Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

До Деснянського районного суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» в особі представника - адвоката Бадаха С.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій представник просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 784,75 грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24.06.2022 вказану заяву призначено до розгляду на 04.07.2022. 04.07.2022 судове засідання відкладено на 23.08.2022. Також 04.07.2022 від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача, в якому вона зазначає, що представник позивача був присутній у судовому засіданні всього один раз 06.06.2022, крім того представником позивача в судовому засіданні був [PERSON] , а документи, що підтверджують витрати на правову допомогу складено іншим представником - адвокатом Бадахом С.М. Відповідач вказує на своє скрутне матеріальне становище, оскільки у зв`язку з відсутністю доходів протягом останніх кількох років вона є боржником за кількома виконавчими провадженнями, а загальна сума боргу становить 250 000,00 грн. Відповідачка просить врахувати, що за час розгляду справи пережила втрату годувальника (чоловік помер [INFO] ), вимушена була відмовитися від працевлаштування, на поточну дату живе у Києві під час воєнного стану. Відповідач зазначає, що сума заявлених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 11 784,75 грн. є для неї непосильною для сплати. Відповідач вказує, що витрати в сумі 2481,00 грн. за первинну консультацію та ознайомлення з матеріалами кредитної справи, витрати в сумі 4341,75 грн. на вивчення нормативно-правової бази, підготовка шляхів вирішення, зустріч з представником ТОВ «ФК «Прайм Альянс» не є адвокатською послугою в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому такі вимоги позивача є безпідставними. Щодо складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, то відповідач вважає, що було виконано незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки такої позовної заяви. Заявлені витрати на підготовку позовної заяви у розмірі 4962,00 грн. не відповідають критеріям обґрунтованості, розумності та пропорційності. Відповідач просить зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 4 000,00 грн. 01.08.2022 на адресу суду від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в яких він вказує, що твердження відповідачки є безпідставним, оскільки при встановленні розміру витрат на правничу допомогу враховується час, витрачений на зустрічі сторін для обговорення можливих шляхів вирішення справи, обговорення написання позовної заяви з врахуванням всіх тонкощів конкретної кредитної справи. Також під час написання позовної заяви враховуються різні документи кредитної справи та різні умови кредитування. Також здійснюються підрахування сум, арифметичні вирахування суми заборгованості, що є абсолютно унікальним питанням у позовній заяві. На думку представника позивача, посилання відповідачки на завищений розмір витрат на професійну правничу допомогу є абсолютно не аргументованим. У судове засідання 23.08.2022 відповідач з`явилася та підтримала подані заперечення. Представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив таке. Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06 червня 2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованість за Кредитним договором № 2008639260 від 17.04.2014 в розмірі 37 780,23 грн. та заборгованість за Кредитним договором № 2008639304 від 17.04.2014 в розмірі 41 530,91 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав копії договору про надання правничої допомоги №11/05 від 11.05.2021 (а.с. 48-50), попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на правничу допомогу (а.с. 51), акта приймання-передачі наданих послуг від 09.06.2022 до Договору про надання правової допомоги №11/05 від 11.05.2022 (а.с. 95), рахунку-фактури № 3 від 09.06.2022 (а.с. 96); платіжного доручення № 8012 від 09.06.2022 (а.с. 97), ордеру (а.с. 53) та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 54). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 48 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Однак при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17). Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020 вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відповідно до додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги №11/05 від 11 травня 2021 року вартість 1 години роботи адвоката при наданні відповідної правничої допомоги визначена за домовленістю сторін та становить 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, тобто 1240,50 грн. (50% від 2481,00 грн.). Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 09.06.2022 до договору про надання правової допомоги №11/05 від 11.05.2022 виконавець (адвокат Бадах С.М.) надав, а замовник (ТОВ «ФК «Прайм Альянс») прийняв наступні послуги у цивільній справ №754/17706/21 за позовом ТОВ «ФК «Прайм Альянс» до [PERSON] , а саме: -первинна консультація та ознайомлення з матеріалами Кредитної справи (2 години); -вивчення нормативно-правової бази, підготовка шляхів вирішення, зустріч з представником ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» (3,5 години); -підготовка позовної заяви (4 години). Проте суд звертає увагу на те, що частина з наданих послуг не може бути віднесена до правничої допомоги. Так, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» установлено: представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Отже, зустріч з представником ТОВ «ФК «Прайм Альянс» не може бути віднесена до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в ст. 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». А тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу. Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19 звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Як зазначалося вище, відповідач просить врахувати її скрутне фінансове становище, зокрема те, що у неї відсутні доходи протягом останніх років, наразі вона є боржником одночасно кількох виконавчих проваджень, втратила годувальника, тому для неї сума заявлених витрат на правову допомогу у розмірі 11 784,75 грн. є непосильною для сплати. Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до висновку, що заявлені витрати на професійну правову допомогу не в повній мірі відповідають критеріям реальності, розумності та справедливості, а також враховуючи клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 4962,00 грн., що становить відшкодування витрат за підготовку позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: partial