Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «Фінпром Маркет» (далі по тексту - відповідач) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за зверненням відповідача було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №17276 про стягнення заборгованості у розмірі 25 050,00 грн. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Жданович В.М. було відкрито виконавче провадження №67776073 від 06.12.2021. Позивач заперечує наявність у неї заборгованості перед відповідачем у вказаному розмірі. Стверджує, що така вимога відповідача і вчинений виконавчий напис є безпідставними, у зв`язку з чим, вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 14 січня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 14 січня 2022 року заяву про забезпечення позову було задоволено частково, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №17276 від 25.09.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом міського нотаріального Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 15 серпня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача ТОВ «Фінпром маркет» Яворського Р.І. про врегулювання спору за участю судді, в якому було надано пропозицію стосовно сплати позивачем коштів у розмірі 4 509 грн. на користь відповідача, внаслідок чого частина заборгованості у розмірі 20 541 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором та спірним виконавчим написом вважиметься такою, яка погашена в повному обсязі. Із вказаним клопотанням до суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, відповідно до якого представник відповідача просить суд, відмовити у стягнення витрат на правничу допомогу, з тих підстав, що справа про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не є складною та відноситься до категорії малозначних і доводи наведені в позовній заяві, ґрунтуються на загально відомих висновках, які зазначені в постановах Великої Палати Верховного суду, і практику за категорією таких справ слід вважати установленою. Саме такі висновки покладені в основу позовної заяви, а тому гонорар адвоката в розмірі 10 000 грн. - не відповідає критеріям співмірності (ч.4 ст.137 ЦПК України). Вартість адвокатських послуг є значно завищеною порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в аналогічних справах та є неспіврозмірними у порівнянні з обсягом виконаних робіт, складності справи та ринковим цінам на адвокатські послуг в аналогічних справах. Крім того, до суду було надано клопотання про визнання позовних вимог відповідно до якого ТОВ «Фінпром маркет» визнає позовні вимоги позивача в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за № 17 276 від 25.09.2020 року таким, що не підлягає виконанню та стягнення з відповідача судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн. (інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України), та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн. (інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України); інші вимоги позивача, такі як стягнення орієнтовних судових витрат в розмірі 10 000 грн. - не визнаються. 22 серпня 2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на вказані клопотання відповідача, в якій [PERSON] заперечила проти врегулювання спору за участю судді та заяви про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Разом з тим, позивач підтримала клопотання про визнання позовних вимог відповідачем. З огляду на те, що позивач не підтримує клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді, а у відповідності до ч.1 ст.201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться лише за згодою сторін, то вказане клопотання не підлягає задоволенню. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 25.09.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчинив виконавчий напис №17276 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 25 050,00 грн. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Жданович В.М. було відкрито виконавче провадження №67776073 від 06.12.2021р. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до підпунктів 1.1-1.2 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання; в)засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34. 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актам з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, що підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, зокрема, є отримання боржником вимоги стягувана з підписом боржника про його отримання. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приймає їх визнання, оскільки такі дії відповідача не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на викладене, а також ураховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. При зверненні до суду позивачка оплатила судовий збір на загальну суму 1488, 60 грн. Згідно ч. 1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 744 грн. 30 коп.

Outcome: approved