Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

АТ «Державний ощадний\~банк\~України",\~в\~особі\~філії -\~Вінницького\~обласного\~управління АТ\~«Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В позовній заяві зазначено, що 09.09.2019 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Додатком №1 до договору передбачено встановлення максимальних параметрів кредитування в розмірі кредиту до 250000, 00 грн. із сплатою 38% річних, а в разі перевищення витратного ліміту по поточному рахунку\~60%. Згідно п.3.2. заяви на встановлення, клієнт просить надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) на картковий рахунок № IBAN: [NUMBER] в межах встановлення максимальних параметрів кредитування, а бажаний розмір кредиту\~100 000,00 грн. Відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 82\~400,00 грн. Останнє зарахування коштів на картковий рахунок для погашення кредиту відбулося 25.09.2020 року, погашення комісії відбулося 05.07.2021 року. [PERSON] використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасив борг, тому станом на 22.11.2021року заборгованість відповідача перед банком становить 93570,27 грн. Дана сума складається з: заборгованості за кредитом (основним боргом)\~82\~312,36 грн. проценти та комісія за користування кредитом\~- 8174,42 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1459,17 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом\~207,40 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)\~1019,26 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом\~397,66 грн. Банком вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом надсилання [PERSON] вимоги про погашення боргу, яка була ним залишена без задоволення, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2021 у даній справі відкрито провадження. Представник позивача АТ «Державний ощадний\~банк\~України",\~в\~особі\~філії -\~Вінницького\~обласного\~управління АТ\~«Ощадбанк» у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив суд розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Враховуючи вищезазначене та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2019 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. (а.с.133-134) Додатком №1 до договору передбачено встановлення максимальних параметрів кредитування в розмірі кредиту до 250000, 00 грн. із сплатою 38% річних, а в разі перевищення витратного ліміту по поточному рахунку\~60%. (а.с.121) Згідно п.3.2. заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) клієнт просить надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) на картковий рахунок № IBAN: [NUMBER] в межах встановлення максимальних параметрів кредитування, а бажаний розмір кредиту\~100 000,00 грн. Відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 82\~400,00 грн. (а.с.136) Останнє зарахування коштів на картрахунок для погашення кредиту відбулося 25.09.2020 року (а.с.136, на звороті), погашення комісії відбулося 05.07.2021 року. (а.с.137). [PERSON] використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасив борг, тому станом на 22.11.2021року заборгованість відповідача перед банком становить 93570,27 грн. Дана сума складається з: заборгованості за кредитом (основним боргом)\~82\~312,36 грн. проценти та комісія за користування кредитом\~8174,42 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1459,17 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом\~207,40 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)\~1019,26 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом\~397,66 грн. (а.с.136-138). Банком вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом надсилання [PERSON] вимоги про погашення боргу (а.с.135). За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49\~ЦК України, а також спеціальними нормами\~глави 71 ЦК України. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно\~ст. 1054 ч. 1 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2\~ст. 1050 ЦК України\~визначено: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~549\~ЦК\~України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Крім того, нормами ст. 1050 ЦК України, передбачено, що в разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, незалежно від сплати процентів, належних йому згідно з вимога ст. 1048 ЦК України. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. При цьому індекс інфляції, 3 % річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3 % річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором (правова позиція Верховного Суду України висловлена у постанові від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2129цс16). Виходячи з наведеного вище вимоги, про стягнення заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 93570,27 грн., що складається з: заборгованості за кредитом (основним боргом)\~- 82\~312,36 грн. проценти та комісія за користування кредитом\~8174,42 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1459,17 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом\~207,40 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)\~1019,26 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом\~397,66 грн. є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача\~на\~користь\~позивача слід\~стягнути\~судовий\~збір в\~розмірі\~2270 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved