Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] в особі представника адвоката Кондратенка М.М. звернулися до суду з вказаним позовом до [PERSON] та мотивують свої вимоги тим, що [INFO] померла їх мати [PERSON] , 1952 року народження. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням комунальної власності та приватизації Сумської міської ради народних депутатів від 1 червня 1994 року, що зареєстровано в Державному комунальному підприємстві Сумське ООБТІ за р.№1276 померлій [PERSON] та позивачам належала на праві спільної сумісної власності квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Причиною смерті [PERSON] стала сполучена тупа травма тіла, котру вона отримала на залізничних шляхах на 60 км., пікет №9, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть. Обставиною її смерті стало те, що вона покінчила життя самогубством, плигнувши під потяг. При цьому всьому, за 2 дні до своєї смерті померла продала квартиру, що належала їй та позивачам на праві власності. Так, у відповідності до договору купівлі-продажу квартири від 10 травня 2019 року, що посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №747, померла [PERSON] , діючи від свого імені особисто та від імені громадянки України [PERSON] на підставі її довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В. від 11 серпня 2017 року за р.№424,1 та від імені громадянина України [PERSON] на підставі його довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Степаненко Т.І. 18 липня 2017 року за р.№1314, іменовані як «ПРОДАВЦІ» та [PERSON] , іменована як «ПОКУПЕЦЬ», діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства (з урахуванням ст.6 ЦК України), що регулюють укладений ними правочин (зокрема, з вимогами щодо недійсності правочину), уклали цей договір, у відповідності до п. 1.1. п.1.2 якого продавці продали, а покупець придбала квартиру, що розташована в [ADDRESS] . Згідно п.2.1 договору продаж квартири за домовленістю сторін вчинюється за 390\~000,00 гри., які сплачені частинами покупцем продавцям, до підписання цього договору. Згідно п.2.2 договору сторони підтверджують факт повного розрахунку за продану квартиру. Позивачами було виявлено, що належна їм квартира вже не належить їм, в ній живуть чужі люди. Звернувшись до третьої особи, позивачі отримали копію спірного договору купівлі-продажу від 10 травня 2019 року. Своєї згоди на відчуження квартири вони матері не надавали, з нею це питання не обговорювали, факт відчуження квартири став для них несподіванкою. З укладеним правочином позивачі не погоджуються, вважають, що його укладення відбулося з порушенням норм чинного цивільного законодавства та він підлягає скасуванню в судов ому порядку, враховуючи наступні обставини. Щодо обґрунтованих сумнівів у відсутності обсягу цивільної дієздатності вказують на те, що [PERSON] , що померла [INFO] , вчинила 10 травня 2019 року договір купівлі-продажу квартири від свого імені та від імені позивачів, діючи на підставі довіреностей від останніх. Таким чином, фактично волевиявлення на відчуження майна було лише у померлої [PERSON] . Згідно обставин справи, починаючи з 2016 року, померла [PERSON] захворіла та мала психічний розлад здоров`я. Так, у відповідності до консультативного висновку спеціаліста (невропатолог) від 19 травня 2016 року Сумської обласної клінічної лікарні [PERSON] встановлено діагноз: «До І-ІІ ст. атеросклеротическая, сосудистая, психоорганический синдром». Призначено лікування, в тому числі нейролептиками «галопередол». В подальшому, хвороба померлої [PERSON] ускладнювалась, вона проходила курси лікування в закладах охорони здоров`я. Згідно консультативного висновку №928 від 19 жовтня 2018 року [PERSON] встановлено діагноз органічний шизофреноподібний розлад, призначено лікування лікарями [PERSON] , [PERSON] . За останні роки життя, [PERSON] лікувалася й стаціонарно й амбулаторно стосовно її психічного розладу. Гострі стадії хвороби особливо гостро припадали на весну та осінь. Постійним місцем лікування та місцем знаходження історії хвороби померлої [PERSON] є Комунальний заклад Сумської обласної ради Сумський обласний наркологічний диспансер (відділення №1). Позивачі мають достатньо підстав вважати, що їх померла мати не усвідомлювала зазначення своїх дій та не могла керувати ними під час вчинення правочину, що може бути підтверджено висновком судової амбулаторної (посмертної) судово-психіатричної експертизи, та матиме за собою наслідок недійсності укладеного нею правочину. В даній справі, позивачі доводять ту обставину, що у відповідності до ст.651 ЦК України факт відсутності розрахунку є не лише підставою для розірвання договору, а насамперед є підставою для відмови у застосуванні правових наслідків недійсності правочину, згідно ст.216 ЦК України. Як вбачається з тексту оскаржуваного правочину, а саме п. 2.1 Договору: продаж квартири за домовленістю сторін вчинюється за 390000,00 грн., які сплачені частинами покупцем продавцям, до підписання договору. Згідно п.2.2 Договору сторони підтверджують факт повного розрахунку за продажу квартиру. Як зазначалося, після смерті [INFO] [PERSON] , позивачі провели її поховання, звернулися до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав. Під час формування спадкової маси нотаріусом не було виявлено банківських рахунків, на котрих би зберігалися кошти від проданої квартири. Відсутня зазначена сума в 390 000,00 грн. за нібито розрахунок по продажу квартири і серед особистих речей померлої [PERSON] . Як зазначалося, позивачі [PERSON] та його сестра [PERSON] вже тривалий час постійно мешкають на території іншої країни - Іспанії, приїжджають до України вкрай рідко, рахунків в банківських установах України не мають, відповідачку по справі ніколи не бачили та з нею не спілкувалися, тим паче грошей від неї за продаж квартири не отримували. Якщо проаналізувати обставини справи, з врахуванням п.2.1 Договору, то дослівно, відповідачка повинна була ще до вчинення правочину розрахуватися з продавцями, а саме з: померлою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , частинами, тобто трьом співвласникам по 1/3 вартості квартири кожному, що становить 390 000 / 3 = по 130 000 грн. кожному. Зауважують, що в тексті оскаржуваного договору відсутнє посилання, що кошти передавалися саме одній померлій [PERSON] , що діяла, як продавець від свого імені та від імені [PERSON] , [PERSON] , а були передані частинами всім продавцям, дослівно, особисто отримали. З інформації, що міститься в оскаржуваному договорі, а також отриманої в усному порядку від третьої особи, в матеріалах правочину відсутні банківські документи, що підтверджували б факт розрахунку Покупця з Продавцями. Розрахунок більш 50000,00 грн. згідно вимог норм зазначених статей, проводиться виключно через переказ коштів з рахунку в банках. Посилаючись на вказані обставини, просить ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 10 травня 2019 року щодо відчуження квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що укладений між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В., зареєстрованого в реєстрі № 747. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 вересня 2019 року відкрите провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засіданняня 16 грудня 2019 року о 09 год. 00 хв. 10 жовтня 2019 року від відповідачки [PERSON] ) надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що відносно психічного стану здоров`я [PERSON] , то варто зазначити, що договір купівлі-продажу № ННЕ 739665 було укладено 10 травня 2019 року, натомість позивачі надають до позовної заяви копію консультативного висновку № 928 датований 19 жовтня 2018 року. В свою чергу вказані документи ніяким чином не доводять того факту, що [PERSON] саме у момент укладення договір купівлі-продажу № ННЕ 739665 від 10 травня 2019 року не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Що стосується твердження позивачів про відсутність розрахунку за договором купівлі-продажу, варто зазначити наступне. По-перше: відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. З аналізу вказаної статті випливає, що обов`язок щодо розрахунку є однією із істотних умов договору, а відповідно до п. 2 ст. 651 ЦКУкраїни, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Зважаючи на викладене, наявність чи відсутність розрахунку є підставою для звернення до суду з позовом про розірвання договору у відповідності до ст. 651 ЦК України та ніяким чином не є підставою для визнання його недійсним. По-друге: особливу увагу суду необхідно звернути на той факт, що відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договору сторони підтверджують факт повного розрахунку за продану квартиру, а тому твердження позивачів про відсутність розрахунку є надуманими та такими, що не заслуговують на увагу. Посилаючись на вказані обставини, просить суд відмовити в задоволенні позову (т.І а.с. 66-67). 16 грудня 2019 року в підготовчому засіданні протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 14 лютого 2020 року 13 год. 00 хв. в зв`язку з необхідністю витребування доказів у справі. 14 лютого 2020 року протокольною ухвалою суду в підготовчому засіданні оголошено перерву до 27 лютого 2020 року, надано час для підготовки до клопотання про призначення експертизи по справі. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 лютого 2020 року по справі призначено комісійну комплексну посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». Провадження по справі зупинено. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2020 року поновлено провадження у справі, призначено справу в підготовче засідання на 26 жовтня 2020 року, об 11 год. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу для розгляду по суті на 09 лютого 2021 року о 14 год. 00 хв. 09 лютого 2021 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 01 червня 2021 року для виклику свідків та витребування доказів по справі. 01 червня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 15 вересня 2021 року в зв`язку з клопотанням представника позивача про відкладення. 15 вересня 2021 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 02 грудня 2021 року для виклику свідка. 02 грудня 2021 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 11 лютого 2022 року у зв`язку з необхідністю витребування доказів по справі та необхідністю виклику експерта. 11 лютого 2021 року протокольною ухвалою суду в зв`язку з неявкою в судове засідання експерта, розгляд справи відкладено до 01 квітня 2022 року. Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року. Справа призначена до розгляду на 25 липня 2022 року, 14 год. 00 хв. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 липня 2022 року в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі повторної комплексної посмертної психіатричної експертизи відмовлено. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, представник відповідачки проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, всі вимоги щодо вчинення даних правочинів нею були дотримані, документи, які підтверджують право власності продавців на квартиру були вивчені та перевірені нею, під час вчинення правочину були зроблені всі необхідні перевірки на підставі яких був підписаний договір купівлі-продажу квартири (т.ІІ а.с.178-179). Суд, заслухавши осіб, які з`явилися у судове засідання, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Під час судового розгляду встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т. І а.с.13). Причиною смерті [PERSON] стала сполучена тупа травма тіла, яку вона отримала на залізничних шляхах на 60 км., пікет №9, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть (т.І а.с.16). Позивачка [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (т. І а.с.14). Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] (т. І а.с.15). Після смерті матері позивачі звернулися до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Коваль Н.М. з заявами про прийняття спадщини (т. І а.с. 166, 167). На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням комунальної власності та приватизації Сумської міської ради народних депутатів від 10 червня 1994 року, що зареєстровано в ДКП Сумське ООБТІ за р.№1276, померлій [PERSON] та позивачам [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] (т. І а.с.198). Відповідно до довіреності 11 серпня 2017 року [PERSON] , уповноважила [PERSON] оформляти від її імені необхідні документи для відчуження належної їй частки квартири за адресою: [ADDRESS] , а також продати вказане нерухоме майно (т.І а.с. 196). Згідно довіреності 17 липня 2017 року [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися належною йому часткою в квартирі за адресою: [ADDRESS] (т.І а.с.197). Згідно договору купівлі-продажу від 10 травня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №747, [PERSON] яка діяла від себе особисто та від імені [PERSON] на підставі її довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В. 11 серпня 2017 року, та від імені [PERSON] на підставі його довіреності. посвідченого приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Степаненко Т.І. 18 липня 2017 року, продала [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належить продавцям на праві спільної сумісної власності та була отримана ними на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане управлінням комунальної власності та приватизації Сумської міської ради народних депутатів 10 червня 1994 року (т. І а.с.17-18, а.с.194-195). У відповідності до п.п. 2.1, 2.2 вказаного договору продаж квартири за домовленістю сторін вчинюється за 390000 грн. 00 коп., які сплачені частинами покупцем продавцям, до підписання договору. Сторони підтверджують факт повного розрахунку за продану квартиру. На запит [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» 11 листопада 2019 року надало відповідь про те, що за фактами, що були викладені в зверненні, було проведено перевірку. Встановлено, що 10 травня 2019 року [PERSON] було сплачено комісію у розмірі 100, 00 грн. за послугу перерахунок і розмін коштів, у обслуговуючому відділенні Банку. Інформацію стосовно суми, яка була надана для перерахунку, банк надати не має можливості (т. І а.с.116). На запит Зарічного районного суду м. Суми 27 грудня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь про те, що [PERSON] не укладались з 09 травня по 13 травня 2019 року депозитні договори, не відкривались рахунки (т. І а.с. 146). На запит Зарічного районного суду м. Суми 17 січня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь про те, що щодо підтвердження того факту, що [PERSON] 10 травня 2019 року в 15 год. 10 хв. в Сумському відділенні проводила операцію перевірки банкнот 18800,00 доларів США, за що оплачувала 100 грн. В період 10 травня 2019 року працювали два касири. Були перевірені рахунки касирів: рахунок [NUMBER] , рахунок [NUMBER] . за дату 10 травня 2019 року по рахункам касирів не було проведено жодної операції перевірки банкнот. Також була здійснена перевірка по клієнту по здійсненим в цей день операціям ніяких операцій в той день по клієнту немає (т. І а.с.184). З копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №345 вбачається, що [PERSON] проходила стаціонарне лікування у період з 16 квітня 2016 року по 10 травня 2016 року у Сумському обласному клінічному психоневрологічному диспансері (т. І а.с.240). На запит Зарічного районного суду м. Суми 15 березня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь про те, що щодо підтвердження того факту, що [PERSON] 10 травня 2019 року в 15 год. 10 хв. в Сумському відділенні проводила операцію перевірки банкнот 18800, 00 доларів США, за що оплачувала 100 грн. В період 10 травня 2019 року працювали два касири. Були перевірені рахунки касирів: рахунок [NUMBER] , рахунок [NUMBER] . За дату 10 травня 2019 року по рахункам касирів не було проведено жодної операції перевірки банкнот. Також була здійснена перевірка по клієнту по здійсненим в цей день операціям ніяких операцій в той день по клієнту немає (т. ІІ а.с.103). Згідно висновку судово-психіатричного експерта №287 від 08 липня 2020 року [PERSON] в момент вчинення правочину 10 травня 2019 року виявляла хронічний, стійкий психічний розлад у формі органічного маячного (шизофреноподібного) розладу. [PERSON] за представленими даними в момент вчинення правочину 10 травня 2019 року відповідно до свого психічного стану не була здатною усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т. ІІ а.с.28-31). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює менеджером по персоналу ПП «Апартаменти», займається офіціальною ріелторською діяльністю. Років три тому навесні до неї звернулась клієнтка [PERSON] . Вони підбирали багато об`єктів, багато квартир, близько восьми в один день дивилися квартир. Ріелтор з іншого агентства запропонувала квартиру по [ADDRESS] , квартиру не пам`ятає, на другому поверсі. Всі прийшли: [PERSON] , вона та [PERSON] . Вони подивилися запропоновали 19 тисяч доларів США, ріелтор [PERSON] поспілкувалася з продавцем і сказала, що готова заплатити 18500 доларів США. Квартира потребувала ремонту. Потім подзвонив хтось з боку власника і, зі слів [PERSON] , сказали, що треба купити квартиру в новобудові, і треба терміново продати квартиру. Вони зібралися у нотаріуса [PERSON] , це була жінка, ім`я та по батькові не пам`ятає. Почитали договір, не підписували. Вони пішли в Приватбанк на [ADDRESS] , перевірити долари, повернулися до нотаріуса, де прочитали договір, підписали. Вона спілкувалася з продавцем, яка сказала, що продає квартиру, бо живе з чоловіком і іншій квартирі на [ADDRESS] , а треба купити дітям квартиру в новобудові. Щодо суми 18500 доларів США вони дійшли згоди, вона особисто бачила ці кошти. Коли прийшли до нотаріуса, то гроші вже були у продавця. Сумнівів у поведінці продавця не було, негараздів зі здоров`ям не помічала. Нотаріусом якісь питання по договору продавцем задавались, щось по податкам. З нею більше нікого не було. Коли здійснювали перевірку в банку, то вона користувалась своєю карткою, за це заплатили 100 грн. Спірна квартира була виставлена на продаж в інтернеті, вони звернулися до [PERSON] за реквізитами на сайті. Після огляду квартири, акту не складали. Вони нічого не оформляли, угода була без авансу, бо усі документи були готові. Вона супроводжувала цю угоду. Господарка продавала квартиру, 2 частини квартири належали її дітям, вони були за кордоном, і вона діяла за довіреністю. Грошові кошти були передані в приміщенні банку по [ADDRESS] , там де і перевіряли кошти. Вона не пам`ятає чи писалася розписка. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідачка у справі є її онучкою. Її дочка [PERSON] . У 2018 році онука [PERSON] поступила до СумДУ, і вони хотіли купити житло у м. Суми. Дочка пішла до ріелтора, яка показувала квартири. Вони подивилися квартиру [PERSON] по проспекту М.Лушпи. Вони ще квартири показували. Квартира була без ремонту. [PERSON] її онучці сказала, що подумає, і повідомить якщо буде продавати. 10 травня 2019 року в селі Глухівського району дочці прийшла смс, де було написано, що буде продавати квартиру, і щоб приїхали. У них не вистачало грошей на цю квартиру. [PERSON] подзвонила кумі [PERSON] , і з нею домовилися, щоб та позичила гроші 3 тисячі доларів США. Дочка приїхала в м. Суми, подзвонила [PERSON] , щоб привезла гроші до нотаріуса, ріелтор прийшла до нотаріуса. [PERSON] привезла гроші, і у них було як раз 19\~000 доларів США. Всі обставини їй відомі зі слів дочки, вона сама не їздила. Вона та чоловік збирали кошти, і дали 14000 доларів США, і 3000 доларів США [PERSON] і 2000 долав США позичили у хресника в м. Глухів. вона позичала гроші. Вона постійно дзвонила, бо контролювала як проходить угода, бо хвилювалась за 18500 доларів США. [PERSON] вона не бачила. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідачка є її племінницею. Вони вибирали квартиру у 2019 році. Їм сподобалася квартира по [ADDRESS] , і вони хотіли її купити з племінницею. Гроші збирали її батьки, які хотіли онучці купити квартиру. Коли вийшли з четвертого будинку, то ріелтор [PERSON] сказала, що на [ADDRESS] подобається квартира, вона подзвонила , і з того боку прийшов ріелтор, біли вона і [PERSON] , їм показали квартиру вартістю 19\~000 доларів США. Квартира була без ремонту. Вони запропонували 18500 доларів США. Ріелтор з тієї сторони подзвонив [PERSON] господині квартирі, запитав і вона погодилася на цю суму. Ввечері вони мали укласти угоду- завдаток на квартиру. Вони - свідок і племінниця, прийшли на офіс до ріелтора Гвоздицької і повинна бути в 18-00 прийти [PERSON] . З її боку була присутня ріелтор [PERSON] . [PERSON] подзвонила, і сказала, що погано себе почуває, і не може прийти в цей день. [PERSON] дала номер телефону [PERSON] , вони подзвонили їй на наступний день, і вона сказала, що подумає до п`ятниці, і передзвонить. Були свята, і вони були у батьків [ADDRESS] чи 8 травня, потім прийшла смс 10 травня від [PERSON] з проханням передзвонити, вона передзвонила, і [PERSON] сказала, що саме сьогодні буде продавати квартиру. Вони погодилися купити. У батьків взяли 16\~000 доларів США, і вона подзвонила до куми в м. Суми [PERSON] , і попросила позичити 3\~000 доларів США, яка сказала, щоб вони приїхали, вона гроші привезе. Свідок подзвонила до ріелтора, щоб знайти нотаріуса. Коли їхали до м. Суми, [PERSON] подзвонила, і вона зустрічала їх біля [PERSON] . Потім вони пішли до нотаріуса [PERSON] , через час кума привезла три тисячі доларів США, бо грошей не вистачало. Вони зайшли до кабінету, де були вона, племінниця, ріелтор [PERSON] , нотаріус, [PERSON] . У [PERSON] були підготовлені документи, віддали документи. [PERSON] захотіла, щоб гроші перевірили у банку. Вони (свідок, ріелтор і [PERSON] ) пішли в [INFO] в касу, перевірили гроші, які віддали у банку і їх просвічували на приладі, вони заплатили 100 грн. за перевірку грошей. Потім вона, [PERSON] і рієлтор повернулися до нотаріуса, і [PERSON] попросила у нотаріуса перевірити гроші, і нотаріус перевірила кожну купюру під спеціально обладнаною лампою. Потім [PERSON] у її присутності, в присутності племінниці, рієлтора, нотаріуса розписалася у документах, вони віддали гроші, вона їх перерахувала. [PERSON] розрахувалася з нотаріусом. Вони віддали за квартиру 18500 доларів США, 500 доларів віддали рієлтору за роботу. Поїхали на [ADDRESS] , де зустріли [PERSON] , яка сказала, що виписується з квартири. В цей же день племінниця зареєструвалася в квартирі. На момент домовленості і укладання договору, не було помітно, що у [PERSON] був розлад психіки. Нотаріус звернула увагу на те, що у [PERSON] були добре підготовлені документи. [PERSON] розрахувалася євро, бо у неї не вистачало грошей. Вона казала, що з дітьми продажа квартири узгоджена, і що у них є житло в новобудові. Дивної поведінки [PERSON] вона не спостерігала. У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із\~статтею 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього кодексу. Відповідно до\~ст. 225 ЦК\~правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У п. 16\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9\~роз`яснено, що правила\~ст. 225 ЦК\~поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Як відзначив Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 372/1862/17, підставою для визнання правочину недійсним згідно з ч. 1\~ст. 225 ЦК\~має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи висновок судово-психіатричного експерта №287 від 08 липня 2020 року, згідно якого [PERSON] в момент вчинення правочину 10 травня 2019 року виявляла хронічний, стійкий психічний розлад у формі органічного маячного (шизофреноподібного) розладу, за своїм психічним станом не була здатною усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд приходить до висновку про необхідність визнання договору купівлі-продажу недійсним. Щодо обставин застосування наслідків недійсного правочину, суд керується правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 02 лютого2022 року у справі № 464/3076/16-ц. За змістом частини першої\~статті 216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.\~У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до частини п`ятої\~статті 216 ЦК України\~вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. У постановах Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 320/2617/17, від 31 жовтня 2020 року у справі № 373/ 2144/18, зроблено висновок, що нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга\~статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Тлумачення абзацу 2 частини п`ятої\~статті 216 ЦК України\~свідчить, що суд має право самостійно застосувати правові наслідки недійсності тільки нікчемного правочину. Відповідно до частини першої\~статті 226 ЦК України\~опікун може схвалити дрібний побутовий правочин, вчинений недієздатною фізичною особою, у порядку, встановленому\~статтею 221 цього Кодексу.\~У разі відсутності такого схвалення цей правочин та інші правочини, які вчинені недієздатною фізичною особою, є нікчемними. Частиною третьою\~статті 226 ЦК України\~передбачено, що дієздатна сторона зобов`язана повернути опікунові недієздатної фізичної особи все одержане нею за недійсним правочином, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість майна за цінами, які існують на момент відшкодування. Опікун зобов`язаний повернути дієздатній стороні все одержане недієздатною фізичною особою за нікчемним правочином. Якщо майно не збереглося, опікун зобов`язаний відшкодувати його вартість, якщо вчиненню правочину або втраті майна, яке було предметом правочину, сприяла винна поведінка опікуна. Тобто,\~стаття 226 ЦК України\~регулює правові наслідки вчинення правочину недієздатною особою, яка визнана такою у судовому порядку, за відсутності схвалення вчиненого правочину її опікуном. Такі правочини відповідно до абзацу другого частини першої\~статті 226 ЦК України\~вважаються нікчемними, до яких застосовуються наслідки недійсності нікчемного правочину визначені у частинах другій-четвертій зазначеної статті. Системний аналіз статей\~225\~та\~226 ЦК України\~діє підстави для висновку, що вони регулюють різні за видом недійсні правочини, зокрема положення\~статті 225 ЦК України\~застосовуються до оспорюваного правочину, тоді як\~стаття 226 ЦК України\~встановлює нікчемність правочину, що не вимагає визнання його недійсним в судовому порядку. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі не заявляли вимог про застосувати наслідків недійсності оспорюваного правочину від 10 травня 2019 року та правові підстави для застосування наслідків недійсності правочину відсутні. Враховуючи те, що під час судового розгляду встановлені обставини, які підтверджуються матеріалами справи, що [PERSON] на час укладення спірного договору купівлі-продажу (10 травня 2019 року) не усвідомлювала значення своїх дій не могла керувати ними, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки\~ необхідно стягнути на користь [PERSON] судовий збір в сумі 1950 грн. 20 коп. та на користь [PERSON] судовий збір в сумі 2334 грн. 20 коп. та витрати за проведення експертизи в сумі 11024 грн. 06 коп.

Outcome: approved