Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

В січні 2022 року представник позивача Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Велігорська Т.О. звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача надміру виплачену житлову субсидію в сумі 7555,16 грн. та судовий збір в розмірі 2 270 грн. Позиція сторін у справі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказала, що до 01.05.2018 року [PERSON] звертався до позивача із заявою про призначення житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг та йому було призначено субсидію. З 01.05.2018 року суттєво змінено умови надання житлових субсидій, якими передбачено, що під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи зі складу домогосподарства у разі коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. Так, рішенням позивача відповідачу припинено надання субсидії з 01.11.2019 року у зв`язку з неповідомленням про члена сім`ї. 12.11.2019 року [PERSON] подав заяву про перерахунок субсидії з урахуванням доходів його дружини [PERSON] 03.02.2020 року позивачем проведено розрахунок суми надміру перерахованої житлової субсидії у розмірі 7555,16 грн., що позивач і просить стягнути з відповідача та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] , позов заперечує та просить відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що в 2014 році, при зверненні до відповідача для призначення субсидії, ним були подані паспортні дані та документи про склад сім`ї, спеціалісти управління були ознайомлені з всіма документами, а про нові умови надання житлової субсидії спеціалісти управління відповідача не попереджали, продовжили автоматичне нарахування субсидії, чим самі порушили положення постанови. Відповідач зазначає, що перевіряти склад сім`ї, відповідно до п. 13,14 Положення повинен позивач, а також, посилаючись на Постанову ВС від 13.11.2019 року по справі № 332/2508/18, відповідач вказав, що не мав жодного умислу на навмисне неподання даних, які мали встановити працівники управління, а подав усю правдиву інформацію, нічого не приховував, неодноразово сам пропонував поновити документи. Хоча про зареєстрований свій шлюб та про членів своєї сім`ї\~ відповідач подав всі дані відразу при призначенні субсидії. Відповідач одружився ще в 2009 році. Процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 09.02.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження та призначено справу до розгляду (а.с. 45). 18.03.2022 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву (а.с. 52-55) 11.04.2022 року та 23.05.2022 року на адресу суду надійшла заява відповідача про відкладення розгляду справи (а.с. 59)\~\~ 13.04.2022 року та 23.05.2022 року\~ на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами справи. 28.07.2022 року на адресу суду надійшла заява відповідача про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про шлюб. Позивач в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяву, в якій просять суд розглядати справу без\~ участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні 29.08.2022 року позов не визнав. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини справи. Встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради\~ Київської області та отримує житлову субсидію. У відповідності до вимог Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 року № 848 (в редакції чинній на момент кожного розрахунку), Управлінням призначено та проведено в автоматичному режимі розрахунок субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг щомісячно за період з травня 2018 року по жовтень 2019 року, що підтверджується копіями рішень позивача про призначення субсидії. (а.с. 7-18) З 01.05.2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 року № 329 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, внаслідок чого змінено умови надання житлових субсидій. Встановлено, що рішенням УСЗН [PERSON] припинено надання субсидії з 01.11.2019 року у зв`язку з неповідомленням про члена сім`ї. (а.с. 18) 12.11.2019 року [PERSON] звернувся до УСЗН із заявою про перерахунок розміру субсидії з урахуванням доходів його дружини [PERSON] (а.с. 19) На підставі вказаної заяви відповідача, 03.02.2020 року позивачем здійснено розрахунок суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії за період з травня 2018 року по жовтень 2019 року у розмірі 7555,16 грн. Відповідно до повідомлень про повернення надміру наданої суми житлової субсидії УСЗН № 2465 від 25.02.2020 року, № 15639 від 11.11.2020 року та № 17256 від 11.12.2020 року, а також листів № 15653 від 11.11.2020 року та № 17250 від 11.12.2020 року [PERSON] було повідомлено про необхідність повернення суми надмірно наданої субсидії в розмірі 13746,40 грн. (а.с.24-28). Актом від 14.01.2021 року працівники УСЗН зафіксували, що під час консультативної бесіди телефоном 10.11.2020 року [PERSON] повідомлений про надміру отриману суму житлової субсидії, факт направлення відповідачу повідомлень про повернення надміру наданої суми житлової субсидії підтверджується копіями фіскальних чеків, повідомлення від 11.11.2020 року за № 15639 та від 11.12.2020 року за № 17256 отримано особисто [PERSON] , проте відповідач відмовився повертати надміру перераховану (виплачену) житлову субсидію. (а.с. 29). 18.10.2021 року позивач відкоригував розмір надміру наданої суми житлової субсидії - 7555,16 грн., що і просив відповідапча повернути (а.с.34, 35)\~\~ Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Механізм та умови надання населенню житлових субсидій визначаються Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою КМУ від 21.10.1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива». Пунктом 4 Положення передбачено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях (будинках). У відповідності до пункту 9 Положення, призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. З 01.05.2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 року № 329 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, внаслідок чого змінено умови надання житлових субсидій. Так, п. 9 Положення про порядок призначення житлових субсидій (в редакції постанови КМУ від 27.04.2018 року № 329) передбачено, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час призначення\~ житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання\~ відмінне від адреси домогосподарства. При цьому, соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за домогосподарства на таких осіб не розраховуються. Відповідно до п. 16 Положення (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018р. № 329) громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема: зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарства (орендар, внутрішньо переміщена особа - членів домогосподарства, які фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), їх соціального статусу; зміни у складі сім`ї члена домогосподарства; зміну переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання; зміну переліку витрат на управління багатоквартирним будинком; зміну управителя, виконавця комунальних послуг, створення об`єднання; настання умов, зазначених у підпунктах 2 і 4 пункту 6 цього Положення. У разі зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства подаються нові заява та декларація. Положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18.06.2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08.04.2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15.09.2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20.05.2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18.06.2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. У постанові від 13.11.2019 року по справі № 332/2805/18 провадження № 61-16144св19 Верховний суд зробив висновок, що позивач (платник грошових коштів) має довести недобросовісність у діях відповідача (набувача субсидії), суди мають врахувати наявність умислу у діях відповідача на подання чи неподання інформації щодо призначення житлової субсидії. У випадку відсутності умислу у діях відповідача суд може відмовити у задоволенні такого позову. Згідно п. 16 Положення після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок житлової субсидії на наступний сезон для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні (крім орендарів, внутрішньо переміщених осіб та осіб, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарств, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення без звернення громадян збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 14 цього Положення, і протягом 10 днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії та інформують про прийняте рішення громадян у порядку, визначеному пунктом 14 цього Положення. Як було встановлено судом,\~ позивач не збирав\~ інформацію , яка необхідна для призначення чи перерахунку субсидії. Позивач мав інформацію щодо членів сім`ї відповідача. Позивачем не додано до позовної заяви копії заяви про призначення субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житловою субсидії, а тому наразі неможливо встановити кількість осіб, стосовно яких відповідачем було подано відомості, не можливо стверджувати, що відповідач приховав інформацію стосовно члена своєї сім`ї. Як було встановлено судом, відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON] з 06.08.2009 року, тобто на момент звернення відповідача до позивача із заявою про призначення житлової субсидії (у 2014 році), вже існувала дана обставина, а тому не можна вважати що змінився склад сім`ї позивача, чи існують нові обставини з урахуванням яких підлягає перерахунку розмір субсидії. Отже, посилання позивача на те, що відповідач повинен був повідомити управління про зміну обставин для визначення розміру субсидії є безпідставними, оскільки на дату зміни порядку нарахування субсидії - 01.05.2018 року, склад родини отримувача субсидії не змінився, змінився лише порядок нарахування субсидії, а отже недобросовісність з боку відповідача\~ не доведена. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що [PERSON] , звертаючись за призначенням субсидії та після законодавчої зміни умов її нарахування, мав на меті навмисно приховати дані про дружину [PERSON] , тобто наявність умислу в його діях відсутній. Таким чином, враховуючи необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов висновку, що примусове повернення наданої державою субсидії може призвести до покладення на відповідача надмірного тягаря. Схожий висновок міститься у правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі № 328/1056/19 (провадження № 61-496св20). Відповідно до принципу пропорційності, забезпечуючи розумний баланс між приватними і публічними інтересами, враховуючи особливості предмету спору, значення розгляду справи для сторін, а також, враховуючи встановлені обставини та наведені вимоги закону, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, не підлягають задоволенню й вимоги про покладення на відповідача судових витрат.

Outcome: dismissed