Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

В грудні 2020 року позивач звернувся до суду із вищеназваним позовом, в уточнених позовних вимогах просив суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на ј частку земельної ділянки загальною площею 5, 60 га, розташовану на території Новомиколаївської сільської ради Лиманського району Одеської області, що залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцем якої була [PERSON] , померла [INFO] , яка фактично прийняла спадщину, але за життя не встигла її оформити, у зв`язку з чим визнати частково недійсним в частині права власності на ј частку і змінити свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 10.09.2019 року, посвідченого Лисак А.В., державним нотаріусом Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-656, виданого [PERSON] . Позивач та його представник подали заяву про розгляд справи у свою відсутність, уточнені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новомиколаївської сільської ради Лиманського району Одеської області у судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи сповіщений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] у віці 84 роки в селі Новомиколаївка Лиманського району, Одеської області померла [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 127 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5. 60 га, розташована на території Новомиколаївської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, мас. № 14, діл. № 9, цільового призначення для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, яка належала її на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 360080. За життя, 08.06.2008 року, [PERSON] склала на ім`я позивача заповіт, яким заповіла йому належну її земельну ділянку площею, 5, 60 га, розташовану на території Новомиколаївської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та передала оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Зі змісту спадкової справи № 59/2019 майна померлої [PERSON] , померлої [INFO] , стало відомо, що 16.10.2015 року [PERSON] , склала заповіт на ім`я [PERSON] , [INFO] , яким заповіла їй вищевказану земельну ділянку загальною площею 5.60 га. 22.02.2019 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини. Зі змісту заяви нотаріусу вбачається, що відповідач [PERSON] власноручно написала, що інших спадкоємців немає, що не відповідає дійсності, оскільки на час відкриття спадщини була ще жива дочка спадкодавиці [PERSON] , яка була пенсійного віку, важко хворою і непрацездатною на час відкриття спадщини, тобто спадкоємиця першої черги, у якої виникло право на обов`язкову частку. Згідно вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). При цьому, [PERSON] , у котрої виникло право на обов`язкову частку у спадщині, як непрацездатної спадкоємиці, не здійснювала відмову від прийняття обов`язкової частки у спадщині на користь іншої особи ( ст. 1274 ЦК України). У своєму позові [PERSON] зазначив, що діючи недобросовісно, відповідач у своїй заяві від 10.09.2019 року державному нотаріусу Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно власноручно здійснила запис, що «осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині немає», чим ввела нотаріуса в оману, не вказавши про існування дочки [PERSON] , спадкоємиці, яка мала право на обов`язкову частку у спадщині. На підставі завіреної ксерокопії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 860080 від 10.01.2006 року, відповідач [PERSON] 10 вересня 2019 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку, зареєстроване в реєстрі за № 1-656. [INFO] у віці 59 років в с. Новомиколаївка, Лиманського району, Одеської області померла [PERSON] , яка приходиться матір`ю позивача, про що складено відповідний актовий запис № 62, та Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). За життя, 05.12.2017 року, [PERSON] склала на ім`я позивача заповіт на належну її земельну ділянку. Після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини в Лиманську районну державну нотаріальну контору , про що долучив Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, тобто згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом є її син позивач [PERSON] . На підставі ст. 1276 ЦК України перехід права на прийняття спадщини, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Виходячи зі змісту положень ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права. Матеріалами справи підтверджено, що позивач використав всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, а уточнені позовні вимоги обґрунтовані, засновані на вимогах матеріального закону і підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved