Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

11.05.2022 [PERSON] через свого представника - [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до ТзОВ "Фінансова компанія "Фінрайт", треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Турківський ВДВС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів), в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за №82838 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінрайт" заборгованості за кредитним договором №999-00087494/1 27.11.2013 у розмірі 74 640,41 грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги такими обставинами. 27.11.2013 між позивачкою та ПАТ "ІМЕКСБАНК" було укладено кредитний договір. 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №82838 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінрайт" заборгованості за кредитним договором №999-00087494/1 27.11.2013 у розмірі 74 640,41 грн., про що дізналася з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №68915157. Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки такий є незаконним, сума заборгованості є надуманою та не відповідає дійсності. Кредитний договір нею не укладався, а відповідно нотаріально не посвідчувався. Як видно із виконавчого напису, заборгованість стягнуто за період з 03.06.2018 по 02.06.2021, разом з тим строк дії кредитного договору визначений до 26.11.2015, що виходить за межі трирічного строку позовної давності. Боржника також не було повідомлено про порушення кредитних зобов`язань та усунення допущених порушень та нотаріус не отримував від відповідача первинні документи щодо кредиту та його погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Просить визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 11.05.2022 відкрито провадження у справі. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Яворська М.М. не з`явилися, позивачка подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує та проти прийняття заочного рішення в справі не заперечує. Представник відповідача ТзОВ "Фінансова компанія "Фінрайт" в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку та через модуль "Електронний суд", відзив на позовну заяву не подав. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., представник третьої особи Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили. Відповідно до ухвали суду від 11.08.2022, суд проводить заочний розгляд справи. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 27.11.2013 між ПАТ "ІМЕКСБАНК" та позивачкою [PERSON] укладений кредитний договір №999-00087494/1, згідно з яким загальний розмір наданого кредиту становить 25 000,00 грн., за користування кредитом на умовах овердрафту позичальник сплачує банку фіксовану процентну ставку у розмірі: за перші 45 днів кредиту (пільговий період) - 0,01 % річних, з 46 дня кредиту і до моменту його погашення - 12% річних. У випадку прострочення сплати кредиту, відсотків, комісій та інших платежів за період прострочення позичальник сплачує банку процентну ставку у розмірі 72% річних на суму простроченої заборгованості (а.с. 12,13).. 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі статей 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №82838, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №999-00087494/1 від 27.11.2013, який укладений із первісним кредитором ПАТ "ІМЕКСБАНК", право вимоги за яким відступлено до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінрайт" на підставі Договору №126 про відступлення прав вимоги від 31.03.2020 в розмірі 74 640,41 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 03.06.2018 по 02.06.2021 (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 23.02.2021 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 6). Вважаючи виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позивачка оспорила такий в суді з наміром захистити своє порушене цивільне право. Вирішуючи спір, суд виходить з таких положень закону та відповідних правовідносин. Так, згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У положеннях ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 №3425-XII (далі Закон № 3425 ХІІ), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону № 3425 ХІІ, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону № 3425 ХІІ, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку №1172. Водночас, Перелік №1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі №3425-XII та Порядку №296/5. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів». Цією Постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" Переліку №1172 та доповнено його новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Вказана Постанова № 662 від 26.11.2014 надала право нотаріусу вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, вказану постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін, а Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Відтак, чинна редакція Переліку №1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Оскаржуваний позивачем виконавчий напис був вчинений нотаріусом 02.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Отже, станом на 02.06.2021 чинне законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису за кредитним договором, укладеному в простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. Як видно з наданої суду копії кредитного договору №999-00087494/1 від 27.11.2013, такий підписано [PERSON] , без нотаріального посвідчення. Відтак, суд встановив, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально та суду не надано доказів на підтвердження протилежного. При цьому, незважаючи на відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору та те, що судовим рішенням 22.02.2017 були скасовані зміни до Переліку №1172 в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі договору кредиту, який не є нотаріально посвідченим договором. За таких обставин, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем оригіналу нотаріально посвідченого договору кредиту. При цьому, суд враховує те, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому дослідження питання щодо безспірності за кокретних обставин у цій справі не вплине на вирішення спору, з урахуванням порушеної нотаріусом процедури видачі спірного виконавчого напису на підставі договору, який не був нотаріально посвідчений. Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені в постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц та позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в Постанові від 23.06.2020 № 645/1979/15-ц). У постанові від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.11.2021 у справі № 758/14854/20, учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами доводів позивача про безспірність заборгованості перед стягувачем на момент вчинення спірного виконавчого напису, розмір заборгованості, як зазначено у виконавчому написі, чи направлялась стягувачем вимога боржникові про погашення суми заборгованості за кредитом (усунення порушень вимог кредитного договору). При цьому позивачка стверджує, що такої вимоги від відповідача не отримувала. Отже, позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу, оскільки така їй не направлялась, чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Відповідно, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності не дають підстави стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з [PERSON] на підставі виконавчого напису №82838, виданого 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., нарахована з дотриманням умов кредитного договору, а також має характер безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку. Крім того, у статті 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю три роки. Частиною другою статті 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). З договору №999-00087494/1 про надання кредиту від 27.11.2013 видно, що кінцевий строк повернення овердрафту - до 26.11.2015 (включно), тобто саме із цієї дати слід обчислювати право вимоги, але виконавчий напис усупереч вимогам ст. 88 Закону України "Про нотаріат" вчинено після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги. Тому суд вважає, що нотаріус стягнув суму боргу за кредитом поза межами строку позовної давності, визначеної статтею 88 вказаного Закону. Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відтак, ураховуючи встановлені у справі обставини, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими, доведеними, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. Щодо судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, то суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивачки задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на її користь сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved