Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2021 року звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 серпня 2009 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №753. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони втратили почуття любові та поваги, між ними відсутнє взаєморозуміння. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на життя. З листопада 2020 року сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2021 року, у вказаній цивільній справі визначено головуючим суддею суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 24 червня 2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 18 серпня 2021 року ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська сторонам у справі надавався строк для примирення тривалістю шість місяців. Провадження у справі було зупинено до закінчення строку для примирення, тобто до 18 лютого 2022 року. 23 лютого 2022 року ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська провадженні у цивільній справі було поновлено. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої просив здійснити розгляд цивільної справи без його участі. Заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Зазначив про відсутність між ним та позивачем спору про поділ майна та місце проживання їх спільних дітей. Відповідач [PERSON] в судові засідання, які були призначені на 23.03.2022 року, 27.04.2022 року, 02.06.2022 року, 04.07.2022 року та 23.08.2022 року, не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 22 серпня 2009 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») уклали шлюб, який зареєстровано Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 753, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Позивач та відповідач мають спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9, 10). Між позивачем та відповідачем відсутній спір про поділ майна та місце проживання спільних дітей. Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, з листопада 2020 року сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] не заявлено клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище відповідача не змінювати. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved