Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі позивач) звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до\~\~ [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 12774,45 грн. та суми сплаченого судового збору в розмірі 2270, 00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 29.03.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (правонаступником якого є позивач АТ "СК "АРКС" (скорочена назва)) та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №70845а8х (надалі Договір), відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб RENAULT, державний номерний знак [NUMBER] . 12.01.2019 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу RENAULT, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (власник автомобілю [PERSON] ) та транспортного засобу AUDI, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Київського районного суду міста Харкова від 29.03.2019 року по справі №640/1863/19 відповідач [PERSON] визнаний винним у настанні ДТП, яка трапилася 12.01.2019. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, та заявою на виплату страхового відшкодування на підставі укладеного Договору. Згідно з розрахунком суми страхового відшкодування, страховим актом №АХА2441297 від 22.01.2019 року сума страхового відшкодування склала 12774,45 грн. Вказану суму позивач сплатив за виконання ремонтних робіт на рахунок СТО, яка проводила ремонт пошкодженого автомобіля. Посилаючись на ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 12774,45 грн., яка дорівнює сумі виплаченого страхового відшкодування. На підставі ухвали суду від 22 вересня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, заяви про розгляд справи без його участі суду не направив. Оскільки позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, а відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився до суду та не повідомив про поважність такої неявки, суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. На підставі постанови Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2019 року по справі № 640/1863/19, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як вбачається з вказаної постанови 12 січня 2019 року о 11:00 год. в м. Харкові по вул. Героїв Праці, буд. 7, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом AUDI A6, державний номерний знак [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом RENAULT, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] транспортний засіб RENAULT, державний номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] . 29.03.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (правонаступником якого є позивач АТ "СК "АРКС" (скорочена назва)) та [PERSON] був укладений договір №70845а8х добровільного страхування наземного транспортного засобу, відповідно до якого предметом Договору є майнові інтереси страхувальника ( [PERSON] ), пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом RENAULT, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до п.п.25.1.3 п.25.1 розділу 25 Договору страховик (АТ «СК «АХА Страхування») зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк згідно з розділом 28 Договору. Згідно з п.п.25.2.10 п.25.2 розділу 25 Договору страхувальник зобов`язаний вжити всі заходи для забезпечення страховику можливості скористатися правом вимоги до особи, винної в виникненні збитків (за наявності такої). 12.01.2019 року водій RENAULT [PERSON] звернувся до АТ «СК «АХА Страхування» із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за Договором на користь [PERSON] , власника пошкодженого автомобіля. Дорожньо-транспортна пригода була визнана страховиком відповідно до умов Договору страховим випадком, що підтверджується копією страхового акту №АХА2441297 від 22.01.2019, та визначена сума страхового відшкодування у розмірі 12774,45 грн. Вказана сума була перерахована страховиком в оплату рахунку, виставленого ФОП [PERSON] , який здійснював роботи з ремонту пошкодженого транспортного засобу RENAULT, що підтверджується копією рахунку №13 від 21.01.2019р. та копією платіжного доручення №530043 від 23.01.2019 на суму 12774,45 грн. Відповідно до звіту № 32/1 від 23.01.2019 року про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту зносу автомобіля RENAULT, державний номерний знак [NUMBER] , встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 14871,34 грн. Згідно з відповіддю від НПУ у другого учасника ДТП [PERSON] , який має право керування транспортним засобом AUDI A6, державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП відсутній страховий поліс обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до\~ст.\~1166\~ЦК України\~майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положеннями ст. 1188 ЦК України унормовано, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні положення містить стаття 27 Закону України «Про страхування», який є спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до п. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, з урахуванням обставин справи судом встановлено, що до позивача (правонаступника АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ») перейшло право вимоги на отримання від винної особи, відповідача [PERSON] , компенсації матеріальної шкоди (збитків), заподіяної власнику автомобіля RENAULT, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.01.2019 року та відшкодованої АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ» в розмірі вартості виконаних відновлюваних ремонтних робіт, а саме 12774,45 грн. Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статей\~ 12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частин 1 та 3\~статті 83 ЦПК України\~унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Проте, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого ухвалою суду строку. В матеріалах справи також відсутні докази неможливості подання відповідачем доказів з об`єктивних причин, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження строк. Відповідно до частини 4\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів з боку відповідача на спростування зазначених вище висновків, суд, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача фактично сплаченого страхового відшкодування в розмірі 12774,45 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого останнім судового збору за подачу позовної заяви пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved