Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

28 липня 2021 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №010/0169/82/91867018 від 31.05.2019 року у розмірі 56366,89 гривень, та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 31 травня 2019 року між позивачем та відповідачем, [PERSON] , було укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитка картка» №010/0169/82/91867018 від 31.05.2019 року. Банк надав позичальнику, [PERSON] , кредит у розмірі поточного ліміту 49700,00 гривень строком до 31.05.2023 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 45,00% річних, а позичальник зобов`язався належним чином повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, однак відповідач в порушення умов договору не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за Кредитним договором №010/0169/82/91867018 від 31.05.2019 року, яка станом на 01.04.2021 року становить 56366,89 гривень, яка складається з: - заборгованість за дозволеним овердрафтом в розмірі 49700,00 гривень; - заборгованість за недозволеним овердрафтом в розмірі 6666,89 гривень. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача до суду не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача не заперечував. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення поштової кореспонденції на останнє відоме місце реєстрації, а також, відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, відзиву надано не було, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 31 травня 2019 року між позивачем та відповідачем, [PERSON] , було укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитка картка» №010/0169/82/91867018 від 31.05.2019 року. Банк надав позичальнику, [PERSON] , кредит у розмірі поточного ліміту 49700,00 гривень строком до 31.05.2023 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 45,00% річних, а позичальник зобов`язався належним чином повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» на адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань від 02.06.2021 року, однак дана вимога залишена відповідачем без виконання. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, однак відповідач в порушення умов договору не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за Кредитним договором №010/0169/82/91867018 від 31.05.2019 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, яка станом на 01.04.2021 року становить 56366,89 гривень, яка складається з: - заборгованість за дозволеним овердрафтом в розмірі - 49700,00 гривень; - заборгованість за недозволеним овердрафтом в розмірі - 6666,89 гривень. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, відповідачем умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування, перевитратам платіжного ліміту. За змістом частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані Позивачем докази підтверджують укладення між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] договору кредиту, отримання відповідачем позичених грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору, а також нарахований позивачем відповідно укладеного договору борг у розмірі 56366,89 гривень, який суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за принципом пропорційного розподілу судових витрат до задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2270,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved