Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 29 жовтня 2019 року вона зареєструвала шлюб відповідачем по справі. Подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] стверджує, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, тому що працездатного віку та забезпечений роботою. Вона ж не може працювати, оскільки доглядає за сином. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за сином, вона не має. Оскільки відповідач ухиляється від її утримання, просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином 3-х річного віку. У судове засідання сторони не з`явились. У поданій до суду заяві позивач просила розглядати справу за її відсутності у судовому засіданні та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов у якому зазначив, що допомогу на утримання дружини він надає та перераховує кошти на картковий рахунок позивача. Позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку. В подальшому представник відповідача надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без участі відповідача та його представника. Просив при винесенні рішення по справі врахувати обставини, зазначені у поданому відзиві. У наданому суду відповіді на відзив позивач зазначила, що відповідач спроможний надавати допомогу на її утримання саме в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно, оскільки працює та отримує дохід в розмірі 30000 грн. в місяць. Відтак, враховуючи можливість відповідача сплачувати аліменти, просила їх стягувати саме в розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо обов`язків подружжя. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 29 жовтня 2019 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 грудня 2020 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки ОСББ «Сміла-15» від 24 травня 2022 року №14, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] . Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 статті 91 СК України визначено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Таким чином, право дружини на утримання виникає за наявності складу таких юридичних фактів: 1) вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; 2) походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3) здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що спільна дитина сторін не досягла 3-х річного віку та проживає з позивачем. На даний час відповідач працює та отримує заробітну плату, про що він зазначив у поданому суду відзиві. При цьому, суд враховує, що відповідно до ст. 84 СК України для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів суд приходить до наступного. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі (ч. 2 ст. 77 СК України). Як встановлено ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто з чоловіка-батька дитини аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину, як з чоловіка, і на дитину, як з батька. В першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку та не має проблем із здоров`ям такого ступеню, що впливають на його здатність працювати. У Сімейному кодексі України не встановлено ні мінімального, ні максимального розмірів аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. А тому суд при визначенні розміру коштів, що належить стягнути як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. А тому, суд вважає за можливе стягувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно. Статтею 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та ст. 77, 79, 80, 84, 91 СК України,

Outcome: approved