Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину, згідно якої просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача додаткові витрати на їхню дитину в розмірі 1300, 00 грн щомісячно, до завершення дитиною навчання в школі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач є батьком дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Крім того дитина додатково проходить навчання у репетиторів, а саме навчання з математики, вартість якого щомісячно становить 2000,00 грн та навчання у "Школі англійської мови", вартість якого щомісячно становить 600,00 грн. Ухвалою суду від 08 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12 липня 2022 року. 12 липня 2022 року розгляд справи було відкладено на 18 серпня 2022 року. 26 липня 2022 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву згідно з яким позовні вимоги позивачки відповідач визнає в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В частині задоволенні позову про стягнення з нього додаткових витрат на дитину просить відмовити, у зв`язку з тим, що до додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Відповідач, як батько, ніколи не відмовлявся і не відмовляється від матеріальної допомоги та, по мірі можливості, надавав грошові кошти на утримання та потреби дитини. Крім аліментів, які він сплачував добровільно, купував дитині речі, іграшки, дитячий транспорт, телефон і т.п. Те, що дитина відвідує школу англійської мови та проходить додаткові заняття з математики не є особливими обставинами, в розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України. Позивачка в судове засідання 18.08.2022 не з`явилась, нею було подано заяву про розгляд справи без її участі, у якій також вказано, що позивачка позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання 18.08.2022 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, натомість від його представника 18.08.2022 надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника, поданий відзив підтримують. За змістом ч.2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи позиції сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке. За час спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане повторно Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 24 квітня 2018 року. Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2012 року у справі №1715/16380/12 шлюб між сторонами було розірвано. За змістом ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як стверджується матеріалами справи, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача та останнім не заперечуються позовні вимоги в цій частині. Суд також звертає увагу, що положенням Цивільно-процесуального кодексу визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину. З урахуванням викладеного, а також виходячи з того, що позивачка разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів та необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці, відповідатиме вимогам закону та в першу чергу інтересам дитини та не порушить прав сторін. Статтею 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в розмірі 1300, 00 грн щомісячно, до завершення дитиною навчання в школі, суд зазначає таке. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом та ін.). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Пленум Верховного суду України у п. 18 Постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», звернув увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, згідно ч. 2 ст. 185 СК України. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17. Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Тобто, якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини. Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність. Судом встановлено, що дитина - [PERSON] , [INFO] , проходить додаткові заняття з математики, вартість якиїх складає 2000, 00 грн на місяць. Також, згідно довідки ФОП [PERSON] від 15.02.2022, дитина - [PERSON] , [INFO] , навчається в школі англійської мови "Friends English School", вартість навчання на місяць складає 6000, 00 грн. Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів того, що позивачка погоджувала з батьком додаткові витрати на дитину у вигляді оплати її додаткових занять з математики та навчання у школі англійської мови "Friends English School". Суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на дитину, у вигляді сплати за навчання у мовній школі та за додаткові заняття з математики, оскільки позивачкою в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не надано жодного доказу того, що дитина має здібності до вивчення іноземних мов чи математики, та проходить навчання іноземних мов та математики саме внаслідок існування здібностей, а не для простого вивчення програми шкільного предмету англійської мови та математики. Позивачем не доведено, що такі витрати не будуть покриватися за рахунок аліментів, які сплачуватиме відповідач на утримання дитини. Крім того, дитина проходить навчання іноземних мов та з математики за бажанням матері, тобто за добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачка самостійно, на власний розсуд, обрала заклади для дитини, вартість навчання у яких є значними, що не є крайньою необхідністю чи особливими обставинами в розумінні положень ст. 185 СК України. Також позивачкою не доведено систематичність відвідування дитиною таких занять. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 26.09.2018 року у справі № 761/6933/17 (провадження № 61-30007св18) та у постанові від 29.04.2022 у справі № 761/27222/20 (провадження № 61-8815св21). Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України,\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України,\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992, 40 грн.

Outcome: partial