Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією заявою, зазначивши, що [INFO] в м. Маріуполь Донецької області помер її вітчим [PERSON] , [INFO] . На день смерті [PERSON] проживав в [ADDRESS] . Зазначена квартира належить їй (заявнику) на підставі договору довічного утримання від 24 лютого 2006 року, посвідченого нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Ніколаєнко Т.І. Відповідно до цього договору відчужувачками квартири є [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Маріуполь Донецької області, та [PERSON] . [PERSON] до смерті хворів на рак простати, перебував на обліку у сімейного лікаря [PERSON] КНП «Маріпольська міська лікарня № 2». [PERSON] похоронили на кладовищі Новоселівка, яке розташоване неподалік від житлового будинку, в якому він проживав. На час смерті [PERSON] в м. Маріуполь Донецької області відбувалися активні бойові дії, органи державної влади не функціонували, а тому вона (заявник) не мала можливості отримати свідоцтво про смерть вітчима та довідку про причину його смерті. Для реєстрації смерті [PERSON] вона (заявник) зверталася до Носівського відділу ДРАЦС, але отримала відмову у зв`язку із тим, що нею не було пред`явленого жодного документа, що підтверджує факт смерті [PERSON] , виданого на території, де органи деравної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.\~\~ [PERSON] просила встановити факт смерті [INFO] м. Маріуполь Донецької області [PERSON] , [INFO] . Суд розглядає справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є падчеркою [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8-10). З матеріалів справи вбачається, що 5 березня 2022 року [PERSON] , [INFO] , помер в м. Маріуполь Донецької області та був похоронений на кладовищі Новоселівка, яке розташоване неподалік від житлового будинку [ADDRESS] , в якому він проживав, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 24-26). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У судовому засіданні встановлено, що 24 лютого 2006 року між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони (далі відчужувані) та [PERSON] з іншої сторони (далі набувач) було укладено договір довічного утримання, відповідно до умов якого відчужувані передали у власність набувача належну їм квартиру [ADDRESS] , а набувач зобов`язалася надавати відчужувачам догляд, необхідну допомогу та довічне матеріальне забезпечення в розмірі 200 грн. на місяць. У зв`язку із посвідченням цього договору нотаріусом було накладено заборону відчуження вказаної квартири до припинення договору довічного утримання, що підтверджується матеріалами справи (а.с.12-13). [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Таким чином, суд вважає, що [PERSON] має право звернутися до суду з цією заявою, оскільки встановлення факту смерті [PERSON] впливає на її права, обов`язки та законні інтереси. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Пунктом 1 розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до п. 1 глави 5 розділу III вказаних Правил встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України (абз.4 ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» від 7 травня 2022 року № 562, абзац четвертий підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 № 457 викладено в такій редакції: «Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 року № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій». Згідно з переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, Маріупольська міська територіальна громада, до складу якої входить м. Маріуполь Донецької області відноситься до відповідних територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Відповідно до частин 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. У судовому засіданні встановлено, що заявник зверталася до Носівського відділу ДРАЦС для реєстрації смерті [PERSON] , але отримала відмову у зв`язку із тим, що нею не було пред`явлено жодного документа, що підтверджує факт смерті [PERSON] , виданого на території, де органи деравної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 23). Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Частиною 4 ст. 317 ЦПК України встановлено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Ураховуючи те, що заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ, встановленої форми, про смерть [PERSON] , що реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати смерть у заявника немає, суд вважає, що відновлення порушених прав заявника не можливо в інший спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення та необхідне для реєстрації смерті [PERSON] і забезпечення її майнових прав за договором довічного утримання. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява є обгрунтованою, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved