Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить припинити стягнення з неї аліментів в розмірі ј частини заробітку за судовим наказом Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2022 на утримання сина [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] та змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області віл 17.12.2021 та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття сина, а потім в розмірі ј частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до [INFO] з 26.03.2022 року. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що син [PERSON] з 26.03.2022 року проживає з нею, донька також проживає та перебуває на утриманні позивача. Зміна способу стягнення аліментів буде сприяти забезпеченню інтересів дітей. Відповідач працює, отримує заробітну плату та здатний сплачувати аліменти в передбачуваному законом розмірі. Ухвалою суду від 18.05.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, жодних заяв та клопотань до суду не надав. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. не з`явився в судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що cторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.10.2010 року, який було розірвано рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 22.06.2015. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 12,13). Вищевказаним рішенням суду від 22.06.2015 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття сином [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] , починаючи стягнення з 20.05.2015 року. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17.12.21 (справа № 391/626/21) звільнено [PERSON] від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , призначених за рішенням (справа № 391/405/15-ц) Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 22.06.2015 року. Припинено виконання рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 22.06.2015 року в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення повноліття сином. Змінено спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 22.06.2015 року та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач [PERSON] 20.01.2021 зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.11). Судовим наказом Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2022 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ј заробітку доходу платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з 31.01.2022 до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] (а.с.9). Позивач разом з обома дітьми зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідок про реєстрацію місця проживання особи (а.с.14-15). На даний час діти [PERSON] та донька [PERSON] проживають разом з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою виконкому Компаніївської селищної ради № 390 від 29.03.2022 (а.с.10) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.ч.1,2 ст.179 Сімейного кодексуУкраїни, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що син [PERSON] , 2011 року народження, проживає разом з матір`ю, однак матеріали справи не містять відомостей про те, з якого саме часу син повернувся до матері. Проте, за судовим наказом від 04.02.2022 року, починаючи з 31.01.2022 року, [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина, на користь батька дитини [PERSON] , з яким дитина фактично не проживає. Тобто, син [PERSON] проживає з позивачем у справі, знаходиться на її утриманні, а відповідач, проживаючи окремо від дитини, не приймає участі в її утриманні та одержує при цьому аліменти на утримання сина. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про припинення стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. За відсутності конкретної вказівки в законі щодо часу припинення стягнення аліментів, суд вважає, що стягнення з позивача аліментів має бути припинено з дня набрання рішенням суду у даній справі законної сили. Відповідно, присуджені аліменти на утримання сина [PERSON] , який проживає разом з позивачем у справі, підлягають зміні, з присудженням їх стягнення з відповідача на користь позивача виходячи з наступного. Згідно з вимогами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. На підставі статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України у справі №143цс13 від 05.02.2014 року, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, право вибору способу стягнення аліментів, а також право вимагати зміни способу стягнення аліментів, належить тому з батьків, з ким проживає дитина, тобто стягувачу аліментів. Враховуючи обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений статтею 180 СК України та вимоги статті 182 СК України, оскільки син [PERSON] на даний час знову проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, суд дійшов висновку, що відповідач, як особа працездатного віку, спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у частці від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо строку, з якого позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, а саме з 26.03.2022, судом враховано п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно якого у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, зобов`язання позивача у справі про стягнення аліментів за судовим наказом також припиняються саме з дня набрання рішенням суду законної сили про припинення стягнення аліментів. За таких обставин, позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів підлягають задоволенню частково, а саме з часу набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за вимогу про припинення стягнення аліментів в розмірі 992,40 грн., а також на користь держави за вимогу про зміну способу стягнення аліментів в розмірі 992,40 грн. Відповідно до статей 180, 181, 182, 183, 192 СК України,

Outcome: partial