Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

18 травня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої [PERSON] протягом шестимісячного строку подав до Кобеляцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкодавець залишила заповіт, яким заповіла [PERSON] усе своє майно. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина житловий будинок з господарчими побудовами в [ADDRESS] , який розташований на приватизованій земельній ділянці. Даний будинок належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 02.10.2000 року, зареєстрованого Кобеляцьким відділом реєстрації Товарної Біржі «Українська» за № 106066. За життя спадкодавець зареєструвала своє право власності на житловий будинок у КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», що відповідало вимогам Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, які були чинними на час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок, проте позивачу було відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу нерухомості від 02.10.2000 року нотаріально не посвідчений. За життя спадкодавець придбала даний житловий будинок у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомості без нотаріального посвідчення. Це було пов`язано з тим, що відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а договір купівлі-продажу нерухомості було укладено 02 жовтня 2000 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Спірні правовідносини на момент їх виникнення були врегульовані одночасно нормами ЦК Української РСР 1963 року та Законом України «Про товарну біржу». Тобто існувала колізія норм права. Враховуючи доктрину пріоритетності спеціальних норм права над загальними, на думку позивача, на момент укладення та реєстрації спадкодавцем на товарній біржі договору купівлі-продажу нерухомості слід було керуватися передусім нормами Закону України «Про товарну біржу», а тому нотаріальне посвідчення даного договору не було потрібне. Оскільки сторони домовились щоло істотних умов договору та відбулося повне виконання договору, виходячи з принципу розумності та справедливості, є всі підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомості на спадковий житловий будинок. На замовлення позивача комунальним підприємством «Кобеляцьке бюро технічної інвентаризації» Кобеляцької міської ради на спадковий житловий будинок з господарчими побудовами складено технічний паспорт станом на 11.05.2022 року та видано довідку про реєстрацію права власності на житловий будинок від 16.05.2022 року № 01-01-93 на ім`я спадкодавця. Згідно з технічною інвентаризацією, житловий будинок літ.-А має загальну площу 73,2 кв.м, в тому числі житлова площа 35,7 кв.м; господарські будівлі та споруди: літня кухня-сарай літ.-Б, вбиральня літ.-В, гараж літ.-Г, погріб літ.-Д, колодязь літ.-к (1/2 частина), вимощення І, вигрібна яма ІІ, огорожа № 1, 2. До складу спадкового житлового будинку з господарчими побудовами не входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Враховуючи викладене, позивач прохає визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості від 02.10.2000 року, зареєстрований Кобеляцьким відділом реєстрації Товарної Біржі «Українська» за № 106066, укладений між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарчими побудовами в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 18 травня 2022 року по даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.23-25). Ухвалою суду від 12 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті (а.с.66-67). Позивач [PERSON] та його представник адвокат Галушко С.С., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, адвокат Галушко С.С. подав заяву про розгляд справи в їх відсутність. Позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити. Представник відповідача, Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, міський голова подав заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, рішення приймати на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товарна біржа «Українська», будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 02 жовтня 2000 року [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець) уклали договір купівлі-продажу нерухомості житлового\~ будинку з господарчими побудовами в [ADDRESS] , який складається з: Аа-жилий будинок жилою площею 35,7 кв.м, Б-сарай, Дп-погріб, В-вбиральня, № 1,2-огорожа, К-колодязь, а також земельна ділянка розміром 0,1589 га (а.с.12). У цьому договорі зазначено, що на підставі ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу», Договір зареєстровано на Товарній Біржі «Українська» за № 106066. Обидві сторони виконали умови угоди, проте не посвідчили її в нотаріальній конторі. 05 червня 2001 року Кобеляцькою міською Радою народних депутатів [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 516628 на земельну ділянку площею 0,1589 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, місце розташування: [ADDRESS] , на якій розташований куплений [PERSON] житловий будинок (а.с.13). [PERSON] зареєструвала своє право власності на вказаний вище житловий будинок у Кременчуцькому МБТІ (а.с.18). [INFO] померла [PERSON] (а.с.9). [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одиноко за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті заповіла повністю [PERSON] (а.с.11). [PERSON] у передбачений законом термін подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.30-31). У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Наданий [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомості від 02.10.2000 року нотаріально не посвідчений, а тому не відповідає вимогам чинного законодавства України (ст. 657 ЦК України) та не посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с.14). Комунальним підприємством «Кобеляцьке бюро технічної інвентаризації» Кобеляцької міської ради на житловий будинок з господарчими побудовами за адресою: [ADDRESS] складено технічний паспорт станом на 11.05.2022 року (а.с.15-17). Згідно статті 227 Цивільного кодексу УРСР 1963 року (діючого на момент укладення договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено статтею 15 Закону України «Про товарну біржу». Згідно частини другої цієї статті, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Зареєстровані на товарних біржах правочини в силу Закону України «Про товарну біржу» не були нікчемними, так як відповідали вимогам статті 15 цього Закону. Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13.12.1995 року передбачали таку підставу для державної реєстрації об`єктів нерухомого майна як договори купівлі-продажу, зареєстровані біржою. Із 01.01.2004 року набрав чинності і вступив у дію Цивільний кодекс України, згідно статті 657 якого, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Стаття 220 ЦК України передбачає, що в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Положеннями статті 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1217, 1218 ЦК України). Частиною 1 статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи, що правовідносини між сторонами виникли до набрання Цивільним\~ Кодексом\~ України\~ 2004 року чинності та відповідно до статті 12 Закону України «Про власність» (діючого на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомості), [PERSON] набула право власності на житловий\~ будинок\~ з\~ господарчими\~ побудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , але спадкодавець померла, а спадкоємець позивач по справі бажає оформити право власності на даний житловий будинок, отже за таких підстав заявлений позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved