Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 11 липня 2022 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, що залишилося після смерті [PERSON] . 2. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із права власності на земельну ділянку загальною площею 1,50га, що складається із двох ділянок: 1,2876га, кадастровий номер 6125889500:01:004:0144 та 0,2063га, кадастровий номер 6125889500:01:004:0145, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шумбарської сільської ради Шумського району Тернопільської області. На випадок своєї смерті [PERSON] зробила заповітне розпорядження, згідно з яким заповіла позивачу все своє майно, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право. Однак, заповіт оформлений 28 січня 2000 року на сертифікат, але на підставі рішення 9 сесії 23 скликання від 21 квітня 2000 року цей сертифікат був переведений у Державний Акт на право приватної власності на землю. Як стверджує позивач в позовній заяві, він прийняв спадщину після смерті [PERSON] як такий, що отримав оригінали документів на руки. Однак приватним нотаріусом Шумськго районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Тому, на підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , а саме на земельні ділянки. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 14 липня 2022 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження і призначено до підготовчого розгляду на 01 серпня 2022 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 01 серпня 2022 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду на 15 серпня 2022 року. 5. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі з повним підтриманням позовних вимог. 6. Від відповідача Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради також надійшов лист про розгляд справи без участі їх представника. 7. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 9. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 10. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Шумбарською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Шумбар Шумського району Тернопільської області. 11. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 14 лютого 2001 року Шумбарською сільською радою народних депутатів вбачається, що [PERSON] на підставі рішення IX сесії 23 скликання Шумбарської сільської ради народних депутатів від 21 квітня 2000 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,50га, розташовану на території Шумбарської сільської ради, яка складається із двох ділянок: 1,29га (1,2876га), кадастровий номер 6125889500:01:004:0144 та 0,21 (0,2063га), кадастровий номер 6125889500:01:004:0145, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 12. Відповідно до заповіту, посвідченого 25.01.2000р. секретарем Шумбарської сільської ради Шумського району Тернопільської області слідує, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне заповітне розпорядження: належний їй на праві особистої власності жилий будинок з надвірними будовами і все своє майно: земельну частку (пай) розміром 1,76га в с. Шумбар, грошовий вклад з нарахованими процентами і компенсаціями, що зберігається в Шумському ощадбанку і взагалі все, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . 13. Із Витягу з земельної шнурової книги Шумбарської сільської ради № 209 від 05.07.2022р., наданого Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] дійсно було надано присадибні земельні ділянки, а саме: 0,51га (із загальної площі ріллі 0,26га, із загальної площі під будівлями 0,25га) - 06.06.1993р.; 0,34га - 31.03.1999р.; 1,50га - 9 сесія 23 скликання. 14. Відповідно до довідки № 903, виданої Шумською міською радою 25.11.2019р. вбачається, що [PERSON] вступив в управління спадковим майном після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] шляхом отримання на руки документів. 15. Своєю Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 109/01-31 від 11.07.2022р. приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним подано заповіт, посвідчений 25 січня 2000 року за реєстровим номером 5 Шумбарською сільською радою, в якому спадкоємцю заповіли земельну частку (пай), а позивач хоче спадкувати земельну ділянку. ІV. Оцінка Суду. 16. Вимогами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 17. Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 18. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 19. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 20. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 21. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 22. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 23. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 24. Суд звертає увагу, що спадкодавець [PERSON] , померла [INFO] і спадщина відкрилась під час дії Цивільного кодексу УРСР 1963 року, відповідно до статті 549 якого, передбачалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, що мало місце в даних правовідносинах. 25. За змістом статті 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 26. Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу УРСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. 27. Окрім іншого, згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 28. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п. г Земельного кодексу України. Суд знаходить, що в даних правовідносинах виникнення права власності у позивача пов`язується з правом спадкування. 29. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 30. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. 31. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 32. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 33. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 34. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. 35. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на земельну ділянку в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. 36. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельну ділянку не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 37. Позивачем при подачі позову було сплачено 992 грн. 40 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України. З цих підстав,

Outcome: approved