Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

06 липня 2022 року до Ржищівського міського суду Київської області в порядку окремого провадження звернулись [PERSON] та [PERSON] із спільною заявою про розірвання шлюбу. Вимоги заяви мотивували тим, що вони одружились 09 червня 2015 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ржищівського міського управління юстиції у Київській області складено актовий запис № 18 від 09 червня 2015 року. Заявники мають спільну неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Близько трьох місяців вони проживають окремо, фактично припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства. Шлюб розривають з тієї причини, що не зійшлись характерами та поглядами на життя. Спільно вони дійшли висновку про необхідність розірвання шлюбу, вважаючи, що подальше збереження сім`ї та примирення неможливе. Спору щодо виховання та утримання спільної дочки між подружжям немає. Спору щодо поділу майна між подружжям немає. Заявники просили розірвати між ними шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ржищівського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 18 від 09 червня 2015 року. Заявники подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити. За змістом ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Судом встановлено такі обставини. 09 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON]. було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ржищівського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 18 від 09 червня 2015 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.9). Заявники мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Як встановлено з матеріалів справи, сторони не мають спору щодо виховання та утримання спільної дочки, про що уклали письмовий договір (а.с.5-6). Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що спільна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved