Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 квітня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 40, так як сімейне життя не склалось; між ними виникали конфлікти; з 2017 року вони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, неповнолітніх дітей не мають. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи у спрощеному провадженні без участі сторін, відзив на позов не подала. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 квітня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 40, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 11 квітня 2009 року (а.с.4). Сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, зникло взаєморозуміння, між ними виникали конфлікти та разом вони не проживають, неповнолітніх дітей не мають, така атмосфера суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Тому, відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що стверджується дублікатом посвідченням серія [NUMBER] від 19 листопада 2014 року (а.с.7), а тому відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" вважає, що звільнений від сплати судового збору. Однак, згідно із пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Оскільки справа про розірвання шлюбу не стосується захисту прав позивача [PERSON] з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", то підстав для звільнення його від сплати судового збору не вбачається. Так як в ході розгляду справи суд прийшов до висновку про те, що шлюб розірваний у зв`язку з тим, що сторони взаємно не знайшли способів для його збереження, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню в користь держави з обох сторін в рівних частках.

Outcome: approved