Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

22 лютого 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовних вимогах позивачка також просила визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом з матір`ю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що з 14 вересня 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем, про що зроблено актовий запис №1217 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу [INFO] у них народився син - [PERSON] . Позивач зазначає, що сімейне життя та сімейні стосунки між ними зіпсовані та відсутні досить тривалий час, а саме ще до народження сина. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач прийняла рішення про розірвання шлюбу остаточно, оскільки вона із сином проживає окремо від відповідача та кожен з них має особисте життя вже протягом 5 останніх років. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить її інтересам, інтересам відповідача та їхньої дитини. В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 25.07.2022 року на адресу суду надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] . Згідно листа Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25.07.2022 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судове засідання на 09 год. 00 хв. 16 серпня 2022 року. 16.08.2022 року позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] , в якій вона просить розглядати справу за її відсутності. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 16.08.2022 року відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. З урахуванням того, що сторони скористалися своїми процесуальними правами, надавши суду відповідні заяви, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у суду матеріалів. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позовні вимоги щодо розірвання шлюбу обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню за таких підстав. Судом безспірно встановлено, що сторони, перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1217. /а.с.5/ Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьками якого в свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] /а.с.6/. Сторони, припинивши шлюбні стосунки, поновлювати їх наміру не мають, не мають спільного бюджету та господарства, у своїх письмових заявах наполягали на розірвані шлюбу, а тому маються всі підстави вважати, що їхня сім`я розпалася остаточно та зберегти її не представляється можливим. Як встановила ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При реєстрації шлюбу 14 вересня 2013 року позивачка своє прізвище не змінювала. Звертаючись із позовною заявою про розірвання шлюбу, [PERSON] просила визначити місце проживання дитини - [PERSON] разом з матір`ю. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Частина 4 статті 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5). Всупереч зазначеним вимогам позивач на зазначила третьою особою у справі Орган опіки та піклування, не вказує, чи зверталась вона або відповідач до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дитини, які заходи органом опіки та піклування вживались. До матеріалів позовної заяви не додано висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, як це передбачено ст. 19 СК України. Позивачем не надано довідки та характеристики з місця роботи і місця проживання, інші документи, що характеризують батьків і їх відношення до дитини, поведінку за місцем роботи і за місцем проживання, а також акти обстеження житлових умов батьків, на предмет визначення місця проживання дитини. В позовній заяві позивач жодним чином не обґрунтовує чи відповідає найвищим інтересам дитини визначення місця проживання з матір`ю, чим це підтверджується. Таким чином, в задоволенні позовних вимог про визначення місця проживання неповнолітньої дитини суд вважає за необхідне відмовити у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. Враховуючи наведене,

Outcome: partial