Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом в квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог вказує, що є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 19.12.1997 року. Відповідач є донькою позивача, зареєстрована як член сім`ї, однак за вказаною адресою не проживає з 1994 року, комунальні платежі та витрати на обслуговування житла не сплачує, речей належних відповідачу в квартирі не має. Відповідач фактично змінили місце постійного проживання, але знятись з реєстрації не бажає, чим чинить позивачам перешкоди у володінні та розпорядженні своєю власністю, в отриманні субсидії на оплату комунальних послуг. Тому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житлом в квартирі [ADDRESS] . Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 28.07.2022 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.08.2022 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. В суді представник позивача позов підтримав, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву у якій позов визнала не заперечує проти його задоволення. Заслухавши представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 19.12.1997 р. [PERSON] отримав у власність квартиру [ADDRESS] . Відповідно довідки № 1269 про зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб від 27 липня 2022 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Актами перевірки паспортного режиму від 26.07.2022 р., 23.01.2012 р., 24.05.2016 р., 30.07.2019 р., встановлено, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , зареєстрована, але не проживає з 2012 року. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] суду проказали, що [PERSON] не проживає в квартирі тривалий час, більше десяти років, не приїздила за цей час жодного разу. Зі слів [PERSON] відомо, що вона постійно проживає за кордоном, її речей в квартирі немає, за житло комунальні послуги не сплачує. Будь-яких конфліктів з приводу перешкод [PERSON] у користуванні житлом не було. [PERSON] не намагалася вселитись в квартиру. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини першої статті 405 ЦК України, статті 156 ЖК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналіз приведених норм закону дає підстави для висновку про те, що право користування жилим приміщенням, що належить громадянинові на праві власності, нарівні з власником виникає у членів сім`ї власника житла, які проживають разом з ним. Судом встановлено, що відповідач більше одного року не проживає за місцем реєстрації без поважних причин, що підтверджено в судовому засіданні показами свідків та визнано відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зібраними у справі доказами підтверджується, що відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважної причини понад один рік. За таких обставин визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою не може вважатись порушенням права відповідача на житло. Реєстрація відповідача за адресою позивача чинить перешкоди позивачу у володінні та розпорядженні майном. Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 р «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ч.1 ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні рішення суду є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в зазначеному будинку.

Outcome: approved