Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Заявник звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у 1975 році між ним, [PERSON] ) та [PERSON] було укладено шлюб. 28 грудня 1990 року даний шлюб було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , з відповідним записом № 431 в Грузинській СРСР у м. Тбілісі. Зазначене свідоцтво про розірвання шлюбу було видано на ім`я [PERSON] , проте в той час він не вбачав необхідності в отриманні такого свідоцтва та не звернувся до відповідного РАГСУ для його отримання на своє ім`я. У березні 2022 року він звернувся до Миргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), з метою реєстрації шлюбних відносин з [PERSON] , однак після перевірки документів його було зобов`язано надати свідоцтво про розірвання шлюбу, видане саме на його ім`я [PERSON] та відмовлено в прийнятті заяви про реєстрацію шлюбу. Впродовж 32 років він не підтримує зв`язку із колишньою дружиною, яка переїхала до російської федерації та спільних дітей у них немає. На даний час заявник проживає в м. Миргороді в цивільному шлюбі з іншою жінкою, з якою має намір укласти шлюб, однак у нього відсутня можливість підтвердити розірвання попереднього шлюбу. У судове засідання заявник не з`явився, в поданій заяві просив розгляд справи провести без його участі та задовольнити вимоги в повному обсязі (а.с. 22). Представник заінтересованої особи Миргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, направив заяву в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника, заперечень по справі не мають (а.с. 21). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , громадянин США, проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено копією посвідки на постійне проживання, серія [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , виданої 24 липня 2015 року (а.с. 4). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що 28.12.1990 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та зроблено відповідний актовий запис № 431, після реєстрації розірвання шлюбу чоловіку присвоєно прізвище « [PERSON] », а дружині « [PERSON] » (а.с. 5). Зазначене свідоцтво видане на ім`я [PERSON] . При цьому, реєстрація розірвання шлюбу у відношенні заявника не здійснена, оскільки він за отриманням свідоцтва до органу реєстрації актів цивільного стану не звертався. Встановлення факту, що має юридичне значення заявнику необхідне для укладення повторного шлюбу. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи в порядку окремого провадження про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що обставини, які викладені заявником у заяві знайшли своє підтвердження у наданих суду доказах, а тому суд вважає за можливе встановити факт розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , що був здійснений 28 грудня 1990 року, актовий запис № 431, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . На підставі викладеного та

Outcome: approved