Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивачу рекомендовано нотаріусом у судовому прядку успадкувати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який залишився після смерті батька позивача. Крім того, після смерті баби позивача відкрилась спадщина, до складу якого увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться в [ADDRESS] . Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки у документів, який посвідчує право власності Свідоцтві про право власнсоті від 27.11.2000 зазначено об`єкт нерухомості «квартира [ADDRESS] в житловому будинку з надвірними будівлями», а не будинок. Тому нотаріус рекомендував позивачу звернутись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок. Ухвалою суду від 25.03.2022 справу прийнято до провадження судді Коваленка К.В. та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. 03.05.2022 від Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області копію спадкової справи №60935271 (номер у нотаріуса 238) від 14.07.2017 від спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . 20.04.2021 від представника відповідача Баришівської селищної ради надійшло клопотання про визнання позовних вимог, розгляд справи просили здійснювати без участі представника Баришівської селищної ради. 29.04.2021 від Баришівської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при вирішенні питання по даній справі покладались на розсуд суду. У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 959 від 16.08.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. 02.12.2021 ухвалою суду справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С.. 01.02.2022 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. 22.02.2022, 27.04.2022, 12.05.2022, 03.06.2022 від державного нотаріуса Баришівської районної державної нотаріальної контори Малиновської Н.В. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при вирішенні питання по даній справі покладались на розсуд суду. 27.07.2022 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі. Так позивач зазначає, що при реєстрації об`єктів нерухомості була допущена помилка у назві типу об`єкта нерухомості квартира з надвірними будівлями та спорудами замість правильного житловий будинок з будівлями та спорудами. Сторони в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, позовні вимоги визнали в повному обсязі. В матеріалах справи міститься заяви про розгляд справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов піддягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , дід позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13 серпня 2018 року, серія [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області (а.с. 12). За життя [PERSON] склав заповіт від 09.03.2016, яким заповів все своє майно [PERSON] (а.с. 15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що находиться [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] . Вказаний будинок належав спадкодавцю на праві власнсоті, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.12.2013 (а.с. 42 -43). Сезенківська сільська рада Баришівського району Київської області надала довідку № 362 від 07.09.2018 року про те, що згідно упорядкування номерів житлових будинків в селі Власівка, номер житлового будинку по [ADDRESS] змінено на номер [ADDRESS] (а.с. 30). Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується довідкою Баришівської районної державної нотаріальної контори від 13.02.2019 №169/02-14 (а.с. 46). Однак на звернення до Баришівської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини листом № 162/02-14 від 16.02.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок господарськими будівлями та спорудами що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 48). У якості причини відмови нотаріусом зазначається, що у документі, який посвідчує право власності - Свідоцтві про право власності виданого на ім`я спадкодавця 25.11.2000 Сезенківською сільською радою Баришівського району Київської області зазначено об`єкт нерухомості - «квартира», також у цьому листі вказано, що за життя [PERSON] здійснив приватизацію земельної ділянки під вище вказаним об`єктом нерухомості та Позивачем отримано на неї Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Виходячи з вищеописаних розходжень та, на думку нотаріуса, порушень норм земельного законодавства зокрема ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України, нотаріус не може видати свідоцтво на право на спадщину за заповітом на вищеописаний об`єкт нерухомості «квартира» та запропонував спадкоємцю - [PERSON] звернутися до суду про визнання права власності на житловий будинок з господарським будівлями і спорудами, що знаходиться [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , баба позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.01.2020 року, серія [NUMBER] виданим Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 13). За заповітом № 13 від 09.03.2016 року, посвідченим секретарем Сезенківської сільської сади Баришівського району Київської області, спадкодавець [PERSON] все майно належне їй на праві власності заповіла [PERSON] (а.с. 14). Після смерті [PERSON] до складу спадщини увійшов житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами що\~знаходиться в\~ [ADDRESS] .\~ Після звернення до Баришівської районної державної нотаріальної контори про оформлення спадщини листом № 161/02-14 від 16.02.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок господарськими будівлями та спорудами що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 47). Відмова нотаріуса мотивована тим, що при реєстрації об`єктів нерухомості була допущена помилка у назві типу об`єкта нерухомості квартира з надвірними будівлями та спорудами замість правильного житловий будинок з будівлями та спорудами. У відповідності до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або неприйняття її. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст. ст. 335, 376, 392 цього Кодексу. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] є позивач [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Встановлено, що на даний час позивач бажає оформити своє право власності на житловий будинок за адресою: з господарським будівлями і спорудами, що знаходиться [ADDRESS] та житловий будинок: житловий будинок господарськими будівлями та спорудами що знаходиться в [ADDRESS] , за заповітом, однак, не може цього зробити, через допущену помилку у правовстановлюючих документах спадкодавців на спадкове майно, а саме допущена помилка у назві типу об`єкта нерухомості квартира з надвірними будівлями та спорудами замість правильного житловий будинок з будівлями та спорудами. Так, матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власнсоті від 29.08.2000 виданого на ім`я [PERSON] , вказано об`єкт нерухомості «квартира [ADDRESS] житлового будинку з надвірними будівлями» (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про право власнсоті від 26.10.2000 виданого на ім`я [PERSON] , вказано об`єкт нерухомості «квартира [ADDRESS] житлового будинку з надвірними будівлями» (а.с. 11). Таким чином, помилки у правовстановлюючих документах позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої майнові права на спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст. ст. 335, 376, 392 цього Кодексу. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову І практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 Цивільного кодексу України.

Outcome: approved