Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 10 вересня 1994 року в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровськ сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 817. Від цього шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя не склалося через те, що сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення сімейних стосунків. Між позивачем та відповідачем відсутня повага та взаєморозуміння, сторони проживають окремо з липня 2021 року, спільне господарство не ведуть. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 листопада 2021 року позовна заява [PERSON] передана для розгляду судді Кондрашову І.А. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2022 року провадження у справі було зупинене у зв`язку із наданням сторонам по справі строк для примирення на 3 (три) місяці, тобто до 10 серпня 2022 року. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2022 року було поновлено провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено по справі судове засідання на 19 серпня 2022 року о\~14\~год.\~00\~хв. в приміщенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, через загальну канцелярію суду було надано заяву позивача, в якій вона прохає розглянути справу без її участі. У заяві позивач зазначила, що просить розірвати шлюб із відповідачем. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, через загальну канцелярію суду було надано заяву відповідача, в якій він прохає відкласти розгляд справи до закінчення воєнного стану у країні або закрити провадження у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 10 вересня 1994 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 817. Від шлюбу позивач та відповідач мають дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як зазначено позивачем, шлюбні стосунки між нею та відповідачем, ведення ними спільного господарства та проживання, припинені. Причиною цього стали різні погляди на шлюб, внаслідок чого, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими та суперечить її інтересам. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, просить закрити провадження у справі. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивачка наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, шлюб існує формально, позивачка та відповідач не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може. Судом було надано строк на примирення, проте у останній заяві позивач зазначила, що підтримує позовні вимоги, які викладені у позовній заяві від 10 листопада 2021 року. Разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та моральним засадам суспільства. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачу понесений ним судовий збір у розмірі 908 гривень 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved