Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради, [PERSON] третя особа: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про скасування рішення Черкаської міської ради та рішення про право власності. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 17.07.2020 року вона звернулась до Черкаської міської ради із заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,085 га в [ADDRESS] та [PERSON] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та (присадибна ділянка). Згода на розробку вказаного проекту була отримана нею через місяць за принципом мовчазної згоди. 18.08.2020 року вона повідомила Черкаську міську раду про використання нею права на мовчазну згоду та укладання договору про розробку документації із землеустрою. 28.09.2020 року у своєму листі № 01-03/37758 Черкаська міська рада підтвердила факт застосування принципу мовчазної згоди та повернула їй заяву від 17.07.2020 року разом з додатками. На підставі проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки 30.12.2020 року було сформовано земельну ділянку з кадастровим номером № 71101367:02:020:0924 за адресою: [ADDRESS] . В подальшому вона 21.05.2021 року через ЦНАП звернулась до Черкаської міської ради із заявою про затвердження документації із землеустрою та безоплатну передачу у власність вказаної земельної ділянки. 21.07.2021 року Черкаською міською радою було підготовлено проект рішення № 1469-9-3 Про передачу їй у власність земельної ділянки. Однак, її заява Черкаською міською радою розглянута не була, ні негативного, ні позитивної відповіді зі свого питання вона отримала, тому вважає, що Черкаська міська рада допустила бездіяльність, оскільки не прийняла у встановлений законом строк рішення за наслідками розгляду поданого погодженого проекту землеустрою. Крім того, позивач зазначає, що їй відомо, що 09.02.2021 року рішенням Черкаської міської ради № 3-325 громадянці [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки по [ADDRESS] орієнтовною площею 0,1 га. 01.07.2021 року розглянувши звернення [PERSON] . Рішенням Черкаської міської ради № 6-63 внесено зміни до рішення Черкаської міської ради № 3-325 від 09.02.2021 та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки по [ADDRESS] . Тобто відносно тієї земельної ділянки, яка вже була сформована та зареєстрована 30.12.2020 року на підставі проекту позивача, та про надання якої у власність 21.05.2020 звернулась остання до Черкаської міської ради. В подальшому 12.07.2021 року [PERSON] звернулась до Черкаської міської ради з заявою про затвердження документації із землеустрою та безоплатну передачу у власність земельної ділянки площею 0,85 га в [ADDRESS] . 14.07.2021 року Черкаською міською підготовлено проект рішення № 1421-9-3 «Про передачу вказаної земельної ділянки у власність громадянці [PERSON] » (вільна земельна ділянка, член сім`ї померлого учасника АТО). 29.07. 2021 року рішенням Черкаської міської ради № 8-146 було передано [PERSON] вказану земельну ділянку безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). 10.08.2021 року [PERSON] було зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку. Позивач в позові зазначає, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером № 71101367:02:020:0924, державна реєстрація вказаної земельної ділянки відбулась на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 30.12.2020 року, розробленим ФОП [PERSON] . Станом на 30.12.2020 року [PERSON] навіть не отримала ще дозволу на розроблення такого проекту, оскільки дозвіл їй було надано лише 01.07.2021 року. Отже є очевидним те, що спірна земельна ділянка не була сформована на підставі проекту [PERSON] , оскільки остання отримала дозвіл на розроблення проекту лише через 6 місяців після виготовлення того проекту, який став підставою для державної реєстрації спірної земельної ділянки. Вважає рішення Черкаської міської ради від 29.07.2021 року № 8-146 незаконним, та таким, що підлягає скасуванню, оскільки Черкаська міська рада умисно та протиправно зволікала з вирішенням питання про надання їй у власність земельної ділянки, в той же час надала її особі, яка звернулась пізніше, та підставі чужого проекту землеустрою. Просить визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради № 8-146 від 29.07.2021 року «Про передачу земельної ділянки у власність по [ADDRESS] [PERSON] (вільна земельна ділянка, член сім`ї померлого учасника АТО)», та скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно № 59847079 від 16.08.2021 року. Також просить сягнути судові витрати з відповідача. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.10.2021 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В ході розгляду справи позивач змінила предмет спору та просила визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради № 10-83 від 30.09.2021 року «Про відмову їй у передачі земельної ділянки у власність по [ADDRESS] (вільна земельна ділянка)». Визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради № 8-146 від 29.07.2021 року «Про передачу земельної ділянки у власність по [ADDRESS] [PERSON] (вільна земельна ділянка, член сім`ї померлого учасника АТО)», та скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно № 59847079 від 16.08.2021 року. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.01.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] адвокат Шимановський А.В. уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник відповідача Черкаської міської ради Прокопчук А.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. 29.11.2022 року представник Черкаської міської ради Волкович Ю.О. 29.11.2022 року надала до суду відзив, в якому зазначає, що Черкаська міська рада позовні вимоги не визнає та заперечує проти його задоволення, вважає вимоги позивачки безпідставними, оскільки позивачем не доведено в чому саме полягає незаконність рішення прийнятого на користь [PERSON] . Вважає, що посилання позивача на час виготовлення проекту із землеустрою та той факт, що проект із землеустрою на підставі якого земельна ділянка сформована в державному земельному кадастрі виготовлений [PERSON] не доводить та не спростовує незаконність рішення Черкаської міської ради № 8-146 від 29.07.2021 прийнятого на користь [PERSON] . Отже, позивачем не доведено якому саме нормативно-правовому акту не відповідає оскаржуване рішення. Таким чином рішення прийняте Черкаською міською радою на сесії у відповідності до чинного законодавства та в межах повноважень. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні,. 29.12.2021 року нею скеровано до суду відзив, в якому зазначає, що відповідач [PERSON] реалізувала процедуру безоплатного отримання земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації на підставі статі 118 ЗК України. Позивачем не наведено, які саме її права на земельну ділянку порушені, так як станом на момент спірного рішення № 8-146 від 29.07.2019 у позивача не було зареєстрованих прав на земельну ділянку, а лише розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку, що не означає автоматичного надання її у власність. В судовому засіданні представник відповідача неповнолітньої [PERSON] [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що її доньці виділена земельна ділянка як члену сім`ї померлого учасника АТО. В судовому засіданні представник третьої особи органу опіки та піклування Черкаської міської ради Постолюк Т.А. просила в позові позивачу відмовити враховуючи інтереси неповнолітньої. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що\~передбачені\~Конституцією\~та\~законами України. В судовому засіданні встановлено, що 17.07.2020 року [PERSON] звернулася до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради із заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,085 га в [ADDRESS] та [PERSON] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та (присадибна ділянка). З матеріалів справи вбачається, що 18.08.2020 року [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] із заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй вказаної земельної ділянки безоплатно у власність відповідно до заяви № 01-03/37758 від 17.07.2020 р. та статті 118 ЗК України. 18.08.2020 року [PERSON] повідомила Черкаську міську раду про використання нею права на мовчазну згоду та укладання договору про розробку документації із землеустрою. 28.09.2020 року у своєму листі № 01-03/37758 Черкаська міська рада підтвердила факт застосування принципу мовчазної згоди та повернула [PERSON] заяву від 17.07.2020 року разом з додатками. Рішенням Черкаської міської ради № 10-83 від 30.09.2021 року відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] , громадянки [PERSON] . В той же час, в подальшому рішенням Черкаської міської ради № 3-325 від 09.02.2021 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки по [ADDRESS] (вільна земельна ділянка, член сім`ї померлого учасника АТО), орієнтовною площею 0,1000 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 01.07.2021 року рішенням Черкаської міської ради № 6-63 від 01.07.2021 року внесено зміни до рішення Черкаської міської ради від 09.02.2021 № 3-325 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку по [ADDRESS] громадянці [PERSON] (вільна земельна ділянка, член сім`ї померлого учасника АТО)», а саме в назві та по всьому тексту рішення змінити « [PERSON] , 27» на « [PERSON] , 31». 12.07.2021 року [PERSON] звернулася до Управління центру надання адміністративних послуг департаменту управління справами Черкаської міської ради із заявою про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , площею 0,0850 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням Черкаської міської ради № 8-146 від 29.07.2021 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] , громадянки [PERSON] , та передано останній у власність вказану земельну ділянку площею 0,0850 га (кадастровий номер 7110136700:02:020:0924) безоплатно для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 10.08.2021 року зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку, що підтверджується наявною в матеріалах справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 275749827 від 20.09.2021 року. Згідно ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до\~статті 14 Конституції України\~земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами\~ЗК України. Згідно із частиною першою\~статті 3 ЗК України\~земельні відносини регулюються\~Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до частини другої\~статті 4 ЗК України\~завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Частиною першою ст. 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; Д0 виділення в натурі (на місцевості) належної їм частки (паю). Статтями\~116,\~118 ЗК України\~визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. У відповідності до ч. 1\~ст. 116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян, провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації, державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч.3\~ст. 116 ЗК України). Статтею 118 ЗК України\~встановлено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~ст. 122 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 121 Земельного кодексу України\~Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара. Згідно до ч. 3\~ст. 123 ЗК України\~відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Із викладеного встановлено, що [PERSON] реалізувала процедуру безоплатного отримання земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації на підставі ст.118 ЗК. України. Частинами першою, другою\~статті 152 ЗК України\~передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до частин другої, п`ятої\~статті 158 ЗК України\~виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами й за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Отже, звертаючись до суду з позовом щодо скасування рішення суб`єкту владних повноважень позивач має довести крім незаконності спірного рішення також те, на якій підставі та з якого моменту ним набуто суб`єктивне матеріальне право або законний інтерес, на захист якого подано позов, а також факт порушення спірним рішенням вказаного права чи інтересу. Враховуючи наведене, виключно рішення органу місцевого самоврядування про надання у користування земельної ділянки є правовстановлюючим документом, на підставі якого у встановленому законом порядку виникає право користування земельною ділянкою. В судовому засіданні встановлено, що 19.08.2020 року [PERSON] звернулася до Черкаської міської ради з заявою в якій просила залишити без розгляду та повернути на доопрацювання справу № 01-03/37758 від 17.07.2020 року. Дана за заява зареєстрована в Черкаській міській раді. 02.11.2020 року [PERSON] ( член сім`ї загиблого в АТО), в інтересах якої діяла її мати [PERSON] , звернулася з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність. Рішенням Черкаської міської ради № 3-325 від 09.02.2021 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки по [ADDRESS] (вільна земельна ділянка, член сім`ї померлого учасника АТО), орієнтовною площею 0,1000 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 01.07.2021 року рішенням Черкаської міської ради № 6-63 від 01.07.2021 року внесено зміни до рішення Черкаської міської ради від 09.02.2021 № 3-325 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку по [ADDRESS] громадянці [PERSON] . Відповідно правової позиції викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 22.01.2019 № 371/957/16-а, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Таким чином, в судовому засіданні не знайшли доводи позивача щодо умисного та протиправного зволікання Черкаською міською радою з вирішенням питання про надання [PERSON] у власність земельної ділянки, в той же час надавши її у власність особі, яка звернулась пізніше, на підставі чужого проекту землеустрою. Суду також не надано належних і допустимих доказів факту порушення права позивача на спірну земельну ділянку з боку відповідача. Згідно з\~ст. 158\~ЗК України визначено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене суд вважає, що при прийнятті рішення Черкаської міської ради № 10-83 від 30.09.2021 року «Про відмову [PERSON] у передачі земельної ділянки у власність по [ADDRESS] (вільна земельна ділянка)», та рішення Черкаської міської ради № 8-146 від 29.07.2021 року «Про передачу земельної ділянки у власність по [ADDRESS] [PERSON] (вільна земельна ділянка, член сім`ї померлого учасника АТО)» Черкаська міська рада діяла в межах своєї компетенції та у відповідності з вимогами законодавства передаючи [PERSON] земельну ділянку у власність, оскільки станом на день винесення Черкаською міською радою вказаного рішення № 8-146 від 29.07.2019 у [PERSON] не було зареєстровано прав на земельну ділянку , а лише розроблений проект землеустрою на ділянку, що не означає автоматичним наданням її у власність позивачки. Отже, оскаржуване позивачкою рішення прийняте в межах і у спосіб передбачений Законами. З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed