Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

У травні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дочку сторін [PERSON] , [INFO] , у розмірі "...однієї третини 1 / 4 частки заробітку (доходу)..." відповідача щомісячно. Позов обгрунтований тим, що сторони перебувають у шлюбі, який виявився невдалим, шлюбно-сімейні відносини припинені, відповідач, який працює в ТОВ "Білагро", не надає матеріальної допомоги на дочку, яка проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] (повідомлення виконкому Білоцерківської сільської ради Миргородського району від 23 травня 2022 року), на вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, яке вручене 10 червня 2022 року, відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. \~ \~ \~ \~ Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа\~ рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі\~\~№800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження\~\~№11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі\~\~№10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Позивач згідно позовної заяви заявлені вимоги підтримує, відповідач до суду не з"явився без повідомлення причин, інші заяви та клопотання сторін станом на 12 серпня 2022 року відсутні, що є підставою для розгляду справи за відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до ст.51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до копії свідоцтва про народження від 26 квітня 2017 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , останні перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2017 року. Сторони повинні утримувати [PERSON] до досягнення нею повноліття відповідно до ст.180 СК України, позивач вправі звернутися до суду з даним позовом. Статтею 182 СК України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів,-стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачем заявлений позов про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Статтею 7\~Закону України\~Про Державний\~бюджет України\~на 2022\~рік установлений\~у 2022\~році прожитковий\~мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 грн., з 1 липня - 2201 грн., з 1 грудня - 2272 грн.. Як зазначено вище мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини, а не достатні для повноцінного її розвитку. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами\~СК України, так і ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини\~\~від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України, працездатний стан сторін, що позивачем та відповідачем у встановленому порядку не спростовано, і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача, даний розмір аліментів не порушує баланс інтересів сторін з огляду на утримання дитини позивачем. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Згідно п.3\~ч.1\~ст.5\~Закону України\~Про судовий\~збір від\~сплати судового\~збору під\~час розгляду\~справи в\~усіх судових\~інстанціях звільняються\~позивачі-\~у справах\~про стягнення\~аліментів,\~оплату додаткових\~витрат на\~дитину,\~стягнення неустойки\~(пені)\~за прострочення\~сплати аліментів,\~індексацію аліментів\~чи зміну\~способу їх\~стягнення,\~а також\~заявники у\~разі подання\~заяви щодо\~видачі судового\~наказу про\~стягнення аліментів,\~що є\~підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 992 грн. 40 коп судового збору.\~ Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved