Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-25 00:00:00

12 липня 2021 року акціонерне товариство комерційний банк (далі АТ КБ) «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06\~травня 2008\~року між ПАТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»\~(назву\~якого змінено\~на АТ\~КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] було укладено кредитний договір № NKO0GA0000000011, відповідно до якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало відповідачеві кредит на споживчі цілі у розмірі 27520 доларів США терміном до 06 травня 2017 року, а останній був зобов`язаний щомісячно сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків за його користування. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року з [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 2221,44 доларів США станом на 01 жовтня 2014 року. Разом із тим, оскільки рішення суду не припиняє договірних правовідносин сторін, у відповідача існує заборгованість, що складається з 3% річних від простроченої суми в розмірі 2998,85 доларів США, що еквівалентно\~82258\~грн.\~46\~коп.\~Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором. 25\~жовтня 2021\~року позивачем\~подано уточнену\~позовну заяву,\~в якій\~він просив\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~за кредитним\~договором в\~розмірі 569,62\~доларів США, що еквівалентно 15624 грн. 67 коп., з урахуванням суми, що її було стягнуто рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2011 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, а саме в розмірі 1248 грн. 95 коп., тобто в межах строку позовної давності звернення до суду. Крім того, представник відповідача наголошувала на наявності арифметичних помилок у розрахунку позивачем суми заборгованості. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, надані сторонами, суд дійшов такого. 06 травня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № NKO0GA0000000011, відповідно до якого позивач надав відповідачеві 27520 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25% у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а останній був зобов`язаний щомісячно сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків за його користування (а.с. 10-12). Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» було\~стягнуто заборгованість\~за вказаним\~вище кредитним\~договором станом\~на 01\~жовтня 2014\~року в\~сумі2221 долар 44 центи США,\~що еквівалентно\~34787\~грн.\~75\~коп.(а.с. 5). Крім того, за цим же кредитним договором було стягнуто в солідарному порядку з відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] 205602 грн. 15 коп. на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2011 року (а.с. 111). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином, а не в силу вже прийнятого рішення суду. Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року відповідачем [PERSON] виконано, що підтверджується постановою Очаківського міськрайонного відділу ДВС про закінчення виконавчого провадження від 11 серпня 2020 року (а.с. 117), разом із тим у відповідача існує заборгованість за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2011 року. При цьому суд не може взяти до уваги посилання представника відповідача в її письмовому клопотанні від 04 листопада 2021 року (а.с. 128) на відсутність правових підстав для прийняття уточненої позовної заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 25 жовтня 2021 року, в якій міститься посилання на наявність заборгованості за рішенням\~Індустріального районного\~суду м.\~Дніпропетровська від\~24\~червня 2011\~року,оскільки цю заяву було подано у відповідності до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, а саме не пізніше ніж за 5 днів до початку першого судового засідання, оскільки ухвалою судді Рак Л.М. від 04 жовтня 2021 року цю цивільну справу було прийнято до свого провадження від іншого судді, і перше судове засідання у цьому складі суду було призначено на 04 листопада 2021 року. За таких обставин, наявність рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2011 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Прострочена сума заборгованості [PERSON] за тілом кредиту становить: за період з 02 червня 2018 року по 11 серпня 2020 року 656,13 доларів США, за період з 12 серпня 2020 року по 02 червня 2021 року 27138,90 доларів США. Таким чином, за вказані періоди 3 % річних від простроченої суми складають 43,22 доларів США та 526,40 доларів США відповідно, а усього загальна заборгованість становить 569,62 доларів США. Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за кредитним договором, доданим до уточненої позовної заяви (а.с. 113-114). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншими нормативно-правовим актом. З урахуванням наведеного та з огляду на положення ст.ст. 533, 627, 1049 ЦК України в разі, коли за умовами кредитного договору позичальник одержав кредит у вигляді грошових коштів в іноземній валюті, він зобов`язаний повернути кредитодавцю на вимогу останнього цей кредит у вигляді грошових коштів у тій самій сумі і в тій самій валюті, що були ним одержані. Якщо у договорі визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Проаналізувавши викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, а тому у суду є підстави для задоволення позову. Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2270 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України\~стороні,\~на користь\~якої ухвалено\~рішення,\~суд присуджує\~з другої\~сторони понесені\~нею і\~документально підтверджені\~судові витрати,\~пропорційно до\~суми задоволених\~позовних вимог у даному випадку, з урахуванням зменшення позовних вимог, в розмірі 431 грн. 18 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved