Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

25.01.2022 року заявник [PERSON] звернувся в Корабельный районний суд м. Миколаєва з заявою, в якій просив встановити юридичний факт - факт належності його батькові [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в місті Миколаєві, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , правовстановлюючого документу - Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до п`яти включно, посвідченого нотаріусом Другої Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Гусаренком І.М. від 12.02.1965 р., зареєстрованого в реєстрі за № 228. Заява мотивована тим, що [INFO] в місті Миколаєві помер батько позивача [PERSON] , [INFO] [PERSON] був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . Заявник, [PERSON] , народився [INFO] в місті Миколаєві Миколаївської області, його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Протягом тривалого часу (фактично з 1971 р. і по день смерті батька) [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, перебували у фактичних шлюбних відносинах (у зареєстрованому шлюбі батьки ніколи не перебували). Батько заявника, [PERSON] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 27.12.1972 р. та знятий з реєстрації місця проживання за вказаною адресою 27.08.2021 р. у зв`язку зі смертю. Мати заявника зареєстрована за вищевказаною адресою також з 27.12.1972 р. і дотепер. Після смерті батька заявника, [PERSON] , відкрилася спадщина у вигляді цілого житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (колишні адреси: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ). Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю [PERSON] на праві власності на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до п`яти включно, посвідченого нотаріусом Другої Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Гусаренком І.М. від 12.02.1965 р., зареєстрованого в реєстрі за №228. 23.05.1990 р. право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано за [PERSON] в Комунальному підприємстві "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації". Земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності була надана [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої міської Ради депутатів трудящих Миколаївської області №121 від 28.04.1964 р. Згідно вказаного рішення [PERSON] була надана земельна ділянка площею 600 кв. м для індивідуального будівництва по [ADDRESS] ; згідно акту від 23.12.1964 р. відвід земельної ділянки під індивідуальне будівництво за вказаною адресою був виконаний в натурі. Після смерті батька, який не залишив заповіт, заявник звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іваненко Світлани Василівни з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його батька [PERSON] . Проте, у видачі свідоцтва про спадщину за законом на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (колишні адреси: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ) нотаріусом було відмовлено. Вказана обставина обумовлена тим, що заявником подано правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно, а саме: Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до п`яти включно, де прізвище спадкодавця вказано як " [PERSON] ", а згідно свідоцтва про смерть спадкодавець вказаний як " [PERSON] ". З огляду на вказані обставини нотаріусом Іваненко С.В. було рекомендовано заявнику звернутися до суду на предмет вирішення питання: встановлення факту належності правовстановлюючого документу належній особі. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.02.2022 р. відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересовану особу про можливість надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог. В судове засідання заявник та його представник - адвокат Ісаєва Н.П. не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без участі заявника, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Заінтересована особа - приватний нотаріус Іваненко С.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом було встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Заводський районний у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 11.06.2021 року та про що зроблений актовий запис № 625. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.12.1972 р. Жовтневим районним бюро ЗАГС Миколаївської області, актовий запис № 766 від 23.12.1972 р., а також Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 02.10.2021 р., батьком заявника [PERSON] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Після смерті батька заявника, [PERSON] , відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами за [ADDRESS] (колишні адреси: [ADDRESS] , [ADDRESS] ), а також земельна ділянка за кадастровим номером 4810136600:07:043:0005 площею 0.1000 га за названою адресою. Судом встановлено, що вказаний житловий будинок належав спадкодавцю [PERSON] на праві власності на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до п`яти включно, посвідченого нотаріусом Другої Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Гусаренком І.М. від 12.02.1965 р., зареєстрованого в реєстрі за № 228. Право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано 23.05.1990 р. за [PERSON] в Комунальному підприємстві "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" за реєстровим № 1299. Земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності була надана [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої міської Ради депутатів трудящих Миколаївської області № 121 від 28.04.1964 р. "Про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки". Згідно з вказаним рішенням виконавчого комітету Жовтневої міської Ради депутатів трудящих Миколаївської області громадянину [PERSON] була надана земельна ділянка площею 600 кв. м для індивідуального будівництва по [ADDRESS] ; згідно акту від 23.12.1964 р. відвід земельної ділянки під індивідуальне будівництво за вказаною адресою був виконаний в натурі. З копії довідки Комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" Миколаївської міської ради № 2-2302 від 21.12.2021 р. та із копії технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого станом на 21.12.2021р., виданого замовнику технічної інвентаризації [PERSON] , вбачається, що відповідно до архівних матеріалів бюро технічної інвентаризації право власності на нерухоме майно - на житловий будинок [ADDRESS] станом на 28.12.2012 р. дійсно зареєстровано за [PERSON] (частка 1/1) на підставі договору на право забудови, посвідченого Другою Снігурівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 12.02.1965 р., р. №228, зареєстрованого в КП "ММБТІ" 23.05.1990 р., р. №1299. Земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу - 1076,00 кв.м, в тому числі: під будинком, господарськими будівлями - 259,10 кв. м, під двором - 816,90 кв. м. На вказаній земельній ділянці на тепер розташовані наступні будівлі: житловий будинок літ. "А-1" житловою площею - 57,43 кв.м, загальною - 81,08 кв.м, літня кухня літ. "Б", сарай літ. "В", душ літ. "Д", гараж літ. "Ж", вбиральня літ. "К", котельня ліг. "Н", вольєр літ. "О", навіс літ. "П", навіс літ. "Р", навіс літ. "С", вбиральня літ. "Т", навіс літ. "У", навіс літ. "Ф", тамбур до літньої кухні літ. "б", споруди І, 11, 12, 9; огорожі 1,2, 3, 5, 8. Об`єкти самочинного будівництва на вказаній земельній ділянці відсутні. Згідно з копією архівної довідки № Є-255/03-06 від 19.03.2021 р., виданої Державним архівом Миколаївської області, та копії довідки КП "ММБТІ" № 2-2302 від 21.12.2021р. вулиця [PERSON] перейменована з вулиці Ленінградська згідно з розпорядженням Миколаївської обласної державної адміністрації від 21.05.2016 р. № 197-р. Рішенням виконкому Миколаївської міської Ради депутатів трудящих від 20.08.1974 р. № 907 "Про перейменування вулиць у Корабельному районі міста Миколаєва" вулиця Спортивна перейменована на вулицю Ленінградська. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 761 від 25.08.2021р. "Про зміну та надання адрес і внесення змін до рішень виконкому міської ради" житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] ), який належав [PERSON] , була надана така адреса: [ADDRESS] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іваненко С.В. від 14.12.2021 за № 205/02-14, заявнику [PERSON] було роз`яснено, що видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами за [ADDRESS] (колишні адреси: [ADDRESS] , [ADDRESS] - не має можливості. Вказана обставина обумовлена тим, що заявником подано правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно, а саме: Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до п`яти включно, посвідченого нотаріусом Другої Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Гусаренком І.М. від 12 лютого 1965 року за реєстровим № 228, де прізвище спадкодавця вказано як « [PERSON] », а по свідоцтву про смерть спадкодавець вказаний як « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). На підставі наявних матеріалів справи та наданих копій документів, судом встановлено, що наявна розбіжність в написанні прізвища батька заявника [PERSON] ( [INFO] ), який помер [INFO] , зокрема в Договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до п`яти включно, посвідченого нотаріусом Другої Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Гусаренком І.М. від 12 лютого 1965 року за реєстровим № 228, прізвище спадкодавця вказано як « [PERSON] », на відміну від інших, наявних у матеріалах справи документах, зокрема у Свідоцтві про смерть спадкодавець вказаний як « [PERSON] ». Така обставина перешкоджає заявнику [PERSON] , як спадкоємцю після смерті батька, в оформленні права власності на спадкове майно та іншого порядку і можливості встановити факт належності померлому Договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до п`яти включно, посвідченого нотаріусом Другої Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Гусаренком І.М. від 12 лютого 1965 року за реєстровим № 228, у заявника не має. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів для можливості оформлення заявником своїх спадкових прав, суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved