Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

06 травня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 25.06.2011 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спір з Відповідачем про місце проживання дитини відсутній. Підставою розірвання шлюбу є ті обставини, що з Відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Ухвалою суду від 01 червня 2022 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи з викликом сторін по справі. 05 липня 2022 року від Позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 02 серпня 2022 року від Відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог. Просив розглянути справу за відсутності. В судове засідання 11 серпня 2022 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Враховуючи положення ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 червня 2011 року, про що свідчить актовий запис №177, зареєстрований Єнакіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (серія [NUMBER] ). Позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Від даного шлюбу у сторін є діти [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10 липня 2013 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18 березня 2021 року. Як вбачається з позовної заяви, спір між сторонами щодо місця проживання дітей відсутній, що також не заперечувалось Відповідачем по справі. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують. Сторони надали згоду на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved