Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про розірвання його шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він з 17.09.1983 р. перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Подружжя має двох повнолітніх дітей. Сімейні стосунки між подружжям фактично припинилися з жовтня 2021 р., вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Причиною розпаду сім`є є те, що сторони мають різного складу характери, їх погляди на життя не співпадають. Подальше збереження шлюбу неможливе. Проти надання строку на примирення позивач категорично заперечує та просить розірвати їх шлюб з відповідачкою. Суддею 21.12.2021 р. було ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а ухвалою від 14.02.2022 р. прийнято рішення про розгляд справи з викликом сторін. Від відповідачки на адресу суду відзив не надходив. У судове засідання позивач не з`явився, але скерував до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, наполягає на його задоволенні. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Неодноразово надсилала на електронну адресу суду зави/клопотання про відкладення розгляду справи: в зв`язку з перебуванням за межами України (заява від 25.01.2022 р., 13.04.2022 р., 19.05.2022 р.). Будь-яких пояснень з приводу заявлених вимог по суті справи відповідачка у своїх заявах про відкладення розгляду справи не висловила, наміру примиритися не проявила. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Таким чином, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. Дії відповідачки свідчать про намір затягування розумних строків розгляду справи, про зловживання своїми правами, тим самим, посягаючи на право позивача щодо розірвання з відповідачкою шлюбу, що відповідає його інтересу та волі. Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутність відповідачки. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.09.1983 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.09.1983 р. у Калитянській селищній раді Броварського району Київської області за актовим записом №45, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають, як сім`я. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою\~статті 105 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1\~ст. 110 СК України). Частиною 2\~ст. 112 СК України\~встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача відшкодування по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved