Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього заборгованість по аліментам на користь малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 20 722,92 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 52 636,21 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей, в повному обсязі аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.11.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження (головуючий суддя [PERSON].). Відповідно до розпорядження керівника апарату Оболонського районного суду м. Києва Шаровар М.В. №33 від 19.05.2022 призначено повторний автоматичний розподіл справ з підстав мобілізації судді [PERSON] та його неможливістю продовжувати розгляд справ. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2022 визначено головуючого суддю Дибу О.В. У судовому засіданні представник позивача частково підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідача тільки пеню за прострочення сплати аліментів з урахуванням того, що на момент розгляду справи відсутня заборгованість по сплаті аліментів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник відповідача подав до суду заяву про відкладення розгляду справи з посиланням на неможливість відповідача взяти участь у судовому засіданні. Крім того, в матеріалах справи міститься відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідачем добровільно сплачувались аліменти відповідно до встановлених строків, заборгованість по аліментам станом на 31.10.2021 відсутня. Крім того, вказував, що відповідач є громадянином Польщі та перебуває за кордоном більшу частину часу. Заслухавши пояснення сторони позивача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи убачається, що 15.02.2021 Оболонським районним судом м. Києва видано судовий наказ №756/1581/21, яким стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (всіх видів доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 03.02.2021 і до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного судового наказу 11.03.2021 державним виконавцем Оболонського РВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Солоповою О.М. відкрито виконавче провадження ВП №64769491 про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (всіх видів доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 03.02.2021 і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04.11.2021, заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.10.2021 складає 20 722,92 грн. (а.с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у ч. 4 ст. 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 198 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Разом з тим, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 23.11.2021, заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 31.10.2021 відсутня (а.с.44). Вказаний розрахунок містить відомості про те, що відповідачем сплачувались аліменти кожного місяця і заборгованості на 30 число поточного місяця відсутня. Крім того, як вбачається з квитанції АТ КБ «Приватбанк» №0.0.2399163918.1 від 29.12.2021 (а.с.42), відповідачем сплачено на рахунок Оболонського РВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 16000 грн. з призначенням платежу «виконавче провадження ВП №64769491». Як убачається з положень ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи сторона позивача посилалася на правомірність саме наданого нею розрахунку заборгованості зі сплати аліментів. В той же час, доказів на спростування наданого стороною відповідача розрахунку стороною позивача не надано, вказаний розрахунок заборгованості нею також оскаржений не був. Зважаючи на те, що сторона позивача не підтримувала позовну вимогу про стягнення заборгованості по аліментам, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині. Враховуючи наведене, оскільки в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження посилання сторони позивача на умисне ухилення відповідача від виконання покладеного на нього обов`язку по сплаті аліментів на утримання дітей, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів та відповідно про відмову у задоволенні позовних вимог. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed