Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування\~заяви, вказує, що 12 лютого 2002 року, заявнику видано Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 3,05 га серії І-РВ №033365, яка розташована на території Гощанської селищної ради. Однак при видачі вказаного Державного акту на право власності на земельну була допущена помилка, а саме невірно зазначено ім`я власника, замість вірного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Усунути зазначену помилку на теперішній час неможливо, оскільки державний акт не допускає виправлень. Таким чином, заявниця обмежена в реалізації свої прав, щодо вказаної земельної ділянки. Зважаючи на викладені обставини, змушена звернутися в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 05 серпня 2022 року прийнято дану заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Будь-які інші процесуальні дії судом не вчинялись. На адресу суду надійшла заява від заявника про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі письмових доказів, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно із паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Гощанським РВ УМВС України в Рівненській області від 06.03.2002, заявник значиться як « [PERSON] ». Такі ж дані заявника наявні довідці про присвоєння ідентифікаційного номера та свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 20 серпня 1977 року. Судом встановлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 3,05 га серії [NUMBER] , яка розташована на території Гощанської селищної ради видано на « [PERSON] ». Тобто наявна\~помилка,\~а саме\~невірно зазначено\~ім`я власника, замість вірного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Таким чином, наявна помилка у прізвищі на яке видано Державний акт, яку заявник виправити у позасудовому порядку неможливо, у зв`язку з чим звернувся до суду. У відповідності до положень п. 5 ч. 2\~ ст. 293 ЦПК України\~справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 1\~ст. 319 ЦПК України\~визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи вищенаведене, а також те, що встановлення даного факту не пов`язане зі спором про цивільне право і ці вимоги ґрунтуються на вимогах п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, у відповідності до якого в судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, суд вважає, що підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість наведених заявником фактів та досліджених доказів відсутні, а тому вимога щодо встановлення факту, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-РВ №033365 належить [PERSON] підлягає задоволенню. Водночас суд враховує, що встановлення факту належності вказаних документу необхідне заявнику для повноцінної реалізації своїх прав, щодо вказаної земельної ділянки, а також те, що встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у\~ст. 2 ЦПК України. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд покладає такі на заявника, що відповідатиме вимогам ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, згідно якого при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved