Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

28 вересня 2021 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом про визнання протиправним, скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити реєстраційні дії. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 червня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та громадянином Російської Федерації [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/0049/81/57909. З метою забезпечення виконання зобов`язань, що витікають із умов Кредитного договору № 014/0049/81/57909, 23 червня 2006 року між Банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір згідно умов якого [PERSON] передав в іпотеку банку нерухоме майно: житловий будинок який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку на якій розташований вищезазначений житловий будинок. У зв`язку із посвідченням Іпотечного Договору приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Чос О.П., 23 червня 2006 року було накладено заборону відчуження зазначеного в Іпотечному договорі житлового будинку під [ADDRESS] та належить [PERSON] зареєстровано в реєстрі № 2013 , а також накладено заборону відчуження земельної ділянки під [ADDRESS] та належить [PERSON] яку зареєстрована в реєстрі №2014. 25.09.2012 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі № 2/1522/8441/11 визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку кадастровий номер 5122786400:02:001:0535; визнано недійсним договір іпотеки від 23.06.2006 року., посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Чос.О.П. та зареєстрований в реєстрі за № 2012, укладений між АППБ «Аваль» та [PERSON] та скасовано накладені у зв`язку з посвідченням іпотечного договору заборони відчуження. 18.09.2020 року, постановою Апеляційного суду Одеської області по справі 2/1522/8441/11 задоволена апеляційна скарга АТ «Райффайзен Банк Аваль» та заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі 2/1522/8441/11 від 25 вересня 2012 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову [PERSON] . Таким чином, рішення суду, яке було підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону на нерухоме майно скасовано. Проте, на звернення представника АТ «Райффайзен Банк» про державну реєстрацію обтяження», державним реєстратором необґрунтовано відмовлено виконані постанови Апеляційного суду від 18.09.2020 року, про що надано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 29.07.2021 р. № 59551995. Державним реєстратором відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень на підставі п. 4 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Позивач вважає, що реєстратором неправомірно відмовлено у вчиненні реєстраційних дій чим порушив права АТ «Райффайзен Банк» на обтяження майна надане в іпотеку. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, будь яких заяв та відзиву на позовну заяву суду не надала. Відповідач Державний реєстратор прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Одеської міської ради Бахова Вікторія Іванівна надала до суду відзив, у відповідності до якого просить відмовити у задоволенні позову АТ «Райффайзен Банк» за його необґрунтованістю та безпідставністю. Третя особа [PERSON] згідно до відомостей отриманих судом після його залучення до справи та наданих Фонтанською сільською радою Одеського району Одеської області помер [INFO] . Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судовим розглядом встановлено, що 23 червня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/0049/81/57909, згідно умов якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 220 000 (двісті двадцять тисяч) доларів США для будівництва будинку строком на 240 місяців з 23 червня 2006 року по 23 квітня 2026 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі: 12,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. (а.с. 09-13) На забезпечення вимог кредитора за договором №014/0049/81/57909 23 червня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] укладено договір іпотеки згідно умов якого [PERSON] передав в іпотеку Банку нерухоме майно: житловий будинок який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку(кадастровий номер 5122786400:02:001:0535) на якій розташований вищезазначений житловий будинок.(а.с. 15-18) Рішенням Приморського районного суду Одеської області від 25 вересня 2012 року позов [PERSON] - задоволено: - визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 228,6 кв.м., житловою площею 110,4 кв.м. та на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,100 га, кадастровий номер 5122786400:02:001:0535; - визнано недійсним договір іпотеки від 23.06.2006р., посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Чос О.П. та зареєстрований в реєстрі за № 2014, укладений між АППБ «Аваль» та [PERSON] (ІНН [NUMBER] ); - скасовано заборону відчуження нерухомого майна - житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 228,6 кв.м., житловою площею 110,4 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] , накладену [PERSON] , приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області 23.06.2006 р., у зв`язку з посвідченням ним іпотечного договору від 23.06.2006р. за реєстровим № 2013 (реєстраційний номер обтяження 3376484); - скасовано заборону відчуження нерухомого майна - земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,100 га, кадастровий номер 5122786400:02:001:0535, що належить на праві власності [PERSON] , накладену [PERSON] , приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області 23.06.2006 р., у зв`язку з посвідченням ним іпотечного договору від 23.06.20067р. за реєстровим № 2014 (реєстраційний номер обтяження 3376595). - виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про заборону відчуження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований: [ADDRESS] , загальною площею 228,6 кв.м., житловою площею 110,4 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] , накладену [PERSON] , приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області 23.06.2006 р., у зв`язку з посвідченням ним іпотечного договору від 23.06.20067р. за реєстровим № 2013; - виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про заборону відчуження земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,100 га, кадастровий номер 5122786400:02:001:0535, що належить на праві власності [PERSON] , накладену [PERSON] , приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області 23.06.2006 р., у зв`язку з посвідченням ним іпотечного договору від 23.06.20067р. за реєстровим № 2014; - виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, [ADDRESS] , загальною площею 228,6 кв.м., житловою площею 110,4 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] , накладену [PERSON] , приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області 23.06.2006 р., у зв`язку з посвідченням ним іпотечного договору від 23.06.20067р. за реєстровим № 2012 (реєстраційний номер обтяження 3389832); - виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,100 га, кадастровий номер 5122786400:02:001:0535, що належить на праві власності [PERSON] , накладену [PERSON] , приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області 23.06.2006 р., у зв`язку з посвідченням ним іпотечного договору від 23.06.2006р. за реєстровим № 2012 (реєстраційний номер обтяження 3389832); - скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 31108293 від 06.02.2012 року винесену державним виконавцем Державної виконавчої служби Комінтернівського управління юстиції в Одеській області в частині накладення арешту на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 228,6 кв.м., житловою площею 110,4 кв.м. та на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,100 га, кадастровий номер 5122786400:02:001:0535, (реєстраційний номер обтяження 124247403); - скасовано постанову про накладення арешту № 34805052 від 22.10.2012 року винесену державним виконавцем Державної виконавчої служби Комінтернівського управління юстиції в Одеській області в частині накладення арешту на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 228,6 кв.м., житловою площею 110,4 кв.м. та на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,100 га, кадастровий номер 5122786400:02:001:0535, (реєстраційний номер обтяження 13147126). Постановою Одеського апеляційного суду від 18.09.2020 року апеляційну скаргу адвоката Жукова Тимура Вікторовича в інтересах Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задоволено заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору недійсним, визнання права власності, скасування арешту відмовлено. Згідно наданої позивачем інформаційної довідки з Державного речових прав на нерухоме мано та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного держаного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №243934538 встановлено: - заборону відчуження нерухомого майна - житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 228,6 кв.м., житловою площею 110,4 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] , накладену [PERSON] , приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області 23.06.2006 р., у зв`язку з посвідченням ним іпотечного договору від 23.06.2006р. за реєстровим № 2013 (реєстраційний номер обтяження 3376484); - заборону відчуження нерухомого майна - земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,100 га, кадастровий номер 5122786400:02:001:0535, що належить на праві власності [PERSON] , накладену [PERSON] , приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області 23.06.2006 р., у зв`язку з посвідченням ним іпотечного договору від 23.06.20067р. за реєстровим № 2014 (реєстраційний номер обтяження 3376595). - запис про іпотеку житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,100 га, кадастровий номер 5122786400:02:001:0535, іпотекодавець [PERSON] , зареєстрований приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Чос О.П. 23.06.2006 р., у зв`язку з посвідченням ним іпотечного договору від 23.06.2006р. за реєстровим № 2012 (реєстраційний номер обтяження 3389832). Таким чином згідно наданої позивачем інформаційної довідки в реєстрі наявні записи про реєстрацію іпотеки на нерухоме майно та зареєстровані всі обтяження у вигляді заборони відчуження іпотечного майна які виникли у зв`язку з укладенням іпотечного договору між АППБ «Аваль» та [PERSON] . У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При заявлених АТ «Райффайзен Банк»(яке є правонаступником АППБ. «Аваль») позовних вимогах про визнання за банком обтяження речових прав у вигляді іпотеки та заборони на нерухоме майно у викладеній позивачем їх редакції та обґрунтуванні, судом не встановлено і позивачем не доведено порушення, невизнання чи оспорювання таких його прав як іпотекодержателя, на захист яких він звернувся до суд із такими позовними вимогами. Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини, суд дійшов до висновку про не обґрунтованість позовних вимог позивача в частині вимог про визнання за банком обтяження речових прав у вигляді іпотеки та заборони на нерухоме майно. Щодо вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав і нерухоме майно Юридичного Департаменту Одеської міської ради Бахової Вікторії Іванівни від 29 липня 2021 року № 59551995 про відмову у держаній реєстрації прав та їх обтяжень, суд зазначає наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №922/2416/17 суд касаційної інстанції виклав наступні правові позиції відступивши шляхом конкретизації від висновку, викладеного у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц, а також від аналогічного висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 6-1193цс15, і Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постановах від 10 травня 2018 року у справі № 643/18839/13-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 643/12557/16-ц та від 13 березня 2019 року у справі № 643/19761/13-ц. Означена конкретизація висновків полягає у такому: - скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, але його скасування саме по собі (тобто без встановлення інших обставин, що, зокрема, можуть підтверджувати недобросовісність дій, які були вчинені на підставі цього рішення) не є підставою для перегляду всіх юридичних фактів, що виникли, змінилися чи припинилися на підставі відповідного рішення; - виключення відомостей про право іпотеки з відповідного державного реєстру на підставі судового рішення є не правовим наслідком такого рішення, а фактичною дією, вчиненою на підставі цього рішення; - виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Скасування того судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі; - запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя; Нормативною підставою для відмови у державній реєстрації права власності став п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з яким у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV). Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження. Положеннями ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV передбачено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV, підставою для відмови в державній реєстрації прав є, зокрема, подання документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Частиною 2 цієї статті визначено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття. В свою чергу, частиною 3 статті 26 Закону № 1952-IV, в редакції, чинній з 16.01.2020 року, закріплено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Таким чином згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020 року, статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" викладено у новій редакції. Так, норма ст. 26 Закону № 1952-IV, в редакції до внесених змін, передбачала можливість внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав, у разі, зокрема, скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Однак, після внесених змін на законодавчому рівні закріплено, що державний реєстратор у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Саме для забезпечення реалізації вказаних положень ч. 3 ст. 26 Закону № 1952-IV законодавцем передбачено, що ухвалення судом рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). З огляду на викладене, з урахуванням чинних положень ст. 26 Закону № 1952-IV, для вчинення державним реєстратором державної реєстрації наявність судового рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, без одночасного припинення речового права, зареєстрованого відповідно до законодавства, є недостатнім. Враховуючи викладене, суд вважає, що приймаючи рішення № 59551995 від 29 липня 2021 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, державний реєстратор діяв відповідно до положень чинного законодавства, та у межах наданих повноважень, а тому в даному випадку відсутні підстави для визнання протиправним та скасування вказаного рішення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України слід віднести за його рахунок.

Outcome: dismissed