Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

19.10.2021 позивач звернувся до суду з позовною заявою до Березанської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . При житті [PERSON] ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склав. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 2,4726 га розташована на території Яблунівської сільської ради Броварського (бувшого Баришівського) району Київської області цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житловий будинок розташований по [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] з ним проживали його діти: [PERSON] , [PERSON] та дружина [PERSON] . До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто з спадкоємців не звертався, однак діти та дружина прийняли спадщину шляхом проживання разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ЦК України. [INFO] помер брат позивача [PERSON] . На день смерті [PERSON] з ним була зареєстрована та проживала його мати [PERSON] , яка в силу ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину шляхом проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті була [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] . На момент смерті матері позивач [PERSON] проживав з нею за однією адресою та відповідно до ст. 1268 вважає себе таким, що прийняв спадщину. Інших спадкоємців крім позивача в померлої немає. У позивача відсутня можливість оформити право власності на спадкове майно, а саме: - право власності на земельну ділянку площею 2,4726 га. розташовану на території Яблунівської сільської ради Броварського (бувшого Баришівського) району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3220288700:25:062:0038; - право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 57,8 кв.м. житловою 31,2 кв. м. розташований по [ADDRESS] . Разом з позовною заявою подано клопотання про витребування у Баришівській районній державній нотаріальній конторі інформацію стосовно того, чи заведена спадкова справа до майна [PERSON] , померлого [INFO] , до майна [PERSON] , померлого [INFO] та до майна [PERSON] , померлої [INFO] . На виконання вимог п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі. 08.07.2022 ухвалою суду справу прийнято до провадження суддею Червонописького В.С. та відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача та витребувано у Баришівській районній державній нотаріальній конторі інформацію стосовно того, чи заведена спадкова справа до майна [PERSON] , померлого [INFO] , до майна [PERSON] , померлого [INFO] та до майна [PERSON] , померлої [INFO] . 30.08.2022 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідач до суду не з`явився, від відповідача надійшло 04.08.2022 клопотання через канцелярію суду про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якому зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовільнити. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , копія свідоцтва про смерть міститься в матеріалах справи. При житті [PERSON] ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склав. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 2,4726 га розташована на території Яблунівської сільської ради Броварського (бувшого Баришівського) району Київської області цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житловий будинок розташований по [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] з ним проживали його діти: [PERSON] , [PERSON] та дружина [PERSON] , що підтверджується довідкою № 169 від 19.05.2021 року виданою Яблунівським старостинським округом Березанської міської ради Київської області, яка міститься в матеріалах справи. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто з спадкоємців не звертався, однак діти та дружина прийняли спадщину шляхом проживання разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини відповідно до ст.. 1268 ЦК України. [INFO] помер брат позивача [PERSON] , копія свідоцтва про смерть міститься в матеріалах справи. На день смерті [PERSON] з ним була зареєстрована та проживала мати спадкодавця [PERSON] , яка в силу ст.. 1268 ЦК України прийняла спадщину шляхом проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті була [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] , копія свідоцтва про смерть міститься в матеріалах справи. На момент смерті [PERSON] позивач проживав з нею за однією адресою та відповідно до ст. 1268 вважається таким, що прийняв спадщину. Інших спадкоємців крім позивача в померлої немає. Відповідно до приписів ст.ст. 1268, 1261 Цивільного кодексу України, позивач спадщину прийняв шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак отримати свідоцтво про спадщину на спадкове майно в нотаріальній конторі не має можливості, а іншого способу захисту свої прав аніж звернення з позовом до суду у позивача немає. У відповідності до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст.ст. 335, 376, 392 цього Кодексу. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову І практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 Цивільного кодексу України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.» Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, підлягають задоволенню.

Outcome: approved