованого у СТОВ «Світанок», а саме, на адмінбудинок, який розташований по [ADDRESS] . Відповідно до інформації, вказаній в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставами для державної реєстрації стали: технічний паспорт на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами № 924, виданий 29.07.2020; свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія та номер: ПО XV № 328625, видане 17.07.2020 Шахворостівською сільською радою; акт приймання-передачі нерухомого майна б/н, від 09.04.2007; довідка № 460/02-27, видана Шахворостівською сільською радою (а.с. 11-12 том.1). Згідно Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань СТОВ «Шахворостівське» та СТОВ «Світанок» є окремими юридичними особами та не є правонаступниками один одного (а. с. 19-254 том. 1). На виконання ухвал суду від 05.02.2021,02.05.2022, 25.05.2022, 27.06.2022 державний реєстратор Заїчинської сільської ради Похилець Юлія Миколаївна, Миргородська районна державна адміністрація, Кременчуцька районна державна адміністрація Полтавської області, Семенівська селищна рада Кременчуцького району Полтавської області не надали на адресу суду реєстраційну справу щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 53963286 від 09.09.2020 щодо державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, адмінбудинок, розташований по [ADDRESS] за [PERSON] , у зв`язку з її відсутністю в паперовій формі (а.с. 250 том. 1, а.с. 15, 46 том. 2). Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Питання про виділення майнових паїв в натурі врегульовано Цивільним кодексом України, Законом України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", Указом Президента України "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" від 29 січня 2001 року № 62/2009, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки", Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 "Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств" (далі - Порядок), Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315 (далі - Рекомендації). Згідно із статтею 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (із наступними змінами і доповненнями) майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - у частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. Указом Президента України від 29 січня 2011 року № 62/2001 передбачено забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями, вільного здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду з виплатою орендної плати в розмірі не менше одного відсотка вартості паю, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину, виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна. Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 затверджено Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального підтвердження, згідно з пунктами 13-14 якого майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 затверджено Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств. Згідно з пунктом 9 зазначеного Порядку виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Пунктом 16 Порядку встановлено, що визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників майнових паїв може бути здійснене одним із способів за рішенням зборів співвласників: за структурою пайового фонду; конкретним майном за взаємною згодою співвласників; на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону. Спірні питання щодо розподілу майна між співвласниками вирішуються в судовому порядку. Незважаючи на те, що вищевказаний Порядок втратив чинність з 24 травня 2013 року - дня опублікування Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 11 квітня 2013 року № 253, його положення відповідають нормам глави 26 ЦК України "Право спільної власності". Відповідно до ч. 1,3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з частиною четвертою статті 364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Наказом Міністерства аграрної політики України від 20.05.2008 року № 315 затверджено Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, відповідно до пунктів 2.4, 2.5, 4.4 яких управління майном, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном, здійснюється через загальні збори співвласників. Рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3 співвласників, крім рішень про відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно. Договір між співвласниками про виділення в натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Порядок виділення частки майна передбачено пунктами 4.1, 4.2, 4.3 Рекомендацій, відповідно до яких, зокрема, співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна подає Уповноваженій особі, а у разі її відсутності - зборам співвласників відповідну заяву; частка з майна, що перебуває у спільній частковій власності, виділяється її співвласнику в натурі; для виділення спільної частки в натурі співвласник може об`єднати свою частку з частками інших співвласників, які виявили бажання отримати їх у натурі; якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній часткові власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової компенсації вартості його частки. Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 затверджено, зокрема Методику уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих (далі - Методика) і Типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (далі - Положення). Положенням передбачено, що комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, створена з метою забезпечення захисту прав на пайовий фонд майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, в тому числі реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства, основним завданням якої є уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства. У пункті 3 Типового положення зазначено, що основним завданням комісії з вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки (далі комісія) є уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів підприємства, зокрема реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства. Пунктами 4, 5 Типового положення визначені права комісії, які зводяться до проведення розрахунків щодо пайового майна, визначення структури пайового фонду тощо. Інші права та завдання комісії визначенні у п.п. 4, 5 Типового положення, серед яких відсутні повноваження щодо виділення в натурі певного майна членам підприємства та передання його згідно з актом прийому-передачі. Такі ж права відсутні у голови, членів та секретаря комісії. Згідно з підпунктом 10 пункту 4 Типового положення комісія вносить пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачі їх у спільну власність. Рішення комісії оформляються протоколом, що підписується головою і секретарем комісії, а затверджується зборами співвласників у порядку, встановленому співвласниками (п. 15 Типового положення). Тобто, до повноважень комісії належить внесення на розгляд зборів співвласників пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованого підприємства. Відповідач заперечуючи проти позову вказав, що право на майновий пай у сумі 2700107.55 грн було набуте ним в порядку укладення цивільно-правових угод із власниками майнових паїв СТОВ «Шахворостівське», правонаступника КСП «Ленінський шлях» після чого він 17.07.2020 отримав свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП(а.с.79 т. 1). Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затверджений наказом Міністерства аграрної політики України 14 березня 2001 року N 62 (далі - Порядок №62). Так, у п. 8, 9, 10 Порядку №62 передбачено, що кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів, серед яких отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд. Виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. З метою реалізації права власності громадян на майнові паї комісія приймає від власників майна заяви на ім`я керівника підприємства-правонаступника (користувача майна) про способи використання належних їм майнових паїв у відповідності до пункту 8 цього Положення; готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність; визначає користувачів пайового фонду майна реорганізованого підприємства, до яких перейшли зобов`язання з виділення майнових паїв співвласникам. Підставою для визначення користувача є: акти приймання-передавання майна при реорганізації КСП, роздільні (передавальні) баланси, інвентаризаційні описи або встановлений факт використання майна пайового фонду. Пунктом 12 Порядку 62 визначено, що збори співвласників після розгляду пропозицій комісії щодо визначення розмірів майнових паїв затверджують результати розподілу майна пайового фонду та переліки майна, яке виділяється для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність. Виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. Протоколом загальних зборів співвласників майнових паїв СТОВ «Шахворстівське» від 09.04.207 року відповідачу та акту прийому передачі майна серед іншого виділено в оренду майно в тому числі адмінбудинок в селі Трудолюб, що підтверджується також укладеними в подальшому Договорами оренди цього майна . Водночас протокол не містить даних щодо співвласників майнових паїв, яким виділено у власність майно, що передано відповідачу в оренду, ідентифікація співвласників майнових паїв, які брали участь у голосуванні ( а.с 13-18,72-74 т.1) Згідно з п. 15 Порядку №62 при виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку. Однак надане відповідачем Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, такої відмітки не містить, а оглянути вказаний документ, який був наданий державному реєстратору, суд позбавлений можливості оскільки судом місце зберігання вказаної реєстраційної справи не встановлено (а.с.15, 31-38, т. 2, ас. 223,\~231, 250. т.1) Такі ж норми містить пункт 51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127. Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування (тобто зміна власника-держателя майнового паю) до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. 11 квітня 2013 року Міністерством аграрної політики та продовольства України був прийнятий Наказ за № 253 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів», яким визнано такими, що втратили чинність Наказ Мінагрополітики України від 14.03.2001 року за № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» та Наказ Мінагрополітики України від 14.03.2001 року за № 63 «Про затвердження Порядку оформлення правонаступництва за зобов`язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств». Однак Наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України № 253 не скасував Постанову Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», яка є основною в регулюванні правовідносин щодо набуття права власності на майно, виділене в натурі власникам майнових паїв, та на даний час є чинною. Крім того Державна реєстраційна служба України Укрдержреєстр 06.06.2014 року за № 9299/05-15-14 видала роз`яснення щодо порядку оформлення прав власності на майно, виділене в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств, адресоване Начальникам реєстраційних служб головних управлінь юстиції в областях та місті Києві, яким чітко визначила наступне: враховуючи те, що Наказ (Наказ Мінагрополітики України від 14.03.2001 року за № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств») втратив чиннiсть та на даний час вiдсутнiй iнший спецiальний нормативно-правовий акт, направлений на врегулювання порядку видiлення членам реорганiзованого сiльськогосподарського пiдприємства майна, вважаємо, що свiдоцтво з вiдмiткою про видiлення майна в натурi та акт приймання-передавання майна є пiдставою для проведення державної реєстрацiї прав з видачею свiдоцтва про право власності.» Таким чином, обов`язковою умовою для проведення державної реєстрації майна, виділеного в натурі власнику майнового паю, є наявність на свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) відмітки підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою. Такої відмітки, подане [PERSON] свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія та номер: ПО XV № 328625, видане 17.07.2020 Шахворостівською сільською радою, не має, оскільки, по - перше, СТОВ «Світанок», яке є правонаступником КСП «Ленінський шлях» припинило свою діяльність, а по-друге, приміщення спірного адмінбудинку, ні [PERSON] , ні будь-якому іншому власнику майнового паю в КСП «Ленінський шлях» в натурі не виділялося. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Положеннями ч. 3 ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції на час здійснення державної реєстрації спірного майна) визначено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Положеннями ч. 3 ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (редакція Закону\~№ 2255-IX від 12.05.2022, на час ухвалення рішення судом) визначено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: державний реєстратор, зокрема : 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; формує реєстраційні справи у паперовій формі. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Водночас під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07 червня 2022 року (справа № 599/1466/19, провадження № 61-12850 св 20). Враховуючи вищевикладене, суд вважає що вимоги позивача про скасування запису про державну реєстрацію права власності №38088972, державним реєстратором Заїчинської сільської ради Полтавської області Похилець Юлією Миколаївною (з відкриттям розділу), індексний номер 53963286 від 09.09.2020 року, права власності на нежитлове приміщення, Адмінбудинок, розташований за адресою [ADDRESS] , за [PERSON] , ґрунтуються на законі є стилістичним викладом вимоги, яка передбачена законом на час ухвалення рішення і підлягають задоволенню шляхом скасування рішення про державну реєстрацію реєстраційних прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 53963286 від 09.09.2020 року, права власності на нежитлове приміщення, Адмінбудинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] , на підставі якого здійснено запис про державну реєстрацію права власності №38088972, державним реєстратором Заїчинської сільської ради Полтавської області Похилець Юлією Миколаївною. Суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на підставу відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки не заявлена вимоги про проведення державної реєстрації набуття відповідних прав чи обтяжень в зв`язку з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав на підставі рішення суду передбачених ч.3 ст. 26 ЗУ ««Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки на час ухвалення рішення законом така вимога не передбачена ( редакція Закону\~№ 2255-IX від 12.05.2022). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші заперечення відповідача щодо необґрунтованості та безпідставності заявлених позовних вимог, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved