Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати недійсним договір дарування квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений 06.04.2008 року приватним нотаріусом КМНО Ткаченко В.Л. за реєстровим №253, укладений між [PERSON] та [PERSON] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1526149880000. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в період з 05.04.2018 року по 19.04.2018 року він перебував на стаціонарному лікуванні у Державному заклад «Всеукраїнський клінічний медико-реабілітаційний кардіохірургічний центр Міністерства охорони здоров`я України». Після лікарні, до кінця листопада 2018 року [PERSON] проживав у сестри [PERSON] ( [PERSON] ), після чого у своєї племінниці [PERSON] . В подальшому, позивачу стало відомо, що його квартира належить на підставі договору дарування відповідачу [PERSON] , яка є донькою його племінниці. Позивач дізнався адресу нотаріуса, у якого був посвідчений вказаний договір, та 11.02.2019 року приватний нотаріус КМНО Ткаченко В.Л. за заявою позивача видала йому копію договору. Відповідно до копії договору дарування від 06.04.2018 року, між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ткаченко В.Л., реєстровий №253. Позивач стверджує, що договір дарування не укладав та не підписував. Під час укладання договору дарування від 06.04.2018 року, знаходився на лікуванні в Державному закладі «Всеукраїнський клінічний медико-реабілітаційний кардіохірургічний центр Міністерства охорони здоров`я України», який знаходиться на відстані 24,7 км. від робочого місця нотаріуса. Вважає, що підпис на договорі зроблений не ним, а іншою особо та є підробленим. З вказаного приводу позивач подав заяву про вчинення кримінального правопорушення, про що Солом`янським УП ГУ НП внесені відомості до ЄРДР №12019100090006236 за ознакам вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 358 КК України. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.07.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.07.2019 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено. 04.09.2019 року від представника [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2019 року у задоволенні клопотання представника позивача відмовлено. 06.09.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що позивачем не надано доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, а саме висновку експерта, який би підтверджував що підпис на договорі дарування від 06.04.2018 року не належить [PERSON] . На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. Також від представника відповідача надійшло клопотання про призначення цивільної справи до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09.09.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення цивільної справи до розгляду в порядку загального позовного провадження. 24.10.2019 року від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. 18.03.2020 року від [PERSON] надійшло клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.04.2020 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу. 10.09.2020 року справу повернуто до суду для вирішення клопотання експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. 09.11.2020 року надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення судової експертизи. 17.11.2020 року від [PERSON] надійшло клопотання про залучення її до участі у справі в якості правонаступника [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.11.2020 року зупинено провадження у справі до залучення у справі правонаступника [PERSON] , який помер [INFO] . 26.02.2021 року на запит суду від Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №657/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] . З матеріалів спадкової справи №657/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що його правонаступниками є [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.03.2021 року поновлено провадження у справі та справу призначено до розгляду в судове засідання. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.03.2021 року виправлено описку в ухвалі суду від 18.03.2021 року. В судовому засіданні 17.05.2021 року [PERSON] та [PERSON] було залучено в якості правонаступників [PERSON] , який помер [INFO] . В судовому засіданні 12.07.2021 року від позивача [PERSON] надійшли клопотання про витребування оригіналів документів для проведення судової почеркознавчої експертизи, про призначення судової почеркознавчої експертизи, про прийняття оригіналів документів для направлення на судову почеркознавчу експертизу. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.07.2021 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу та витребувано докази. 28.10.2021 року надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи. 01.12.2021 року надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи. 28.12.2021 року від приватного нотаріуса КМНО Парфеньонок Т.Є. надійшла копія заповіту від 12.03.2019 року за р.№351 від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] 20.01.2022 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів у справі для проведення експертизи. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.01.2022 року в справі призначено судову почеркознавчу експертизу. 23.06.2022 року до суду надійшла справа з висновком експерта №СЕ-19/111-22/7744-ПЧ від 09.06.2022 року. В судове засідання призначене на 03.08.2022 року позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з виїздом до м. Оріхів Запорізької області. Суд вважає вказане клопотання необґрунтованим, оскільки Оріхівська міська територіальна громада Пологівського району Запорізької області внесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23.07.2022 року. Також, позивачем [PERSON] не надано доказів виїзду у зв`язку з виробничою необхідністю до м. Оріхів Запорізької області, а тому дане клопотання суд розцінює як затягування розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] ( [PERSON] ) в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що сторонами в справі надані пояснення та заперечення, підстави, визначені законом для відкладення розгляду справи та оголошення в ній перерви відсутні, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності позивачів. Від відповідача та її представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Приватний нотаріус КМНО Ткаченко В.Л. в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.04.2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладений договір дарування квартири [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ткаченко В.Л. та зареєстрований в реєстрі за №253. Позивач [PERSON] , який помер [INFO] звернувся до суду з позовом про визнання вказаного договору дарування недійсним посилався на те, що він його не підписував, згоди та повноваження на його укладання і підписання іншій особі не надавав, оскільки у період його укладання, а саме з 05.04.2018 року по 19.04.2018 року він перебував на стаціонарному лікуванні у Державному заклад «Всеукраїнський клінічний медико-реабілітаційний кардіохірургічний центр Міністерства охорони здоров`я України». Правонаступник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частинами 1-3, 5 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правонаступник [PERSON] - [PERSON] посилається на те, що [PERSON] не підписував договір дарування від 06.04.2018 року, та просила визнати його недійсним. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В силу дії ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. В силу дії ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок доказування і подання доказів, а саме: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі ч. 1 ст. 213 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі, а відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 264 Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Судом відповідно до ст. 103 ЦПК України у справі призначено судову почеркознавчу експертизу. Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-22/7744-ПЧ від 09.06.2022 року підпис від імені [PERSON] , [INFO] , виконаний в графі «Дарувальник» розділу «ПІДПИСИ» наданого на дослідження договору дарування квартири [ADDRESS] , посвідчений 06.04.2018 року приватним нотаріусом КМНО Ткаченко В.Л., зареєстрований в реєстрі за №253 - виконаний [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Оцінивши висновок експерта №СЕ-19/111-22/7744-ПЧ від 09.06.2022 року, складеного судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Мацюк-Довбиш О. в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними доказами. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed