Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

Позивач ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є споживачем послуг з електропостачання за адресою: [ADDRESS] , де споживається електрична енергія боржником та за якою відповідач мешкає та є власником, у зв`язку з чим позивачем було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач неналежно виконував обов`язки зі сплати послуг з електропостачання на підставі чого станом на 01.05.2021 року заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] на показання засобу комерційного обліку пік 9737 кВт/г, п/п 18883 кВт/г, ніч 11378 кВт/г становить 11173,98 грн. яка виникла за період з січня 2019 року по травень 2021 року. Просить суд стягнути з відповідача суми боргу за спожиту електричну енергію у розмірі 11173 грн. 98 коп. за період з січня 2019 року по травень 2021 року та судові витрати у розмірі 2270 грн. 00 коп. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18 лютого 2022 року замінено відповідача у цивільній справі з [PERSON] на належного відповідача [PERSON] . Представник позивача ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав на адресу клопотання про розгляд справи у його відсутність, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та зазначив, що не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали\~справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є власником квартири та споживачем послуг з електропостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 договір про постачання електричної енергії з постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Фактичне споживання відповідачем відповідних обсягів електричної енергії, оплата рахунків або підписання заяви-приєднання, свідчить про його приєднання до умов про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Таким чином, між позивачем та відповідачем існують зобов`язання. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується надати послугу, яка споживається у процесі здійснення певної дії або здійснення певної діяльності, а інша сторона зобов`язується сплатити виконавцю дану послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, у яких одна сторона (боржник) зобов`язана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певні дії (передати майно, виконати роботу, сплатити послуги тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, в тому числі споживачі, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Судом встановлено, що позивач надав послуги, які відповідач отримав, але не оплатив спожиту електричну енергію. Як вбачається з розрахунку заборгованості за споживчу електричну енергію за особовим рахунком № [NUMBER] , наданих представником позивача, у відповідача утворилась заборгованість за період з січня 2019 року по травень 2021 року у сумі 11 173 грн. 89 коп. За таких підстав, згідно наданих представником позивача розрахунків утворилася заборгованість по оплаті електричної енергії, доказів щодо відсутності існуючої заборгованості відповідачем до суду не надано, на нього, згідно положень статей 525, 526 ЦК України, має бути покладений обов`язок погашення заборгованості за спожиту електричну енергію. В свою чергу розрахунком заборгованості по особовому рахунку підтверджено заборгованість відповідача у сумі 11173 грн. 89 коп. на підставі чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Таким чином, суд оцінивши представленні в силу ст. 81 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, враховуючи визнання позову відповідачем, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію за період з січня 2019 року по квітень 2021 року у розмірі 11 173 грн. 89 коп. У відповідності зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у розмірі 2269 грн. 77 коп. На підставі вищевикладеного і

Outcome: partial