Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача і заперечення відповідача. Позивач звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення шкоди завданою незаконною порубкою дерев, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.04.2020 [PERSON] , перебуваючи на території ДП Шовкорадгосп «Баришівський», що розташоване в межах лісозахисної смуги в адміністративних межах с. Шовкове Баришівського району, Київської області, заздалегідь знаючи, що діє неправомірно, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог Порядку використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 (зі змінами), ст. 69 Лісового кодексу України, не маючи лісорубного квитка (ордера), тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання за допомогою бензопили зі спеціальним приладдям для приглушення шуму, здійснив незаконну порубку дерев, тобто повністю відокремивши від кореня до ступеню припинення росту дерева породи сосна. Згідно з розрахунком, здійсненим спеціалістами Державної екологічної інспекції Столичного округу, загальна сума збитків, спричинених державним інтересам злочинними діями [PERSON] складає 227 193, 83 грн. ДП Шовкорадгосп «Баришівський» та Баришівська селищна рада Київської області в даному випадку є органами, уповноваженими державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Однак, посадовими особами ДП Шовкорадгосп «Баришівський» належним чином не виконано свої повноваження щодо звернення до суду з позовом про стягнення шкоди внаслідок незаконної порубки дерев лісу, та відповідний позов до суду не заявлено. Таким чином, щоб інтереси держави не залишились не захищеними з урахуванням обмежених строків позовної давності, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідних суб`єктів владних повноважень, які всупереч закону не здійснюють захисту інтересів держави. Таким чином, Броварської окружної прокуратури Київської області звертається з даним позовом до суду на захист інтересів держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції держави у спірних правовідносинах в порядку ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» у зв`язку з нездійсненням Баришівською районною державною адміністрацією та Баришівською селищною радою захисту інтересів держави в суді, як суб`єктами, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження. Відповідач [PERSON] свою вину визнав повністю. ІІ. Заяви, клопотання та процесуальні дії по справі. Згідно ухвали про відкриття провадження по справі від 22 жовтня 2022 року справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні з повідомленням сторін. 23.02.2022 від [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позив визнав повністю, проти заявлених вимог не заперечував. 27.05.2022 від Броварської окружної прокуратури надійшла заява про заміну Бориспільської місцевої прокуратури на Броварську окружну прокуратуру Київської області у зв`язку з припиненням діяльності Бориспільської місцевої прокуратури. Ухвалою суду від 10.08.2022 здійснено заміну Бориспільської місцевої прокуратури на Броварську окружну прокуратуру Київської області. 10.08.2022 до суду надійшло клопотання від представника Державного підприємства Шовкорадгосп «Баришівський» Київської області Баришівської селищної ради про розгляд справи без участі їх представника у зв`язку із зайнятістю. Відповідно до частини 2 статті 198 Цивільним процесуальним кодексом України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні. Частиною 2 статті 223 Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Враховуючи відсутність обставин передбачених ч. 2 ст. 223 Цивільним процесуальним кодексом України, наявність відомостей щодо сповіщення сторін про дату, час та місце її розгляду, наявність їхніх заяв та клопотань, суд приходить до висновку, щодо відсутності підстав для відкладення підготовчого судового засідання, передбачених ч. 2 ст. 198 Цивільним процесуальним кодексом України, та вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності сторін у справі. При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільним процесуальним кодексом України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом та норми права застосовані до спірних правовідносин 27.04.2020 [PERSON] , перебуваючи на території Державного підприємства Шовкорадгосп «Баришівський», що розташоване в межах лісозахисної смуги в адміністративних межах с. Шовкове Баришівського району, Київської області, заздалегідь знаючи, що діє неправомірно, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог Порядку використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 (зі змінами), ст. 69 Лісового кодексу України, не маючи лісорубного квитка (ордера), тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання за допомогою бензопили зі спеціальним приладдям для приглушення шуму, здійснив незаконну порубку дерев, тобто повністю відокремивши від кореня до ступеню припинення росту дерева породи сосна у кількості 20 штук з них: сосна (№ 1) діаметром у корі біля шийки кореня 38 см., сосна (№ 2) діаметром у корі біля шийки кореня 40 см., сосна (№ 3) діаметром у корі біля шийки кореня 40 см., сосна (№ 4) діаметром у корі біля шийки кореня 40 см., сосна (№ 5) діаметром у корі біля шийки кореня 40 см., сосна (№ 6) діаметром у корі біля шийки кореня 42 см., сосна (№ 7) діаметром у корі біля шийки кореня 42 см., сосна (№ 8) діаметром у корі біля шийки кореня 42 см., сосна (№ 9) діаметром у корі біля шийки кореня 44 см., сосна (№ 10) діаметром у корі біля шийки кореня 44 см., сосна (№ 11) діаметром у корі біля шийки кореня 44 см., сосна (№ 12) діаметром у корі біля шийки кореня 46 см., сосна (№ 13) діаметром у корі біля шийки кореня 46 см., сосна (№ 14) діаметром у корі біля шийки кореня 46 см., сосна (№ 15) діаметром у корі біля шийки кореня 46 см., сосна (№ 16) діаметром у корі біля шийки кореня 48 см., сосна (№ 17) діаметром у корі біля шийки кореня 48 см., сосна (№ 18) діаметром у корі біля шийки кореня 48 см., сосна (№ 19) діаметром у корі біля шийки кореня 50 см., сосна (№ 20) діаметром у корі біля шийки кореня 50 см., що підтверджується протоколом огляду від 28.04.2020 (а.с. 14 -16), протоколом огляду місця події від 28.04.2020 (а.с. 17 44) , протоколом огляду місцевості (місця події, території, домоволодіння) від 26.05.2020 (а.с. 45 -47). Відповідно до листа Фонду державного майна України №14/05-1 від 14.05.2020 територія, на якій встановлено факт самовільної рубки дерев відноситься до лісогосподарської частини лісів зелених зон лісових земель ДП шовкорадгосп «Баришівський» (а.с. 77 86). Баришівським відділом Бориспільської місцевої прокуратури при здійсненні процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 12020110070000248 від 28.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, виявлено порушення майнових інтересів держави, що спричинені внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Дана обставина підтверджується копією обвинувального акту у кримінальному провадженні від 28.04.2020, наявного в матеріалах справи (а.с. 69 76). В межах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні [PERSON] 21.05.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України. Згідно з розрахунком, здійсненим спеціалістами Державної екологічної інспекції Столичного округу, загальна сума збитків, спричинених державним інтересам злочинними діями [PERSON] складає 227 193, 83 грн. (а.с. 87). Оскільки порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища відбулось в адміністративних межах Волошинівського старостинського округу Баришівської селищної об`єднаної територіальної громади Баришівського району, заподіяна шкода підлягає стягненню на користь місцевого бюджету Баришівської селищної ради. Суд звертає увагу, що відповідно до довідки Бородянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області [PERSON] було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України, так як н було надано жодного документу, що підтверджує його належність до громадянства України (а.с. 94). Відповідно до ст. 60 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» особливій охороні підлягають природні території та об`єкти, що мають велику екологічну цінність як унікальні та типові природні комплекси, для збереження сприятливої екологічної обстановки, попередження та стабілізації негативних природних процесів і явищ. Природні території та об`єкти, що підлягають особливій охороні, утворюють єдину територіальну систему і включають території та об`єкти природно-заповідного фонду, курортні та лікувально-оздоровчі, рекреаційні, водозахисні, полезахисні та інші типи територій та об`єктів, що визначаються законодавством України. Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно- гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Лісова ділянка - ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі. Статтею 3 Лісового кодексу України визначено, що лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Кодексом, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Крім того, відповідно до ч. 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара. Згідно зі ст. 13 Конституції України, ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. Відповідно до ст. 8 Лісового кодексу України та ст. 84 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають усі ліси та землі України, крім лісів та земель, що перебувають у приватній та комунальній власності. Право державної власності на ліси та землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону. Згідно з пунктом 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Відповідно до п. 2 Порядку видачі спеціалізованих дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи розчищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню, ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів. Згідно п. З вказаного Порядку, лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагенства на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки. Відповідно до ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 р. № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» незаконно добута деревина може бути результатом незаконної порубки лісу, за скоєння якої наступає кримінальна відповідальність. Визнається незаконною порубка дерев і чагарників, вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено. Як зазначено в ст. 107 Кодексу відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну ним лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законом України. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.09.1992 №6 особи вважаються такими, що спільно завдали шкоди, якщо вони завдали неподільну шкоду взаємопов`язаними сукупними діями або діями, поєднаними одним наміром. Солідарний характер відповідальності осіб, які спільно завдали шкоди, пояснюється неподільністю результату їх шкідливих діянь та необхідністю створення умов для відновлення порушених прав потерпілого. Зважаючи на викладене, оскільки [PERSON] визнано позовні вимоги в повному обсязі, завдана кримінальним правопорушенням шкода підлягає відшкодуванню саме з останнього. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно із статтею 133\~ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141\~ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення від 26.08.2020 позивачем сплачено 3 407,91 грн. судового збору. Сплачений судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved