Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

24.03.2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.03.2002 року, посвідчене державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., зареєстроване в реєстрі за № 3-1000, видане на підставі сертифікату серії ОД № 0061175, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 10.09.1996 року) та право на 2/9 частки земельної частки (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.03.2002 року, посвідчене державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., зареєстроване в реєстрі за № 3-1000, видане на підставі сертифікату серії ОД № 0061176, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 10.09.1996 року). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю нотаріуса Д`яченко І.В. було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, просить справу розглянути за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за їх відсутністю не направляли, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом було встановлено, що [PERSON] належало: -право на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.03.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-1000, виданого на підставі сертифікату серії ОД № 0061175, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 10.09.1996 року; -право на 2/9 частки земельної частки (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Перемога» села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.03.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-1000, виданого на підставі сертифікату серії ОД № 0061176, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 10.09.1996 року). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.01.2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68868069 від 29.04.2022 року, наданого Ренійською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - батько [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданим 13.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області; Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Частиною 2 статті 1274 ЦК України визначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь своєї доньки [PERSON] , яка являється спадкоємицею за законом другої черги після смерті [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданим 13.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 01.04.1974 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, де батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою № 148 від 08.02.2021 року, виданою виконавчим комітетом Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, що прийняла спадщину. Письмовою відповіддю Арцизької районної державної нотаріальної контори № 325/01-16 від 02.09.2022 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved