Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначивши, що відповідач є мешканцем квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] і одночасно абонентом Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області. Відповідач регулярно користувався послугами теплопостачання, утримання будинків та прибудинкової території, управління багатоквартирним будинком у повному обсязі, але оплату не проводив, у зв`язку з чим виникла заборгованість по водопостачанню та водовідведенню за період з 01.04.2017 по 11.10.2017, яка склала 1659,09 грн., заборгованість за теплопостачання за період з 01.04.2017 по 31.10.2021 становить 54035,29 грн., заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій за період з 01.04.2017 по 31.10.2021, яка склала 13634,61 грн., заборгованість за вивіз ТПВ за період з 01.04.2017 по 31.10.2021 становить 661,71 грн. Незважаючи на обізнаність відповідача про існування заборгованості, її оплату останній не здійснив, чим створив фінансові і матеріальні труднощі підприємствам-виконавцям послуг, що у свою чергу може призвести до обмеження ними надання послуг. Для укладення договору реструктуризації заборгованості відповідач не звертався. На підставі викладеного, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з холодного водопостачання і водовідведення, теплопостачання, утримання будинків та прибудинкової території та вивозу твердих побутових відходів у сумі 69990,70 грн., а також судові витрати по справі. Відповідно до розпорядження Верховного суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Запорізької, Харківської областей)» №16/0/9-22 від 06.04.2022 та відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Лозівського міськрайонного суду Харківської області на Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана судова справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Подорець О.Б. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.07.2022 справу прийнято до свого провадження та визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, до суду надано клопотання з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений в порядку передбаченому ЦПК України (судові повістки направлені по останньому відомому зареєстрованому місцю проживання відповідача рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, а також через опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України), про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є наймачем квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , і одночасно абонентом Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області. Відповідно до п. п. 2,3 ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування в тому числі належать встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону; затвердження норм споживання комунальних послуг. Згідно ст. ст. 7,8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів із зобов`язанням оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг. При цьому обов`язком виконавця є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідач регулярно користувався послугами з централізованого опалення, управління багатоквартирним будинком, захоронення та вивозу твердих побутових відходів, але оплату не проводив. Як вбачається з довідок КП «ЖУК», сума боргу відповідача за надані житлово-комунальні послуги становить 69990,70 грн., з яких: заборгованість по водопостачанню та водовідведенню за період з 01.04.2017 по 11.10.2017 - 1659,09 грн., заборгованість за теплопостачання за період з 01.04.2017 по 31.10.2021 - 54035,29 грн., заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій за період з 01.04.2017 по 31.10.2021 - 13634,61 грн., заборгованість за вивіз ТПВ за період з 01.04.2017 по 31.10.2021 - 661,71 грн. Для укладення договору реструктуризації заборгованості відповідач не звертався. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ним. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у цивільній справі N 6-59цс13, що відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись судами всіх інстанцій при здійсненні ними правосуддя. У відповідності до ст. 68 ЖК України гнаймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст. 12,13 ЦПК України, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved