Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

Представник АТ «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 08.10.2021 року за кредитним договором № б/н від 17.07.2017 року у розмірі 17 381,12 грн., з яких 13 708,92 грн. - заборгованість за кредитом, 3 672,20 грн. - заборгованість за відсотками та судові витрати у розмірі 2 102 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] , з метою укладення кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки, 17.07.2017 року підписав Заяву-Анкету приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Акцент-Банк». Відповідач, підписавши Анкету-заяву, надав свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms між ним та Банком кредитний договір. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картці у розмірі, відповідно до умов Договору. Власник картки, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, зобов`язаний слідкувати за витратами коштів платіжного ліміту, однак відповідач, всупереч умовам кредитного договору, не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу СМС-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання, однак на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і станом на 08.10.2021 року заборгованість відповідача перед АТ «А-Банк» становить 17 381,12 грн., з яких 13 708,92 грн. - заборгованість за кредитом, 3 672,20 грн. - заборгованість за відсотками. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 22.12.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: [ADDRESS] судом скеровувались ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви та додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією та згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення судове поштове відправлення вручено відповідачу особисто. Відповідач у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подав, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомив, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала. Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] 17.07.2017 року підписано Анкету-заяву № б/н про отримання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», відповідно до якої ним отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № б/н від 17.07.2017 року, укладеного між АТ «Акцент-Банк та [PERSON] , станом на 08.10.2021 року заборгованість відповідача перед АТ "Акцент-Банк" становить 17 381,12 грн, з яких: 13 708,92 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 3 672,20 грн - сума заборгованості за процентами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається із анкети-заяви позичальника, підписаної сторонами, процентна ставка в такій не зазначена та сторонами не погоджувалась. Позивач АТ «Акцент-Банк», обґрунтовуючи право вимоги до відповідача, в тому числі розмір нарахованих процентів, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № б/н посилається на Умови та правила і Тарифи, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms та після підписання відповідачем Анкети-Заяви складають між ним та Банком кредитний договір. Позивач вказує, що згідно п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку нараховувати відсотки у розмірі, встановленому Тарифами Банку на боргові зобовязання за Кредитом та Овердрафтом, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Однак, при цьому, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження, що саме цей Витяг з Умов та Правил розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, коли підписував анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив такі умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. В свою чергу долучена до матеріалів роздруківка Умов та Правил із сайту позивача АТ «Акцент-Банк» судом не може бути розцінена як належний доказ, оскільки такий доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що визначено і в постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Крім того, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та Тарифи у будь - яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення заявленого позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу на момент підписання ним кредитного договору Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті - заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь - яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті - заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду від 03 липня 2019 року, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті позивача, які не визнаються відповідачем та не містять його підпису, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами, шляхом підписання заяви - анкети. Окрім того, з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторонами у письмовому вигляді обумовлено ціну договору, яка встановлена у формі сплати відповідачем процентів за користування кредитними коштами у разі порушення термінів виконання договірних зобов`язань, оскільки доказів належного узгодження Банком із відповідачем як споживачем банківських послуг саме тих умов кредитування, про які зі своєї сторони вважав узгодженими банк, суду не представлено. При цьому, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, враховуючи, що відповідачем у АТ «Акцент-Банк» були фактично отримані грошові кошти в кредит та як вбачається із виписки АТ «Акцент-Банк» за договором із [PERSON] , останній з 2017 року користувався наданими йому кредитними коштами та частина з яких у розмірі 13 708, 92 грн на цей час в добровільному порядку не повернуті АТ «Акцент-Банк», а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь - який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що із позичальника [PERSON] слід стягнути 13 708,92 грн, що становить заборгованість за тілом кредиту. У задоволенні заявлених позивачем вимог в частині стягнення з відповідача нарахованих за кредитним договором № б/н, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] , відсотків у сумі 3 672,20 грн слід відмовити за недоведеністю вимог. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1 790,40 грн судового збору.

Outcome: dismissed