Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~із позовом,\~по якому\~просить суд\~зобов`язати Кредитну спілку «Перше кредитне товариство» виконати умови мирової угоди, затвердженої Господарським судом Одеської області ухвалою від 05.04.2016\~року у справі № 7/17-2087-2011, укладеної між Кредитною спілкою « Перше кредитне товариство» та Комітет Кредиторів, стягнувши з Кредитної спілки « Перше кредитне товариство» ( код ЄДРПОУ 23212644) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Пролетарським РВ УМВС України в Донецькій області 29.08.1995\~року) суму в розмірі\~3910,62 грн. Заявлені вимоги обгрнутогвує тим, що Господарським судом Одеської області ухвалою від 05.04.2016\~року у справі № 7/17-2087-2011\~затверджено мирову угоду, укладену між Кредитною спілкою « Перше кредитне товариство» та Комітетом Кредиторів, відповідно до умов якої Кредитна спілка « Перше кредитне товариство» повинна сплатити на користь [PERSON] \~3910,62 грн. відповідно до графіку погашення заборгованості. Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на те, що умови мирової угоди відповідачем не виконано. Крім того він звертався до виконавчої служби з вимогою відкриття виконавчого провадження за вищезазначеною ухвалою суду, у чому йому було відмовлено, оскільки рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2021 року позов задоволено. До суду надійшла заява представника\~Кредитної спілки\~«Перше\~кредитне товариство»\~ про перегляд заочного рішення суду Ухвалою 25 жовтня\~2021\~року заяву задоволено, скасовано заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2021\~року по справі за позовом [PERSON] до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про спонукання до виконання мирової угоди, призначено справу до судового розгляду в\~порядку загального позовного провадженні\~з призначенням\~підготовчого судового\~засідання\~. 10.11.2021 року до суду надійшла заява позивача про внесення уточнень позовних вимог в наступній редакції: «Зобов`язати Кредитну спілку «Перше кредитне товариство» виконати умови мирової угоди, затвердженої Господарським судом Одеської області ухвалою від 05.04.2016\~року у справі № 7/17-2087-2011, укладеної між Кредитною спілкою «Перше кредитне товариство» та Комітет Кредиторів, стягнувши з Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» (код ЄДРПОУ 23212644) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Пролетарським РВ УМВС України в Донецькій області 29.08.1995\~року) суму в розмірі\~3910,62 грн.». Мотивує заяву тим, що 19 січня 2021 року Великою Палатою Верховного суду у господарській справі № 916/661/20 за позовною заявою [PERSON] до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» зобов`язання виконати умови мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.04.2016 року у справі № 7/17-2087-2011 прийнято Постанову про відмову у задоволені касаційної скарги та зроблено висновок про необхідність розгляду позову не в порядку господарського судочинства, а за правилами цивільного судочинства. 21.12.2021 року до суду надійшли додаткові письмові пояснення позивача. Ухвалою від 24 травня 2022 року закрито підготовче засідання та призначена справа до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги, з урахуванням заяви про внесення уточнень позовних вимог від 10.11.2021 року просить задовольнити. Представник відповідача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просить відмовити у задоволені позову, у зв`язку з обранням невірного способу захисту прав. Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Верховний Суд у постанові від 1жовтня 2020року усправі №361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів\~достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Суд, дослідивши\~та проаналізувавши\~матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що Господарським судом Одеської області ухвалою від 05.04.2016\~року у справі № 7/17-2087-2011\~за заявою [PERSON] про порушення провадження у справі про банкрутство КС « Перше кредитне товариство», затверджено мирову угоду, укладену між Кредитною спілкою « Перше кредитне товариство» та Комітетом Кредиторів, відповідно до умов якої, зокрема, Кредитна спілка « Перше кредитне товариство» повинна сплатити на користь [PERSON] \~3910,62 грн. відповідно до графіку погашення заборгованості. У разі ухилення однієї із сторін від виконання мирової угоди, інша сторона має право звернутись до суду на загальних підставах з позовом, про спонукання до виконання мирової угоди. В силу ст.\~11,\~202 ЦК України, затверджена судом мирова угода, за своєю правовою природою є право чином, який за загальними принципами цивільного законодавства, має бути виконаний за правилами ст..\~525,\~526 ЦК України. Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті, вона ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватися добровільно. У протилежному разі мирова угода, затверджена (визнана) судом, може бути підставою для примусового виконання. Відповідно до висновку Верховного Суду України по справі № 6-274цс15 від 23.09.2015\~року у разі невиконання однією із сторін зобов`язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні указаного позову. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання\~\~або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порядку ст.\~530\~ЦК України\~якщо у зобов`язанні\~\~встановлений\~\~строк\~\~(термін)\~\~його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо\~\~строк\~\~(термін)\~\~виконання\~\~боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1\~ст.\~610\~ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ч.1\~ст.611\~Цивільного кодексу\~України\~у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.\~\~ Згідно ч.1, ч. 2\~ст.\~612\~ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно\~ст.\~625\~ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з положеннями\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.\~ст. 77-79 ЦПК України. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про обрання позивачем невірного способу захисту, оскільки спростовується постановою Великої Палати Верховного Суду у господарській справі № 916/661/20. При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. З огляду на те, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути його в дохід держави з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved