Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

26.01.2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» до [PERSON] в якій просив стягнути матеріальні збитки у розмірі 3199 грн., 1800 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на оцінку збитків та судовий збір. Позовна заява мотивована тим, що 12.03.2020 року відповідач допустив наїзд на тепломережу, чим завдав Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» , яку не відшкодував. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 01.02.2021 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. 04.03.2021 року від відповідач надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволені позову, зазначивши, що на момент ДТП його цивільно-правова відповідальність ула застрахована У СК «ПРО 100 страхування», то обов`язок відшкодувати позивачу шкоду покладається на неї. 16.03.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов такого. Судом встановлено, що постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.05.2020 року відповідача [PERSON] визнано виним у тому, що 12.03.2020 року о 20:20 год. водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Opel Vivaro» д.н.з. [NUMBER] , на автодорозі П-24 «Благовіщенське-Миколаїв» 114 км. Не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на тепломережу Южноукраїнської АЕС. У результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодженняз матеріальними збиткам та пошкоджено верхній шар тепломережі, чим було нанесено матеріальні збитки Южноукраїнській АЕС. Також водій [PERSON] допустив з`їзд в кювет, де і сталося зіткнення з тепломережею. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено окриття теплової ізоляції трубопровіду діаметром 530 ЗМВ, між опорами №244-248 (ІН №10302544) площею 11,6 м2, на тепловій мережі, яка закріплена за ДП «НАЕК «Енергоатом`на праві господарського відання та обліковується в ВП ЮУАЕС. Таким чином, є доведеним пошкодження майна позивача. Цивільно-правова відповідальність відповідача як власника наземного транспортного засобу було застраховано в СК «ПРО 100 страхування», що підтверджується полісом №АО /4664156. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в разі його невизнання, або порушення. Згідно з ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування водій невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідачем не надано доказів про повідомлення СК «ПРО 100 страхування» про ДТП, що мало місце 12.03.2020 року. Сам по собі факт наявності у відповідача чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на момент настання ДТП не звільняє його від обов`язку відшкодувати завдану шкоди, оскільки за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (абзац другий частини 1 статті 1192 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. А статтею 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Сума нанесеного збитку ВП ЮУАЕС, в результаті пошкодження майна ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЮУАЕС, визначена незалежним оцінювачем, складає 3199 грн. та витрати на оцінку збитків 1800 грн., всього 4999 грн., що підтверджується звітом про незалежну оцінку майна, що знаходиться на балансі ВП ЮУАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом», підрозділ «ЦВКГ та ТМ» від 13.03.2020 року та актом №1/202, рахунком №6 від 10.04.2020 року. Таким чином, понесення вказаних витрат та їх необхідність для відновлення пошкодженого майна доведена належними на допустимими доказами, а тому підлягає стягненню. Визначаючи розмір завданої позивачу шкоди суд враховує, що відповідно до ст.12 ЦПК цивільне судочинства здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК відповідачем не надано доказів на спростування розміру шкоди. Суд виходить з того, що позивач має право на повне відшкодування завданої йому шкоди, яка полягає в пошкодженні майна. Враховуючи викладене, позов належить задовольнити. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved