Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

В липні 2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана заява. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] в м. Тирасполь Республіки Молдова (невизнана ПМР) померла [PERSON] , [INFO] на що ГУРКБ м. Тирасполь видано медичне свідоцтво про смерть № 455. Вона є дочкою померлої, доказом чого є ксерокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.07.1982 року. В подальшому мати змінила прізвище з дівочого [PERSON] на [PERSON] , доказом чого є ксерокопія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 10.03.1991 року. Померла була громадянкою України, доказом чого є ксерокопія паспорту громадянина України, серії [NUMBER] . Прибувши на територію України з метою реєстрації смерті вона звернулась до Роздільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), надавши вищезазначене медичне свідоцтво про смерть. 31.05.2022 року нею отримано відмову у державній реєстрації смерті, оскільки Україна не визнає правосуб`єктності ПМР. Так, як в адміністративному порядку врегулювати питання неможливо, тому вважає єдиним правовим засобом поновлення порушеного права є звернення до суду. Від встановлення факту смерті залежить належна відповідно до вимог законодавства України реєстрація смерті матері та подальше отримання спадщини. У зв`язку з викладеним, заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] , народженої [INFO] в с. Новобад, Ленінського району, Республіки Таджикистан, яка настала [INFO] в місті Тирасполь, Республіка Молдова. Ухвалою суду від 14.07.2022 року провадження по справі відкрито в порядку окремого провадження. (а.с.17-18) Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву, відповідно до якої заяву про встановлення факту смерті особи підтримує в повному обсязі, просить суд її задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої заяву про встановлення факту смерті особи підтримує в повному обсязі, наполягає на її задоволенні, справу розглянути за його відсутності. Представник заінтересованої особи Роздільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти розгляду справи без участі представника заінтересованої особи, відповідно до чинного законодавства. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані заявником докази, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту смерті підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до медичного свідоцтва про смерть № 455 від 26.05.2022 року, виданого ГУ РКБ м. Тирасполь вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Тирасполь Придністровської Молдавської республіки. (а.с. 10) Згідно паспорту серії [NUMBER] , виданого Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області 15.09.2000 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України. (а.с. 9) З довідки підписаною головою адміністрації п. Первомайськ вбачається, що для поховання було виділено місце заявнику [PERSON] для поховання [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.11) Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , виданого Слободзейським районним відділом РАЦС 10.02.1988 р.н. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 10.02.1988 року, актовий запис № 530. Після розірвання шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». (а.с. 8) Так згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно роз`яснень п. 13 зазначеної Постанови, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. У відповідності з ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були заявниками при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. З листа начальника Роздільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дідух Т. від 31.05.2022 року вбачається, що провести реєстрацію смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Тирасполь Придністровської Молдавської Республіки неможливо, у зв`язку з поданням медичної документації невстановленої законодавством України форми, оскільки відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою у формі, затвердженій Наказом МОЗ України 08.08.2006 року № 545. Державна реєстрація смерті можлива тільки на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.(а.с. 12). Окрім того, вказаним листом зазначено, що Україна не визнає правосуб`єктності самопроголошеної Придністровської Молдавської Республіки та органів влади регіону, і загальнообов`язковим суб`єктом міжнародного права є Республіка Молдова, складовою частиною якої є Придністровський регіон. Отже, медичні документи, видані на території самопроголошеної Придністровської Молдавської Республіки, не можуть бути підставою для здійснення державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. ( а.с. 12). Суд вважає, що дійсно заявник надав достовірні відомості, які підтверджують факт смерті [PERSON] на території іншої держави. Видане їй лікарське свідоцтво про смерть медичним закладом цієї держави не є підставою для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] на території Україні, так як є документом невстановленої законодавством України форми, органи реєстрації надали заявнику письмову відмову у проведенні реєстрації смерті [PERSON] , а тому, з урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню. Суд, крім іншого враховує висновки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 319 ЦПК України - рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved