Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з\~позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначив,\~що 19.05.2018 року зареєстрував шлюб із відповідачкою у виконавчому комітеті Конятинської сільської ради, Путильського району, Чернівецької області, актовий запис №05. За час спільного проживання в шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося невдалим, спільне\~життя не склалось через несумісність характерів та поглядів на життя, у них немає спільних уподобань та інтересів,\~що призвело до припинення ведення спільного господарства, разом не проживають з березня 2022 року, подружніх відносин не підтримують, їхня сім`я розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. 17.05.2022 року ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 09.06.2022 року. 24.05.2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування зустрічного позову посилається на те, що в період спільного проживання в шлюбі з позивачем за первісним позовом [PERSON] у них [INFO] народилась дочка [PERSON] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини [PERSON] повністю усунувся від виконання свої батьківських обов`язків пов`язаних з утриманням дитини. [PERSON] являється молодою фізично здоровою людиною, без будь-яких фізичних вад здоров`я. Регулярно їздить на заробітки за кордон. Інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує. На утриманні непрацездатних членів сім`ї немає, а тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Просить суд стягнувати зі [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 22.06.2022 року ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області первісний та зустрічний позов об`єднано в одне провадження. Здійснено перехід до розгляду цивільної справи за правилами загального позовного провадження. 11.07.2022 року до Путильського районного суду Чернівецької області від [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву відповідно до якого, останній зустрічний позов визнає частково, а саме згідний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання [PERSON] не з`явився від нього до суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги по первісному позову підтримує в повному обсязі, позовні вимоги зустрічного позову визнає частково, а саме згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1500 грн. В судове засідання [PERSON] не з`явилася від неї до суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги за первісним позовом визнає в повному обсязі, також просить суд після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги зустрічного позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.05.2018 року у виконавчому комітеті Конятинської сільської ради, Путильського району, Чернівецької області, актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . \~За час спільного проживання в шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На даний час сторони не підтримують подружні стосунки, вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, між ними немає взаєморозуміння, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їхньої дитини. Відповідно до частини другої\~статті 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині першій\~статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України\~закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень\~статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Згідно\~Постанови\~Пленуму Верховного Суду України\~від 21 грудня 2007\~ N11\~ проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до вимог\~статті 112 СК України, якою визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, сторони спільно не проживають з березня 2022 року, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки не підтримують, а відтак, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої малолітньої дитини, що має істотне значення, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1\~ст. 113 СК). З огляду на заяву відповідачки, після розірвання шлюбу останній слід відновити дошлюбне прізвище [PERSON] . Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо зустрічних позовних вимог слід зазначити наступне. Положеннями частини другої\~статті 51 Конституції України\~закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно вимог\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою\~статті 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Враховуючи те, що домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дитини. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до абз. 4 п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18). Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів. Згідно з ч.1\~ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із змісту\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 липня складає -\~2201 гривень, 50 відсотків від цієї суми становитиме 1100, 50 грн. Суд відхиляє аргумент позивачки, що із відповідача повинні стягуватись аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, оскільки нею не зазначено обґрунтований розмір таких витрат на дитину у щомісячному розмірі, з врахуванням рівності обов`язку батьків на утримання дитини. Доказів того, що відповідач має достатність заробітку (доходу), чи наявність у власності відповідача нерухомості чи іншого цінного майна, що могло бути взято судом до уваги при вирішенні спору, позивачем за зустрічним позовом суду не надано. Твердження позивачки за зустрічним позовом [PERSON] про той факт, що [PERSON] регулярно їздить на заробітки за кордон, що свідчить про спроможність останнього сплачувати аліменти на утримання дитини в тому розмірі, якому просить позивачка, не підтверджується належними доказами. Беручи до уваги вище наведене, суд при визначення розміру аліментів враховує, що позивачкою не надано належного обґрунтування стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі саме 4000,00 грн., не доведено в повній мірі обставин, на які вона посилається у позовній заяві, не надано належних доказів на підтвердження можливості сплати відповідачем вказаних коштів щомісячно, суд, на підставі викладеного,

Outcome: partial