Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання [PERSON] , [INFO] , його батьком та внесення змін даних про батька до актового запису про народження. Позов мотивує тим, що з 2000 року його мати перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] . У період вказаного цивільного шлюбу в 2002 році народився позивач. Записи про батька у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Те, що його мати та [PERSON] до жовтня-листопада 2001 року проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство може підтвердити моя двоюрідна тітка [PERSON] та сестра [PERSON] .. Крім того численні фотографії разом підтверджують їх спільний побут та проживання. Окрім цього, проведеною у 2002 році біологічною експертизою встановлено, що [PERSON] є його біологічним батьком. У подальшому, на неодноразові прохання позивача та його матері, [PERSON] відмовлявся визнати те, що він є його батьком. Ухвалою від 10 жовтня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства, розпочато підготовче провадження у справі та надано відповідачу строк на подання відзиву. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23 липня 2021 року призначено по справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22 вересня 2021 року уточнено вид призначеної ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23 липня 2021 року експертизи, а саме призначено молекулярно-генетичну експертизу та зобов`язано сторін з`явитись до Львівського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Матеріали справи 12 листопада 2021 року повернулись до суду без проведення експертизи. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 05 січня 2022 року призначено по справі молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та зобов`язано сторін з`явитись до Львівського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. 04 квітня 2022 року матеріали справ поступили до суду із повідомленням експерта про неможливість проведення експертизи у зв`язку із неявкою відповідача [PERSON] для відібрання букального епітелію. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 13 травня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав аналогічні пояснення, наведеним в позовній заяві. Представник позивача зазначив, що позивач подав позов, бо мати повідомила, що батьком є відповідач. Останній батьківство не визнає. Зазначає, що до справи долучено висновки експертизи, також свідок [PERSON] підтвердить обставини справи. Також просить врахувати, що в даний час існують можливості встановити чи дійсно відповідач є батьком дитини, але відповідач ухилявся від участі у проведенні експертизи та двічі не з`являвся до експерта. Позивач в судовому засідання пояснив, що про батьківство дізнався від матері, ствердив, що бачився із відповідачем лише один раз. Батько з ним не спілкувався, своє батьківство відносно нього не визнавав. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку по місцю її реєстрації та через офіційний сайт судової влади, причин неявки суду не повідомив, відзив не подав. З матеріалів справи вбачається, що він отримав судову повістку та знав про те, який спір розглядається. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, в [INFO] народився [PERSON] . Також вбачається, що записи про батька у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України зі слів матері. Як вбачаєтеся із матеріалів справи, позивач вважає, що його біологічним батьком є відповідач [PERSON] . Пленум Верховного Суду України, у Постанові від 15 травня 2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п.3) роз`яснив, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до [INFO] , необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім`ю України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Оскільки позивач як особа щодо якої встановлюється батьківство народився [INFO] , тобто до 01 січня 2004 року, тому при розгляді справи необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім`ю України. Відповідно до положень ст.53 Кодекс про шлюб та сім`ю України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved