Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

У травні 2022 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» в особі \~представника \~адвоката Мартиненка\~Володимира Володимировича\~звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що 10.03.2017\~року між\~позичальником [PERSON] \~та Публічним\~акціонерним товариством\~«Ідея Банк»\~було укладено\~угоду №\~С02.210.73383\~про відкриття\~кредитної лінії\~та обслуговування\~кредитної картки.\~На виконання\~умов вищевказаного\~договору банк надав\~позичальнику грошові\~кошти у\~сумі 10000,00\~грн. строком до 10.03.2021 року, а позичальник відповідно, зобов`язався повернути кошти разом з іншими платежами (відповідно до тарифів банку, які розміщені на сайті за адресою: www.ideabank.ua)\~згідно з\~умовами договору.\~Банк свої\~зобов`язання за\~договором про\~надання банківських\~послуг виконав\~у повному\~обсязі,\~відкривши поточний\~рахунок №\~ [NUMBER] , що зазначено\~в договорі\~та надавши\~кредитні кошти\~в розмірі\~10000,00\~грн.\~в межах\~кредитного ліміту,\~визначеного в\~п.п.\~3.1.\~договору,\~протепозичальник своїх\~зобов`язань за\~кредитним договором\~належним чином\~не виконує,у зв`язку з чим станом на 03.12.2020 р. утворилась заборгованість на загальну суму 28690,34 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 10000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 18690,34 грн. 03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» отримало право вимоги до [PERSON] за договором № С02.210.73383 від 10.03.2017 року Також позивач\~просить стягнути\~заборгованість 3%\~річних за\~користування кредитом\~-\~928,91\~грн.\~та заборгованість\~за інфляційними\~витратами -\~2897,70\~грн.\~Таким чином,\~станом на\~10.01.2022,\~позивач ТОВ\~«ФК «Профіт\~Капітал» просить\~стягнути з\~відповідача \~ [PERSON] \~загальну суму\~заборгованості в\~розмірі 32516,95\~грн.,\~а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2481,00 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. Ухвалою судді від 31.05.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду на 20.07.2022 року. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи; в позовній заяві просив про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу її зареєстрованого місця проживання. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило. У зв`язку з чим, суд відповідно до положень ст. 178 ч.8 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що 10.03.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду № С02.210.73383 (надалі - договір, угода) про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (а.с.5). Відповідно до п. 2 договору № С02.210.73383 від 10.03.2017 року, банк відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] у валюті гривня (надалі - рахунок), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску (далі - кредитна карта). Відповідно до п. 3 договору банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку (надалі - кредитна лінія та/або кредит) на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. (п.п.3.1. договору); ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 10000,00 грн. п.п.3.2. договору); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,0000 % річних (п.п.3.3. договору). Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 10000,00 грн. строком до 10.03.2022 року а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до тарифів банку, які розміщені на сайті банку за адресою: wwvv.ideabank.ua ) згідно з умовами цього договору. Згідно п. 4 договору підписанням угоди клієнт підтверджує, що ознайомлений з типовим графіком і розрахунком сукупної вартості кредиту. Згідно до п.п. 5.1 угоди клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку за електронною www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Відповідно до п.п. 5.3. договору банк перед укладенням угоди повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомлений із тарифами банку і згоден з ними. Належний йому примірник оригіналу даної угоди йому вручено банком при підписанні даної угоди. Умови даної угоди та договору він вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та надавши кредитні кошти в розмірі в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 3.1. договору. Позичальник [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 03.12.2020 року виникла заборгованість у розмірі 28690,34 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 10000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 18690,34 грн.(а.с.8). 03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються ( передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Пунктом 5.1 Договору факторингу права вимоги, строк платежів по котрим настав, а також ті, що - виникнуть у майбутньому вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язань передбачених Договором факторингу, щодо розрахунків (п. 4.1.). Так, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право за угодою № С02.210.73383 від 10.03.2017 року, що укладено між АТ «Ідея Банком» та [PERSON] (а.с.18-26). У зв`язку із подальшим не виконанням [PERSON] зобов`язань за договором № С02.210.73383\~від 10.03.2017\~року, утворилась заборгованість у розмірі 32516,95\~грн.,\~яка,\~відповідно довідки\~-\~розрахунку,\~складається з:\~заборгованості за\~основним боргом\~у розмірі 10000,00 грн.;\~заборгованості за\~нарахованими та\~несплаченими відсотками\~-\~18690,34\~грн.;\~заборгованість за 3% річних за користування кредитом - 928,91 грн. та заборгованість за інфляційними витратами - 2897,70 грн. (а.с.8,9). 30.11.2021 року позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором в 30-ти денний термін з моменту отримання вимоги, що підтверджується копією реєстру поштових відправлень, який долучений до матеріалів справи (а.с.10-12). Відповідачем вищезащначена вимога залишена без задоволення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим, ст. 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до наданого позивачем розрахунку інфляційні втрати становлять 2897,70 грн., 3% річних за користування кредитом становлять - 928, 91 грн. У постанові від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість не припинилось та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Отже, кредитор має право на отримання сум, передбачених у статті 625 ЦК України, за увесь час прострочення. При цьому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає в кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення й обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.Такий правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19), є обов`язковим для застосування судом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином враховуючи, що відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання за укладеним кредитним договором на час звернення з позовною заявою, відповідно зобов`язання відповідача сплатити борг не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Тому, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу. Виходячи з вище викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за 3% річних в сумі 928,91 грн.,та заборгованості за інфляційними втратами в сумі 2897,70 грн., підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту № С02.210.73383\~від 10.03.2017\~року в\~сумі -\~32516,95\~грн.,\~що складається\~із:\~заборгованості за\~основним боргом\~-\~ 10000,00 грн.;\~заборгованості за\~нарахованими та\~несплаченими відсотками\~-\~18690,34\~грн.;\~заборгованість за 3% річних за користування кредитом - 928,91 грн.; заборгованість за інфляційними витратами - 2897,70 грн. Відповідно до ст. 141, 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2481,00 грн., що підтверджений відповідним платіжним дорученням (а.с.4,) та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн., що підтверджений відповідним договором № 28092021-1 від 28.09.2021 року та додатками до нього (а.с.54-61).

Outcome: approved