Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

11 липня 2022 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить суд, зокрема, розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №1190. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 27.08.1994 між ним та відповідачкою укладено шлюб, зареєстрований Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, про що складено відповідний актовий запис №1190. Від шлюбу у подружжя народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у нього з відповідачкою не склалося, оскільки кожен із подружжя має різні погляди на сімейне та спільне побутове життя, внаслідок чого шлюбні стосунки були фактично припинені у 2021 році. Спору щодо встановлення місця проживання неповнолітнього сина між подружжям немає. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 01.07.2022 визначено головуючу суддю у справі: Лисиченко С.М. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.07.2022 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання, призначене на 01.09.2022, не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом у встановленому законом порядку. [PERSON] надала суду заяву про визнання позову, судовий розгляд просила проводити без її участі. Після розірвання шлюбу відповідачка просила залишити прізвище « [PERSON] ». За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.08.1994,\~між\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,\~укладено\~шлюб,\~зареєстрований\~27 серпня 1994 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 1190. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.05.2013, виданого Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Відповідно до статей 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Відповідно до статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, на час розгляду даної справи вони спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача. Будь-яких доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини, суду не надано. Враховуючи вищевикладене,\~та визнання позову відповідачкою, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають\~задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України, суд вважає за можливе залишити відповідачці [PERSON] прізвище - [PERSON] . Згідно зі статтею 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved