Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на його користь та утримання у розмірі 1/2 частини заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову довічно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.10.2021 року досяг 60-річного віку і відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з вказаного часу є непрацездатним. Проте, він не є пенсіонером і не отримує від держави будь-якого соціального утримання, оскільки для призначення пенсії не має необхідного стажу роботи. Майна, що може приносити дохід не має. [INFO] померла його дружина та мати відповідача. Він - позивач тривалий час страждає низкою хронічних захворювань: варикозним розширенням нижніх кінцівок, хронічною венозною недостатністю 2А ст. Діабетичною мікроангіопатією, ішемією нижніх кінцівок, які потребують постійного лікування, придбання препаратів, специфічного харчування - дієти та рекомендованого санаторно-курортного лікування. Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року відкрито провадження у даній справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 03 лютого 2022 року в затвердженні мирової угоди відмовлено, продовжено судовий розгляд. Ухвалою суду від 18 квітня 2022 року явку відповідача [PERSON] визнано обов`язковою. Ухвалою суду від 22 червня 2022 року задоволено заяву [PERSON] , її залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. В судове засідання позивач після відмови в затвердженні мирової угоди не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомляв, заяв про розгляд справи у його відсутність не подавав, був представлений адвокатом, яка приймала участь у справі в режимі відеоконференції. Представник позивача - адвокат Яланська Ю.П. в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та зазначила, що позивач перебуває на утриманні сина, своїх вимог не бажав змінювати чи уточнювати, тому вона підтримує заявлені вимоги в повному обсязі та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання позивача довічно в розмірі 1/2 частини його доходів щомісячно. Зазначила, що розмір аліментів позивач вважає справедливим, оскільки відповідач є його сином та може сплачувати аліменти саме в такому розмірі за рішенням суду. Дійсно позивач має ще доньку, але вимог до неї не пред`являє, оскільки вона сама виховує доньку та її дохід значно менший, ніж дохід сина. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, зазначив, що враховуючи ухвалу суду про відмову в затвердженні мирової угоди просить визначити розмір аліментів в такому розмірі, щоб батькові на все вистачало. Зазначив, що спір з батьком існує, оскільки він як син надає кошти батькові в неоднаковому розмірі щомісячно та у батька виникають питання з приводу розміру допомоги в тому чи іншому місяці. Щоб конфліктів з батьком не було, хоче визначити розмір аліментів судовим рішенням. Пояснення 3-ї особи - колишньої дружини не відповідають дійсності, та не заслуговують на увагу, є намаганням очорнити його. На старшу доньку стягуються аліменти, а на молодшу він надає допомогу в добровільному прядку. Щодо граничного розміру аліментів, який може бути стягнений в якості аліментів зазначив, що вважає, що розмір аліментів визначений батьком є справедливим та він має змогу сплачувати аліменти в такому розмірі, однак лише за рішенням суду, щоб не було спорів. В останнє судове засідання відповідач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача - адвокат Захарова Г.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги визнала в повному обсязі та зазначила, що відповідач дійсно має двох неповнолітніх доньок та на старшу доньку стягуються аліменти, а на молодшу відповідач надає допомогу в добровільному порядку про що свідчать відомості про переведення коштів які надано суду, а також квитанції про покупку іграшок за віком. Чому переказ коштів не містить жодних ідентифікуючих ознак відправника, отримувача та призначення платежу пояснила, що лише в такому вигляді банк може надати інформацію, щодо квитанції про купівлю іграшок тричі в один день готівкою про що свідчать чеки оформлені через декілька хвилин та купівлю трирічній дитині шкільного рюкзаку зазначила, що відповідачем були надані саме такі докази, тому вона виходить з того, що ці кошти та подарунки відповідачем надані саме для молодшої дитини, оскільки на старшу стягуються аліменти в розмірі, який є більш ніж достатнім. Крім того, станом на час звернення позивача до суду спір про стягнення аліментів на дитину був відсутній між відповідачем та 3-ю особою, а відсутність судового рішення щодо аліментів на молодшу дитину не є перешкодою для вирішення питання про стягнення аліментів на утримання батька. Щодо граничного розміру аліментів, який може бути стягнений в якості аліментів зазначила, що відповідач визнає позов в заявленому розмірі тому і вона визнає позов. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та надала суду письмові пояснення щодо позову. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін за участь їх представників в режимі відеоконференції та без участі 3-ї особи яка подала відповідну заяву. В письмових поясненнях 3-я особа проти позову заперечувала та вказала, що є колишньою дружиною відповідача з яким прожила зареєстрованому шлюбі понад 10 років. Шлюб розірваний 02.02.2022 за рішенням суду. За час перебування у шлюбі народились дві доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . З чоловіком були досить складні стосунки впродовж всього часу перебування у шлюбі, він до неї та дітей ставився погано, як і батьки чоловіка. Вважала, що між сторонами не існує спору про аліменти, обидва чоловіки багато років спільно проживають, спільно ведуть господарство. Вона знає про це оскільки тривалий час з дітьми також мешкала разом зі сторонами. Батько і син завжди мали добрі стосунки. Крім того, воля позивача в родині є визначальною. Зазначила, що розцінює дану справу, як подану з метою ускладнити стягнення аліментів на утримання доньок на її користь про що може свідчити намагання сторін в першому ж судовому засіданні укласти мирову угоду без врахування інтересів двох малолітніх дітей. Крім того, позивач не є непрацездатним, а є лише особою, яка не має стажу для призначення пенсії за віком. Доказів часткової втрати працездатності позивачем не надано. Позивач є спадкоємцем майна, власником якого була його померла дружина, тому відомості про відсутність майна у позивача, яке може приносити дохід не відповідають дійсності. Позивач не має на своєму утриманні непрацездатних осіб, а відповідач має двох малолітніх доньок та зараз нею подано позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання молодшої доньки в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Крім того, позивач також має ще одну дитину - доньку вимог до якої не заявляє. Вважала, що потреба у матеріальній допомозі позивачем не доведена. Суд, вислухавши представників сторін, відповідача, взявши до уваги пояснення 3-ї особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, прийшов до наступного висновку. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.10.1982р. перекладеного з вірменської мови перекладачем Аракеляном Б.М., підпис особи перекладача якого посвідчений державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 08.09.1995р. позивач - [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , Згідно даних паспорту позивач [PERSON] народився [INFO] у м.Базум Гугарського р-ну Вірменії та зареєстрований в [ADDRESS] . Дружина позивача та мати відповідача - [PERSON] , [INFO] померла в м.Дніпро 26.10.2021, що визнано всіма учасниками справи та підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.10.2021 Згідно рішення про відмову в призначенні пенсії від 26.11.2021 №046850008746 у позивача [PERSON] , [INFO] відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років. Отже, позивач не отримує пенсію за віком. Згідно наданих позивачем медичних документів він 20.06.2017 року, 18.06.2020 проходив УЗД, 24.09.2021 звертався до лікаря та з 24.09.2021 по 06.10..2021 перебував на стаціонарному лікуванні з приводу хронічної венозної недостатності, ішемії нижніх кінцівок, а також цукрового діабету 2 типу середнього ст.важкості, стадія нестійкої субкомпенсації (за рівнем глікемії) при вступі. Субкомпенсований при виписці. Згідно виписки за час лікування стан хворого покращився, вписаний у задовільному стані, позивачу рекомендовано дієта№9, спостереження сімейного лікаря за місцем мешкання, ендокринолога 1 раз на 6 міс. ангіохірурга, офтальмолога, невролога, призначено лікування та рекомендовано виконання рекомендацій судинного хірурга, планову госпіталізацію в ендокринологічне відділення 1 раз на 6 місяців. Позивачем суду надано витяг з мережі інтернет щодо вартості медичних препаратів серця та судин, імунопрепаратів, препаратів травлення та гепатопротекторів, противодіабетичних препаратів, препаратів для розріджування крові, вітамінів, медичних засобів, інформації щодо дієти №9, щодо санаторно-курортного лікування. Як встановлено судом та визнано учасниками справи позивач, крім сина - відповідача має також доньку - [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП №44068318 згідно виконавчого листа «199/2219/14ц від 05.06.2014 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів з 20.03.2014 до повноліття дитини, заборгованість станом на 02.2021 становить 151336,02 грн. Згідно рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 27.01.2014 з відповідача на користь 3-ї особи на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) з 20.01.2014. Згідно довідки №21-582 від 08.12.2021 відповідач працює в Дніпропетровській обласній прокуратурі керівником Синельниківської окружної прокуратури та його заробіток з червня 2021 року по листопад 2021 року склав 508032,12 грн., а середня заробітна плата становить 84672,02 грн. Згідно рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02.02.2022 шлюб між 3-ю особою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. Згідно наданої 3-ю особою ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08.12.2021 їй відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей. Третьою особою суду надано декларацію відповідача за 2020 рік згідно якої у відповідача відсутнє у власності нерухоме та рухоме майно, він працює прокурором Дніпродзержинської прокуратури та отримує заробітну плату. Також 3-ю особою суду надано ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 27.07.2022 згідно якої відкрито провадження про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Представником відповідача також надано відомості щодо перерахунку на картку 2 000 грн. 18.08.2021, 5000 грн. - 22.08.2021, 1300 грн. - 30.08.2021, 5000 грн. - 31.08.2021, 5000 грн. - 23.09.2021, 10000 грн. - 15.12.2021, 10000 грн. - 11.02.2022. Також представником суду надано чеки магазину «Чудо острів»: №1906 від 12.02.2022 о 20:44 на суму 2037 грн. згідно якого оплачено покупку двох м`яких іграшок, ігрового набору з лялькою, літературно-художнього видання, №1905 від 12.02.2022 о 20:41 на суму1099 грн. згідно якого оплачено ігровий набір з лялькою, №1904 від 12.02.2022 о 20:31 на суму1619 грн. згідно якого здійснено покупку самокату. Також надано чек ППТФ «Антошка» згідно якого придбано іграшку інтерактивну тварину без визначення дати покупки. Також надано чек про придбання у магазині ФОП [PERSON] учасником Самвелом терміналу за 5999 грн., придбання 02.01.2022 графічного планшету у зв`язку з чим видано гарантійний талон, надано чек «Акварель» №94481 від 24.08.2021 ФОП [PERSON] про придбання відповідачем рюкзаку шкільного та контейнеру для їжі для дівчинки. Також представником надано квитанцію про переказ 1045 грн. відповідачем [PERSON] , а також щодо придбання 13.02.2022 кульок та гелію. Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Третя особа посилалась на відсутність спору між сторонами, що є підставою для закриття провадження у справі про що на її думку, свідчила подана сторонами заява про затвердження мирової угоди. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України с уд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як зазначено у ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Позивач заяв про відмову від позову не подавав, що свідчить про наявність спору. Визнання позову відповідачем в судовому засіданні не свідчить про наявність підстав для закриття провадження у справі, якщо позивач від позову не відмовляється. Враховуючи, що відповідачем не подано заяви по суті справи, якою є відзив як не надано і окремої письмової заяви про визнання позову, позов визнано усно в судовому засіданні, суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову та розглядає справу по суті заявлених вимог. Суд вважає, що визнання позову відповідачем суперечить закону, оскільки відповідач офіційно працює та загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів відповідача не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути йому виплачена, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Крім того, визнання позову відповідачем порушує права його неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] розмір аліментів на утримання якої на час пред`явлення позову не визначений. Третьою особою подано позовну заяву про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, провадження у справі відкрито судом. При розгляді даної справи суд не надає оцінку наданим представником відповідача відомостям про перерахування на картку та квитанціям, гарантійному талону, оскільки предметом розгляду даної справи є аліменти на утримання батька відповідача, а не його неповнолітньої доньки, питання стягнення аліментів на утримання якої вирішується в іншому провадженні. Дані відомості та квитанції не мають доказового значення для розгляду даної справи. Відповідно до ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя. Учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.1 ст. 172 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Як встановлено судом та не оспорюється учасниками справи позивач перебуває на утриманні сина, що свідчить про виконання відповідачем обов`язку піклування про батька та надання йому необхідної допомоги. Про турботу відповідача свідчить також його ставлення під час розгляду справи судом до пред`явленого батьком позову. Згідно із ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей утримувати батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із зазначених умов. Судом встановлено, та не заперечується учасниками справи, що позивач є батьком відповідача, що свідчить про наявність у позивача підстав для звернення до суду з позовом до відповідача. Поняття непрацездатності викладене в ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до якої непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені умови призначення пенсії за віком, статтею 30 визначені умови призначення пенсії по інвалідності, а статтею 36 - умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Доказів того, що позивач є особою з інвалідністю або особою, яка втратила годувальника у зв`язку з чим вважається непрацездатним суду не надано. Позивач посилається на те, що є непрацездатним відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» оскільки досяг 60-річного віку. Однак, статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначена можливість призначення пенсії за віком за наявності декількох умов: часу з якого особа досягла визначеного законом віку, безпосередньо визначеного законом віку (у чоловіків - 60, 63 чи 65 років) та наявності на час досягнення відповідного віку страхового стажу - стажу роботи. Отже, і вік особи і стаж роботи відповідно до положень даної норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не є сталими. Дані умови для призначення пенсії за віком є взаємопов`язаними та взаємозалежними, при цьому визначальним є саме стаж роботи, оскільки за відсутності необхідного стажу роботи, вік особи з якого вона вважається непрацездатною та має право на призначення пенсії збільшується та за відповідних умов становить 60 років, 63 роки чи 65 років. На перевагу непрацездатним особам, працездатні забезпечують себе самостійно, тому у повнолітніх дітей таких осіб не виникає обов`язку утримувати своїх батьків. Працездатність, тобто здатність до праці, залежить від стану здоров`я, фізичного, духовного розвитку (розумових та емоційних можливостей), а також професійних знань, уміння і досвіду особи, що дає їй змогу виконувати роботу визначеного обсягу, характеру та якості. Єдиною підставою для твердження позивача про свою непрацездатність було досягнення ним 60- річного віку, але враховуючи, що чинним законодавством вік по досягненню якого особа вважається непрацездатною та має право на призначення пенсії за віком диференційований та залежить від стажу роботи особи, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком саме з підстави відсутності необхідного стажу, суд погоджується з доводами третьої особи, та вважає, що позивач станом на час звернення до суду з даним позовом та розгляду справи судом не є непрацездатним. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно зі ст.ст. 76, 78, 89 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем суду не надано будь-яких доказів його непрацездатності. Доказів того, що стан здоров`я (функцій організму) позивача обумовлений захворюваннями, які унеможливлюють його роботу суду не надано, захворювання позивача - не виключають його працездатності. У позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», доказів досягнення позивачем встановленого ч.2, ч.3 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» віку, що дає право на призначення пенсії за віком у зв`язку з чим він визнається непрацездатним, суду також не надано. Суд вважає, що у відповідача за викладених вище обставин не виникло обов`язку утримувати батька, який не є непрацездатним, тому оцінку потреб позивача в матеріальній допомозі не надає. Позивач не позбавлений можливості пред`явити позов після надання доказів своєї непрацездатності. Таким чином, заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на законі, тому суд відмовляє в позові за безпідставністю позовних вимог. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed