Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

Представник позивачки адвокат Сумцов Є.С. у червні 2022 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.10.2021 року належить будинок з господарськими та побутовими будівлі і спорудами по [ADDRESS] . В будинку зареєстровані діти позивачки [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі, які дітьми позивачки, понад вісім років тому виїхали до російської федерації. Рухомого та нерухомого майна, особистих речей за вказаною адресою відповідачів у власності немає. Оскільки відповідачі не мають можливості самостійно припинити реєстрацію свого місця проживання в належному позивачці будинку, повертатися на постійне місце проживання до України за вказаною адресою не збираються, позивачка вимушена звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки Сумцов Є.С. просить суд визнати [PERSON] , 1987 року народження та [PERSON] 1983 року народження, такими, що втратили право користування житловим будинком з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 30.06.2022 року позовну заяву залишено без руху та позивачці надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 13.07.2022 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник [PERSON] адвокат Сумцов Є.С. у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надіслали заяви про те, що визнають позов і просять справу розглянути без їх участі. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д. 01.10.2021 року (а.с. 5. 6, 7). Відповідачка [PERSON] є донькою, а [PERSON] сином позивачки та зареєстровані в будинку по [ADDRESS] (а.с. 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 24, 25). Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. До членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство (частина четвертої статті 156 ЖК України). За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи, що відповідачі визнали, що не проживають у спірному будинку понад рік без поважних причин, перебувають за кордоном, підстав для неприйняття визнання позову не установлено, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком по [ADDRESS] . За таких обставин, позов Сумцова Є.С. поданий в інтересах [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved