Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати за\~ним в\~порядку спадкування\~за заповітом,\~право власності\~на будинок\~садибного типу\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~що розташований\~у [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . 23.04.2021 року [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно заповів [PERSON] . Позивач протягом шестимісячного строку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в тому числі домоволодіння в [ADDRESS] ,однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене домоволодіння йому було відмовлено у зв`язку тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні. А тому з метою захисту своїх спадкових прав позивач змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 06.06.2022 року у справі відкрито провадження, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 11.08.2022 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 02.09.2022 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. За неявки сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник позивача [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи провести у відсутності сторони позивача, та задовольнити заявлені позовні вимоги. Представник відповідача, Віньковецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, В. Лужняк, також надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести у відсутності представника селищної ради, та рішення прийняти згідно чинного законодавства. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який був зареєстрований та проживав до дня смерті в [ADDRESS] і був власником цього домоволодіння. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, звернувшись протягом шестимісячного строку до нотаріальної контори, за його заявою відкрита спадкова справа, та він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна - земельні ділянки площами 1,1330 га, 1,1330 га на території Зорянської сільської ради, вклад на рахунку в АТКБ «Приватбанк», трактор FOTON. Вказані обставини підтверджуються паспортом позивача: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] ; заповітом від 23.04.2021 року, згідно якого [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] ; довідкою № 259 від 12.12.2021 року за підписом старости Зорянського старостинського округу Р.Дзюрак, згідно якої [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований в [ADDRESS] , і до дня смерті проживав один; матеріалами спадкової справи № 229-2021, заведеної після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] . Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. До\~складу спадщини\~входять усі\~права та\~обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. (ст. 1217 та ст. 1218). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняв, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння в [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , листом приватного нотаріуса Кухарської Л.А. від 23.05.2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з цим позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до повідомлення КП «БТІ» Віньковецької селищної ради Хмельницької області від 30.05.2022 року № 1-1361, інвентаризація домоволодіння в [ADDRESS] , проводилась 27.09.2017 року, правовстановлюючі документи на ім`я [PERSON] за станом на 01.01.2013 року не видавались. Із виписки з по господарських книг № 179 від 23.05.2022 року за підписом старости Зорянського старостинського округу Р.Дзюрак слідує, що головою домоволодіння в [ADDRESS] , був [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до оцінювального акта КП «БТІ» Віньковецької селищної ради Хмельницької області житловий будинок в [ADDRESS] , був споруджений до 1991 року. Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на домоволодіння в [ADDRESS] , відповідно до закону, однак не провів його державну реєстрацію, через що його спадкоємець [PERSON] не має змоги реалізувати свої спадкові права, та у зв`язку з цим виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved