Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

В червні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 14 квітня 1984 року. Заявлені вимоги мотивує тим, що 09.02.2022 року він звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області з метою своєчасного призначення йому пенсії за віком. Однак, при ознайомленні з наданими ним документами, спеціаліст пенсійного фонду виявив, що в його трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 14.04.1984 року на першій сторінці (титульному аркуші) відсутня печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка, що є порушенням п. 2.11, п. 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затверджено наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р., за № 110. У зв`язку з чим його документи прийняті не будуть і це стане на заваді в отриманні ним пенсійних виплат. У зв`язку з цим, він змушений звернутися до суду для встановлення факту належності йому трудової книжки. В судове засідання заявник не з`явився, надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені вимоги, а також надіслав на адресу суду додаткові письмові докази, які свідчать про належність йму трудової книжки серії [NUMBER] . Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного Фонду України у Миколаївській області, в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також надав пояснення та просив врахувати їх при постановленні рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи на те, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) cмерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Таким чином юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно з даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 23.06.2001 року Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області прізвище, ім`я та по батькові власника паспорта зазначено як [PERSON] . Відповідно до військового квитка серії ВЧ № [NUMBER] від 03.06.1991 р., вказаний документ видано на ім`я [PERSON] . Відповідно до Диплому серії ЖТ № [NUMBER] від 28.02.1984 року, виданого Білгород - Дністровським сільхозгосподарським технікумом про отримання кваліфікації технік - будівник, вказаний документ видано на ім`я [PERSON] . Відповідно до Диплому серії ТВ № [NUMBER] від 30.06.1991 року, виданого Одеським інженерно - будівним інститутом про отримання спеціальності водопостачання та каналізація, вказаний документ видано на ім`я [PERSON] . Відповідно до Довідки № 722/36 від 19.08.2021 року , виданої Міським комунальним підприємством «Миколаївводоканал», [PERSON] [INFO] прийнятий на роботу до Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал», на посаду інженера механіка на насосні станції водопроводу 05.04.2005 року на підставі наказу від 05.04.2005р. № 26. 25.04.2005р. переведено на посаду майстра у відділ водопровідної мережі на підставі наказу від 25.04.2005р. № 48. 06.06.2005 р. переведено виконуючим обов`язки заступника головного інженера на підставі наказу від 03.06.2005р. № 93о/с. 18.08.2005р. переведено на посаду заступника головного інженера на підставі наказу від 18.08.2005 р. № 143. 01.09.2016р. переведено на посаду технічного директора на підставі наказу від 01.09.2016р № 125. 07.06.2017 р. переведено на посаду технічного керівника загальновиробничої служби на підставі наказу від 07.06.2017р. № 125. Відповідно до Довідки від 18.08.2022 року, наданої Пенсійним фондом України (форма ОК-5), щодо індивідуальних відомостях про застраховану особу відповідно до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державн6ого соціального страхування зазначені відповідні відрахування підприємствами щодо [PERSON] номер облікової картки застрахованої особи: [NUMBER] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт [NUMBER] здійснювались з 1998 по 2022 роки. Відповідно до трудової книжки серії серії [NUMBER] , заповненої 14.04.1984 року, видана вона на ім`я [PERSON] . Відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Відповідно до п.п. 2.11-2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затверджено наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р., за № 110, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. В трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 14.04.1984 року на першій сторінці (титульному аркуші) відсутня печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. З трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 14.04.1984 року та інших доказів, наданих заявником, вбачається, що така видана саме [PERSON] . Отримання відповідної освіти, що підтверджується наданими суду копіями дипломів про здобуття спеціальностей, які відповідають записам в трудовій книжці заявника, та займаним посадам на підприємствах. З наведених вище обставин, враховуючи, що заявник позбавлений можливості самостійно звернутися для внесення виправлень, тобто, в інший спосіб він позбавлений можливості захистити своє право, тому необхідно дійти висновку про наявність підстав для захисту його прав у судовому порядку. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення факту належності трудової книжки необхідно для призначення та отримання пенсії у встановленому законом порядку. Основним документом, що підтверджує трудовий стаж для призначення пенсії за віком є трудова книжка. Без встановлення факту належності трудової книжки заявнику, він позбавлений соціальної гарантії наданої державою, а саме на призначення та отримання пенсії за віком. Судом достовірно встановлено, що трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена 14.04.1984 року, належить [PERSON] . Перебування самого оригіналу трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 14.04.1984 року на руках у заявника також підтверджує факт належності цієї трудової книжки йому, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий підприємством, на якому працював заявник, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому надасть йому можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать відповідно до положень ст. 46 Конституції України. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. На підставі наведеного та

Outcome: approved