Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась з позовом до [PERSON] , Акціонерного товариства "СГ "ТАС" про стягнення суми доплати страхової виплати. Позовні вимоги мотивувала тим, що 26.12.2019 с 19:05:00 за адресою м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 4 сталося ДТП з вини [PERSON] , якій керуючи автомобілем Volkswagen Golf, д.р.з. [NUMBER] порушив вимоги ПДР, та допустив зіткнення з автомобілем Nissan Leaf, [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Сторони домовилися про складення Європротоколу. В ході оформлення матеріалів було встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у АТ "СГ "ТАС" (приватне) відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 185033126 . 17.01.20 позивач подала заяву в АТ "СГ "ТАС" (приватне) про настання страхового випадку. Відповідачем2 було направлено оцінювача для визначення вартості матеріального збитку, однак за результатами проведення оцінки сума матеріального збитку була значно занижена. Позивач була змушена провести експертизу для визначення вартості матеріального збитку за результатами якої розмір збитку складає 41 805,59 грн. 06 березня 2020 року позивач звернулась до АТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування в розмірі 41 805,59 грн, однак відповідачем-2 було сплачено лише 29 652,96 грн. Крім цього, позивач також просить стягнути з відповідача різницю між страховою виплатою і фактичною вартістю відновлювального ремонту автомобіля 37 073,65 грн. Представником відповідача ПАТ «СГ «ТАС» було подано відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Так, страховою компанією було сплачено на користь позивача 29 801,97 грн страхового відшкодування згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 73-D/67/1/0120 від 25 березня 2020 року. Також представник відповідача-2 заперечує щодо висновку про оцінку № 52/02-20 від 04 лютого 2020 року оцінювача [PERSON] , оскільки дана особа не є експертом та згідно реєстру атестованих судових експертів України не має кваліфікаційного свідоцтва з відповідного напрямку знань. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] було подано відзив на позовну заяву в якому просив задовольнити позовні вимоги частково, а саме в частині стягнення суми франшизи в розмірі 950,00 грн та пояснив, що поки позивачем не буде подано доказів проведення ремонту пошкодженого транспортного засобу новими запчастинами з відповідними підтвердженнями необхідності їх встановлення взамін знятих з виробництва, у позивача відсутні підстави на отримання компенсації ремонту зношеного автомобіля новими запчастинами. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2019р. між [PERSON] та ПАТ «Страхова Група «ТАС» укладено електронний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/185033126 за яким страховиком застрахована цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Volkswagen Golf, д/н [NUMBER] на строк з 29.08.2019 по 28.08.2020, франшиза 950 гри. 26.12.2019р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю: -водія автомобіля Volkswagen Golf д/н [NUMBER] [PERSON] , -водія автомобіля Nissan Leaf, д/ [NUMBER] [PERSON] . Згідно електронного європротоколу, зазначена ДТП сталася під час повороту ліворуч водієм [PERSON] 09.01.2020р. представник відповідача-2 за участі [PERSON] склав Акт огляду транспортного засобу Nissan Leaf, д/нАА2795ТА, згідно якого встановлено перелік пошкоджень автомобіля, з яким погодився [PERSON] підписавши його без зауважень. 06.03.2020р. позивач подала відповідачу-2 заяву страхове відшкодування шкоди, заподіяної в результаті вказаної ДТП відповідно до ст. 35 Закону, а саме на особистий картковий рахунок позивача у ПриватБанку. 25.03.2020р. експертом Яремчук В.В. складено Висновок експертного авто- товарознавчого дослідження №73-Р/67/1/0120, згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику майну Nissan Leaf, д/н [NUMBER] внаслідок ДТП складає 36 407,36 грн, в тому числі 5655,39 грн ПДВ, тобто 30 751,97 гри без ГІДВ. 27.04.2020р відповідач2 повідомив позивача листом за вих. №06084/9120 про прийняте рішення про страхове відшкодування в розмірі 29 801,97 грн, з розрахунку 30 751,97 грн (матеріальний збиток за висновком експерта) - мінус 950 грн (франшиза) = 29 801,97 гри. 29.04.2020р. відповідач-2 сплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 29 801,97 грн, що підтверджується платіжним дорученням №95835 від 29.04.2020р. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із вимогами ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.2.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 грудня 2014 року №7-рп/2014р. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно пункту 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно п.22.1 ст.22 Закону: «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Згідно статті 29 Закону: «У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством». Згідно п.36.2 ст.36 Закону: «Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту». Згідно п.12.1 ст.12 та п.36.6 ст. 36 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи. якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно Висновок експертного автотоварознавчого дослідження №73-D/67/l/0120 від 25.03.2020 р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику майну Nissan Leaf, д/н [NUMBER] внаслідок ДТП складає 30 751,97 грн без ПДВ. Згідно полісу №ЕР/185033126 розмір франшизи 950 грн. Позивач не надав страховику доказів оплати проведеного ремонту з урахуванням ПДВ та просив перерахувати суму страхового відшкодування на власний особовий рахунок. Враховуючи викладені обставини, відповідач-2 ПрАТ «СГ «ТАС» сплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 29 801,97 грн, з розрахунку: 30 751,97 грн (збиток за висновком від 25.03.2020р.) - 950 грн (франшиза) = 29 801,97 грн На підставі вищевикладеного, належна позивачу сума страхового відшкодування в розмірі 29 801,97 грн, тобто в у розмірі вартості ремонту автомобіля з урахуванням зносу та без ПДВ встановлена Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №73- D/67/1/0120 від 25.03.2020р. за вирахуванням 950 грн франшизи. була сплачена відповідачем-2 ПрАТ «СГ «ТАС» у порядку та розмірі встановленому ст. ст. 22. 29. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому підстав доплати страхової виплати немає. Щодо позовної вимоги про стягнення з [PERSON] 37073,65 грн суд приходить до наступного. Відповідно до ч. З ст. 988 ЦК страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Аналізуючи вказані правові норми у подібній справі (Постанова від 04 грудня 2019 року) Верховний суд дійшов висновку, що: «З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Mitsubishi», була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант», майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт).» Підсумовуючи зазначене, суд вважає за необхідне зазначити, що Позивачем не буде подано доказів проведення ремонту пошкодженого транспортного засобу новими запчастинами з відповідними підтвердженнями необхідності їх встановлення взамін знятих з виробництва, у Позивача відсутні підстави на отримання компенсації ремонту зношеного автомобіля новими запчастинами. Натомість, в своєму відзиві відповідач [PERSON] не заперечує щодо стягнення з нього суми франшизи у розмірі 950,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму франшизи у розмірі 950,00 грн., а в іншій частині відмовити. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] суму витрат на проведення автотоварознавчої експертизи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної вимоги, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених витрат. Квитанція, яка була надана до позовної заяви, також не підтверджує факт понесених витрат, оскільки платником був [PERSON] , а не позивач по справі. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Підсумовуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , Акціонерного товариства "СГ "ТАС" про стягнення суми доплати страхової виплати частково. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial