Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

Позивач 22.02.2022 звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість, яка станом на 08 лютого 2022 року складає 22431 грн. 31 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій вказав, що за час перебування справи в суді, відповідачем частково погашено заборгованість, станом на 29 серпня 2022 року заборгованість становить 33 грн. 63 коп.. Просив розглядати справу без його участі з урахуванням часткового погашення заборгованості та вирішення питання стосовно сплачених позивачем судових витрат при подачі позову. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 49 ЦПК України, у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду. Аналізуючи вказані вище положення процесуального закону, суд приходить до висновку, що не може прийняти заяву представника позивача як таку, що вказує на зменшення розміру позовних вимог, оскільки вимог положення ч. 5 ст. 49 ЦПК України представником позивача не дотримано. Разом з цим, суд зауважує, що обставини, викладені у відповідній заяві, є доказом часткового погашення відповідачем заборгованості, якому судом буде надано оцінку в подальшому. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у розумінні положень ч.11 ст.128 ЦПК України. Про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від нього не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 29\~січня 2020 року між акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» в особі філії Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про споживчій кредит №7_172. Згідно якого, останньому було надано кредит в сумі 71500 грн., на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту до 29 січня 2025 року, з відсотковою ставкою 56 % річних. Кредит був наданий позичальнику шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника [NUMBER] . Відповідно до п.3.3.3 Договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1191 грн. 67 коп. та сплату процентів нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної договором. Відповідно до п.4.3.1 Договору про споживчій кредит, позичальник зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання. Пунктом 4.3.2 Договору визначено, що позичальник зобов`язаний точно в строки обумовлені договором погашати кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань, на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції передбачені договором. Пунктом 8.3 Договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банка пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Відповідач у встановлений договором строк свого обов`язку по оплаті кредиту не виконав і допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, а тому в нього виникла заборгованість за погашення зобов`язань перед банком. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому розмірі. Відповідач, взявши на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором, розпочав активно користуватися кредитними коштами, в тому числі погашав заборгованість на умовах договору про споживчій кредит, про що свідчить наявна в матеріалах справа виписка по рахункам виконавця за період з 29 серпня 2020 року по 07 лютого 2022 року. Однак, як свідчать виписка з розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зоов`язання згідно з кредитним договором №7_172 від 29 січня 2020 року, відповідач [PERSON] став порушувати умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановленому договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у нього станом на 07 лютого 2022 року виникла заборгованість за основним боргом (кредитом) 18810 грн. 69 коп.; проценти за користування кредитом - 3586 грн. 99 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 15 грн. 23 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 11 грн. 26 коп.; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1 грн. 15 коп.; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 5 грн. 99 коп.. Таким чином, загальний розмір заборгованості, станом на 07 лютого 2022 року становив 22431 грн. 31 коп. Проте, із заяви позивача від 29 серпня 2022 року вбачається, що 17 травня 2022 року, тобто після пред`явлення даного позову до суду, відповідачем погашено заборгованість за основним боргом та відсотками у сумах визначених в позовній заяві при подачі позову згідно наданого розрахунку заборгованості від 07 лютого 2022 року, однак несплаченими залишились: 3% річних на простроченй борг та на прострочені відсотки в сумі - 26 грн. 49 коп.; суми інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості - 07 грн. 14 коп.. Станом на 29 серпня 2022 року загальна сума заборгованості становить 33 грн. 63 коп.. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п.21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Відповідно до ст.ст.526-530, 610-612, 623, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як визначено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього станом на 07 лютого 2022 рік виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 22431 грн. 31 коп., однак, беручи до\~уваги те,\~щовідповідачем частково погашено заборгованість, її залишок за кредитним договором становить 33 грн. 63 коп., який підлягає стягненню з відповідача. Також у відповідності до положень ч.1\~ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial