Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із указаним позовом, де просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] на спадкове майно, а саме: Ѕ частину садибного (індивідуального) будинку [ADDRESS] ; земельну ділянку загальною площею 0,4958 га кадастровий номер 4620681200:16:001:0269 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Буської міської ради (Боложинівської сільської ради) Золочівського району Львівської області; земельну ділянку загальною площею 0,8674 га кадастровий номер 4620681200:22:001:0455 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Буської міської ради (Боложинівської сільської ради) Золочівського району Львівської області; грошові кошти, які знаходяться на відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» цільовому картковому рахунку № [NUMBER] із відсотками та компенсаційними нарахуваннями. В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , а після його смерті відкрилась спадщина на Ѕ спірну частину житлового будинку, дві земельні ділянки та грошові кошти спадкодавця у АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки позивач фактично вступив в управління спадковим майном, несе витрати по його утриманню, обробляє город, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач не може оформити свої спадкові права, а відтак звернувся в суд із указаним позовом, який просить задовольнити. Ухвалою суду від 09.03.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 21.06.2022 року закрито підготовче провадження із призначенням справи до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направивши до суду письмову заяву від 09.03.2022, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направивши до суду письмову заяву від 09.03.2022, в якій просить розглянути вказану справу у її відсутності, позовні вимоги не заперечує та просить їх задовольнити, оскільки від спірного спадкового майна вона відмовляється на користь сина (позивача). Представник третьої особи АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Жарський І.Р. в судовому засіданні підтримав раніше подані письмові пояснення та просив у задоволенні позову відмовити в частині задоволення позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування на грошові кошти, які знаходяться на відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» цільовому картковому рахунку № [NUMBER] із відсотками та компенсаційними нарахуваннями, оскільки позовні вимоги в цій частині є неконкретними та недоведеними. Зокрема позивачем не надано доказів щодо існування спірного карткового рахунку на момент відкриття спадщини, його актуальності, чи є він діючим, а також позивачем не вказано конкретної суми грошових коштів, які він бажає успадкувати, із відповідними запитами нотаріус до банку не звертався, а така інформація становить банківську таємницю. Щодо визнання за позивачем права власності на інше спадкове майно представник третьої особи не заперечував, звернувши увагу на те, що банк не має до такого жодного правового відношення, як і вважав необгрунтованим залучення банку до участі в цій справі. Заслухавши доводи представника третьої особи, дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із таких підстав. Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як визначено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами п`ятою, сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником Ѕ частини садибного (індивідуального) будинку [ADDRESS] , що підтверджується із наявних у справі копій витягу про державну реєстрацію від 10.12.2012, свідоцтва про права власності на нерухоме майно від 27.11.2022 і технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 23.10.2012 (а.с. 12, 13-18). Крім того, [PERSON] є також власником земельної ділянки загальною площею 0,4958 га кадастровий номер 4620681200:16:001:0269 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Буської міської ради (Боложинівської сільської ради) Золочівського району Львівської області; земельної ділянки загальною площею 0,8674 га кадастровий номер 4620681200:22:001:0455 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Буської міської ради (Боложинівської сільської ради) Золочівського району Львівської області. Наведене підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 23.12.2019, копії яких наявні у матеріалах справи (а.с. 6, 8). Як убачається із матеріалів справи, що [PERSON] помер [INFO] у селі Боложинів Буського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть від 31.07.2021 (а.с. 4). Натомість, позивач по справі [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про його народження від 10.02.2004 (а.с. 5). Відтак позивач є спадкоємцем першої черги за законом у розумінні вимог ст. 1261 ЦК України. Іншим спадкоємцем до майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] (відповідачка по справі), яка згідно поданої нею заяви від 09.03.2022 позовні вимоги не заперечує та просить їх задовольнити, оскільки від спірного спадкового майна вона відмовляється на користь сина (позивача у справі). Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Нормою статті 316 цього Кодексу визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 та статті 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Як убачається із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори №174/01-16 від 31.05.2022, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа не заводилась (а.с. 42). Натомість, як слідує із матеріалів справи, що спадкоємець [PERSON] безпосередньо до дня смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , проживав разом із ним в одному житловому будинку в селі Боложинів Буського району Львівської області, що підтверджується довідкою Буської міської ради №99 від 18.02.2022 (а.с. 10). Відтак, суд вважає, що позивач прийняв спадщину в розумінні чинних на момент відкриття спадщини приписів частини четвертої статті 1268 ЦК України. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачкою по справі (матір`ю позивача та дружиною спадкодавця) не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною першою статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за ним слід визнати право власності на спадкове майно: частину житлового будинку та дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Буської міської ради (Боложинівської сільської ради) Золочівського району Львівської області, що належали померлому батьку позивача в порядку спадкування за законом після його смерті. Разом із тим, суд вважає, що до задоволення не підлягає позовна вимога про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на грошові кошти спадкодавця, які знаходяться на відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» цільовому картковому рахунку № [NUMBER] із відсотками та компенсаційними нарахуваннями, погоджуючись із доводами адвоката Жарського І.Р., оскільки позовні вимоги в цій частині є неконкретними та недоведеними, позивачем не надано доказів щодо існування спірного карткового рахунку на момент відкриття спадщини, його актуальності, чи є він діючим, а також позивачем не вказано конкретної суми грошових коштів, які він бажає успадкувати, а суд не вправі визнавати право позивача на уявні грошові кошти без вказання їх суми та інших родових характеристик цього майна. Долучення до позовної заяві на підтвердження вказаної умови лише копії договору спадкодавця із банком про відкриття карткового рахунку від 07.02.2020 року (а.с. 19-20), на думку суду, є неналежним і недостатнім засобом доказування в цій частині, а тому в задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити. Ураховуючи наведене та

Outcome: dismissed