Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

позивач ПрАТ «СК «АРКС» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просило стягнути з останньої 5373,37 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено про те, що 02.12.2019 року між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №311685а9кє, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Renault (д.р.н. [NUMBER] ). 26.09.2020 року в м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля Renault (д.р.н. [NUMBER] ) та автомобіля Nissan (д.р.н. [NUMBER] ), яким керувала водій [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП було пошкоджено автомобіль Renault (д.р.н. [NUMBER] ), що був застрахований у ПрАТ «СК «АРКС», згідно Договору страхування №311685а9кє від 02.12.2019 року. Відповідно до повідомлення про настання ДТП (європротокол) [PERSON] визнала свою вину у вчиненні ДТП. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору, ПрАТ «СК «АРКС» виплатило страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 10 887,25 грн. Позивач вказує, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована в ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно полісу №АР7794150. ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 5 511,88 грн Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача різницю у розмірі 5 373,37 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31.05.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву на позовну заяву, а третя особа на подання пояснень, з урахуванням чого суд розглядає справу на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.12.2019 року між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №311685а9кє, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Renault (д.р.н. [NUMBER] ). 26.09.2020 року в м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля Renault (д.р.н. [NUMBER] ) та автомобіля Nissan (д.р.н. [NUMBER] ), яким керувала водій [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП було пошкоджено автомобіль Renault (д.р.н. [NUMBER] ), що був застрахований у ПрАТ «СК «АРКС», згідно Договору страхування №311685а9кє від 02.12.2019 року. Відповідно до повідомлення про настання ДТП (європротокол) [PERSON] визнала свою вину у вчиненні ДТП. Таким чином, винність дій [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, є доведеною. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АRX2638276 від 09.10.2020 року та умов договору страхування №311685а9кє від 02.12.2019 року, розмір страхового відшкодування склав 10 887,25 грн, яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Статтею ст.993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, до позивача перейшло право вимоги на отримання від винної особи - відповідача - компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Renault (д.р.н. [NUMBER] ) Судом також встановлено, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована в ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно полісу №АР7794150. ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 5 511,88 грн, про що свідчить заява-претензія позивача про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «НАСК «ОРАНТА». В силу положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню різниця у розмірі 5373,37 грн між виплаченим позивачем страховим відшкодуванням та страховим відшкодуванням у розмірі 5 511,88 грн, яке було сплачене ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними засобами доказування, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved