Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

У поданій в суд заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 32885 грн., моральну шкоду в розмірі 30000 грн., витрати на лікування 11291 грн. 42 коп., вартість газобалонного обладнання 10000 грн. та судові витрати в сумі 11923 грн. 20 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 02 лютого 2021 року близько 14:00 години на автодорозі «Городище-Рівне-Старокостянтинів» з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем марки «Opel Vivaro» з державними номерними знаками « [NUMBER] » сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої був пошкоджений автомобіль марки «Dacia Logan» з державними номерними знаками « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . Про настання страхового випадку було повідомлено страхову компанію ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп», якою страхове відшкодування в сумі 100000 грн. перераховано на рахунок позивача. Однак проведеною експертизою, за яку сплачено 1015,20 грн., встановлено, що позивач поніс збитки у вигляді пошкодження його власного транспортного засобу на суму 132885 грн., що на 32885 грн. більше, ніж отримане страхове відшкодування. Також у зв`язку з погіршанням стану здоров`я внаслідок ДТП позивач з 17 лютого 2021 року по 01 березня 2021 року перебував на лікуванні та витратив 11291,42 грн. Крім того на належний позивачу автомобіль було встановлено газобалонне обладнання вартістю 10000 грн., яке внаслідок ДТП стало непридатним до використання. Пошкодження автомобіля призвело до порушення нормального ритму життя позивача, який тривалий час відчував сильне душевне хвилювання, чим завдано йому моральної шкоди в сумі 30000 грн. На виконання ухвали суду від 16 листопада 2021 року позивачем додатково сплачено судовий збір в сумі 908 грн. та 09 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та в справі відкрито провадження. У відзиві відповідач просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог, мотивуючи тим, що страховим полісом ліміт відповідальності передбачено в розмірі 130000 грн., однак позивач погодився на страхову виплату в сумі 100000 грн. та доказів недостатності страхової виплати для повного відшкодування матеріальної шкоди не надав, а висновок експертного дослідження є суперечливим. Спричинення шкоди транспортному засобу, яка повністю відшкодована, не могла призвести до виникнення моральної шкоди в розмірі 30000 грн., який позивачем необґрунтований. Доказів завдання внаслідок ДТП шкоди здоровю позивача не надано, а довідка лікарі не підтверджує причинний зв`язок з настання таких наслідків та лікування, яке розпочалося через два тижні після події. У відповіді на відзив позивач не погодився з наведеними відповідачем доводами. У судовому засіданні представник позивача в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали з наведених у відзиві мотивів, просять у задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що 02 лютого 2021 року близько 14:00 години на автодорозі «Городище-Рівне-Старокостянтинів» Н-25 186км+700м за участі водія [PERSON] , який керував автомобілем марки «Opel Vivaro» з державними номерними знаками « [NUMBER] », сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої був пошкоджений автомобіль марки «Dacia Logan» з державними номерними знаками « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] , який належить останньому. Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 березня 2021 року, що набрала законної сили, [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу. Указані вище обставини відповідачем не оспорюються. А відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля марки «Opel Vivaro» на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» за полісом №ЕР-200726156 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким страхова сума за шкоду, заподіяну майну потерпілого, визначено у розмірі 130000 грн., франшиза 0. 25 лютого 2021 року за заявою [PERSON] від 19 лютого 2021 року про досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, страховою компанією ПрАТ «УСК\~«Княжа вієнна\~іншуранс груп» здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 100 000 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №ЗР019152. Зазначений розмір страхового відшкодування розраховано на підставі розрахунку AUDATEX та з урахуванням передбаченого розміру франшизи 0 грн., застосування коефіцієнту фізичного зносу та передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вимог, за якою загальна вартість відновлювального ремонту становить 177773,07 грн., яка не передбачає ремонт (відновлення) газобалонного обладнання. Актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 08 лютого 2021 року зафіксовано лише наявну деформацію газового балону, а не пошкодження (знищення) всього газобалонного обладнання первинною вартістю 10000 грн., яке стало непридатним до використання. При цьому вартість деформованого балону чи відновлювальних цієї установки робіт не визначено. Згідно висновку експертного дослідження №14СЕ-19/123-21/5336-АВ, поведеним Хмельницьким НДЕКЦ МВС України, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Dacia Logan» з державними номерними знаками « [NUMBER] » в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02 лютого 2021 року станом на момент ДТП становить 132885,18 грн. Указані експертні висновки щодо розміру завданих збитків відповідачем належними у розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України доказами не спростовано, а підстави для визнання їх неналежними відсутні. Частиною 1 ст.1166\~ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України). Згідно зі ст.1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 28, 29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до частин 1, 2 ст.22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 Верховний Суд зазначив, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Сторонами у справі не оспорюється факт дорожньо-транспортної пригоди, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 100000 грн. Вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує ліміт відповідальності страховика та відомості про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивача, в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, з розміром страхової виплати позивач погодився та не заявив вимоги про повне відшкодування заподіяної страхувальником забезпеченого транспортного засобу майнової шкоди, з урахуванням загального розміру ліміту відповідальності страховика. За таких обставин, суд дійшов висновку, що не можна покладати відповідальність на винну особу в розмірі, що не перевищує ліміт відповідальності страховика, а тому з відповідача підлягає до стягнення лише різниця між розміром завданих збитків та вказаним в полісі розміром страхового відшкодування майнової шкоди, тобто (132885,18 - 130000) 2885,18 грн. Відповідно до частини 1, 2 ст.23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. З роз`яснень, які містяться в п.9 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» вбачається, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Ураховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача внаслідок пошкодження належного йому майна, ступінь вини відповідача, та із застосуванням принципів розумності і справедливості суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на відшкодування моральної шкоди 3000 грн. З виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що [PERSON] перебував на лікуванні в КНП «Білогірська багато профільна лікарня» з 17 лютого 2021 року по 01 березня 2021 року зі скаргами на хворобу, на яку хворіє декілька років, та погіршанням стану з 02 лютого 2021 року після ДТП. Однак доказів на підтвердження понесення витрат на лікування в сумі 11291,42 грн. позивачем суду не надано, а вказана вище виписка з медичної карти такі відомості не містить. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача до стягнення на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 89,82 грн. (7%). На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved