Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Позивачка\~\~ [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] ,\~який зареєстрований 08 вересня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 59; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] »; неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею. Свої вимоги мотивує тим, що 08 вересня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] . Сімейне життя не склалося, вони протягом тривалого часу проживають окремо, жодних подружніх стосунків не підтримують та не ведуть спільного господарства. Фактично шлюб носить формальний характер, а проживати у формальному шлюбі вона не має бажання і це суперечить її інтересам. З врахуванням того, що вона з відповідачем протягом тривалого часу не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, ведуть відокремлений спосіб життя, просить даний шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 22). Відповідач в судове засідання 31 серпня 2022 року не з`явився, подав заяву про визнання позову та просив шлюб розірвати (а.с. 11). Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.ст. 110, 112 вище вказаного кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії\~\~ [NUMBER] , сторони по справі зареєстрували шлюб 08 вересня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 59. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка " [PERSON] ",\~дружини " [PERSON] " (а.с. 14). За час перебування в шлюбі в сторін народився син\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). З позовної\~заяви та\~доданих до\~неї матеріалів\~встановлено,\~що позивачка\~та відповідач\~не підтримують\~жодних подружніх\~стосунків,\~не ведуть\~спільного господарства,\~тривалий час\~проживають окремо\~та фактично\~шлюб носить\~формальний характер. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Беручи до уваги\~\~волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу,\~\~а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дітей порушені не будуть,\~\~суд вважає за доцільне шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Бажання позивачки залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, а тому суд залишає їй прізвище - [PERSON] . Щодо позовної вимоги про залишення на проживання неповнолітньої дитини разом з матір`ю, судом встановлено наступне. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оскільки,\~\~на момент розгляду справи, син подружжя,\~ [PERSON] , [INFO] , досяг чотирнадцяти років, він вправі\~\~визначати\~\~місце свого проживання самостійно. А тому,\~\~в\~\~частині\~\~позовних вимог щодо залишення неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який на час розгляду справи досяг 14-річного віку,\~на\~\~проживання з\~позивачкою\~слід відмовити. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 24, 105, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved