Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

21.12.2021 року представник позивача [PERSON] адвокат Калінін С.К. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО», в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №30495, виданий 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 29050,00, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 5000 грн., судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908,00 грн. та заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав, що спірний виконавчий напис вчинено всупереч вимогам чинного законодавства на не посвідченому нотаріально кредитному договорі. Стягнення з позивача вказаного у виконавчому написі боргу не є безспірним. Подання відповідачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Розрахунок заборгованості не може вважатися доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки виданий з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 29.06.1999 року з № 1172. Вважає, що вказані обставини свідчать, що виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства. Представник позивача\~також звернувся\~до суду\~із заявою\~про забезпечення\~позову,\~в якій просив забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням №67503100, відкритого за виконавчим написом № 30495 від 23.09.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.В. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.12.2021 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову. Забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №30495 від 23.09.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригвідою В.В., на підставі якого було відкритого виконавче провадження № 67503100 від 12.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованість у сумі 29050,00 грн. до прийняття рішення у справі. 28.12.2021року ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харквіова відкрито провадження у справі. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави, вказана позовна заява підсудна Октябрському районному суду м.Полтави. Ухвалою \~судді \~Октябрського районного\~суду м.\~Полтави Гольник\~Л.В.\~від 16.06.2022\~року прийнято цивільну справу до свого провадження в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи судом у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Треті особи у судове засідання не з`явилися, заяв, клопотань до суду не надавали. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05.03.2020 року між позивачем [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» укладено договір кредитної лінії № AG1072628 (а.с. 14-15). 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за № 30495, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованість за Кредитним договором №AG1072628 від 05.03.2020 року, за період з 20.04.2020 по 06.08.2021 року суму заборгованості в розмірі 28400,00 грн., в тому числі прострочену заборгованість за сумою кредиту 15000,00 грн., прострочену заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 13400,00 грн., витрати за вчинення виконавчого напису 650,00 грн, загальна суму 29050,00 грн. (а.с. 138). 12.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67503100 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованості у сумі 29050,00 грн. (а.с.16). Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 50\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, який має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29.06.1999\~року, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (№К/800/7651/17), визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», а саме: «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Отже, вказаний пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, на підставі якого вчинявся виконавчий напис за № 30495 від 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО», визнано незаконним та нечинним. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про\~нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки зроблений не на нотаріально посвідченому договорі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. Вказана правова позиція підтверджує постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17. Суд вважає, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За положеннями частини 7\~статті 158 ЦПК України\~у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3\~ст.137\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134\~ЦПК України\~визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч. 8\~ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як встановлено судом, 16.11.2021 року між позивачем та Адвокатським бюро «Калінін і Партнери» укладено ДОГОВІР № б/н/21 про надання професійної правничої (правової0 допомоги. Відповідно до платіжного доручення №8881094/94 від 08.12.2021 року позивачем оплачено за надання правової допомоги у сумі 5000 гривень. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь\~\~позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень. Відповідно до ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908,00 грн. та заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн., всього 1362, 00 грн На підставі викладеного,

Outcome: approved