Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

06.12.2021 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшла позовна заява, яка від імені позивача [PERSON] , підписана її представником [PERSON] до відповідача [PERSON] про встановлення факту належності та визнання права власності на спадщину. В обґрунтування поданого позову вказано, що позивач та [PERSON] , є доньками [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] за життя побудували житловий будинок [ADDRESS] , який належав їм на праві приватної спільної часткової власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності № 3811 від 28.11.2002 р., яке було видано на підставі рішення виконкому Вилківської міської ради від 12.12.1972р. № 278 та акту прийому житлового будинку в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому Вилківської міської ради від 20.11.2002р. № 138, та зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно комунальним підприємством «Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» за номером 30502776. Житловий будинок [ADDRESS] складається з літ. «А» - житловий будинок (загальна площа - 97,5 кв.м, житлова площа - 65,0 кв.м.), літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - літня кухня, літ. «Г» - вбиральня, 1-5;І - надвірні споруди. [INFO] помер батько сторін по справі, [PERSON] . За життя спадкодавець склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Вилківської міської ради 04.03.2003 р., відповідно до якого заповідав належну йому 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , позивачу [PERSON] . Згідно акту депутата Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 30.11.2021р. № 8, [PERSON] є донькою власників будинку [ADDRESS] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає в батьківському будинку по [ADDRESS] в період з 2003 р. по теперішній час та доглядала батьків і проводила їх поховання. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] та прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України. Реалізуючи своє право на оформлення спадщини, позивач звернулась до державного нотаріуса Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини. Проте в зв`язку з втратою свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.11.2021 р. [INFO] померла мати сторін по справі, [PERSON] . За своє життя спадкодавець склала заповіт, посвідчений секретарем Вилківської міської ради 23.12.2010 р., відповідно до якого [PERSON] заповідала 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] заповідала відповідачу, [PERSON] . Таким чином, в зв`язку з неподанням відповідачем до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у встановлений нормами ЦК України строк, відповідач, [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину, а позивач [PERSON] є спадкоємцем, який прийняв відповідну спадщину. В серпні 2021 р. позивач звернулась до державного нотаріуса ренійської державної нотаріальної контори Одеської області щодо отримання свідоцтва про право на спадщину після матері, проте в зв`язку з втратою свідоцтва про право власності нотаріус виніс постанову від 07.08.2021 р. про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії. На підставі вищезазначеного представник позивача просив суд: - встановити факт належності на праві приватної спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] в рівних частках по 1/2 частині - [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] ; - встановити факт прийняття спадщини за заповітом [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] ; - встановити факт прийняття спадщини за законом [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , в порядку спадкування право власності на житловий будинок [ADDRESS] та складається з літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 97,5 кв. м., житловою площею 65,0 кв. м.), літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - літня кухня, літ. «Г» - вбиральня, № 1 -5; І - надвірні споруди. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 10.12.2021 року, прийнято позов до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання по справі. 13.06.2022 року від відповідача за первісним позовом [PERSON] надійшов зустрічний позов до [PERSON] про визнання права власності на 3/4 частин житлового будинку в порядку спадкування. В обґрунтування зустрічного позову вказано, що її батьки побудували вищевказаний житловий будинок, що підтверджується свідоцтвом про право власності № 3811 від 28.11.2002 р., яке було видано на підставі рішення виконкому Вилківської міської ради від 12.12.1972 р. № 278 та акту прийому житлового будинку в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому Вилківської міської ради від 20.11.2002р. № 138, та зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно комунальним підприємством «Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» за номером 30502776. [INFO] помер батько сторін по справі, який за життя склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Вилківської міської ради 04.03.2003 р., відповідно до якого заповідав належну йому 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] позивачу за первісним позовом, [PERSON] . Проте, дружиною [PERSON] і, відповідно, матір`ю сторін по справі, [PERSON] , [INFO] було подано заяву до Кілійської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, при цьому, їй було видане свідоцтво про право на спадщину від 02.05.2005 р. Спадкове майно, на яке було видано зазначене свідоцтво не включало в себе житловий будинок [ADDRESS] , в зв`язку з втратою свідоцтва про право власності. Зазначені факти підтверджуються матеріалами спадкової справи № 74/2005. Таким чином, спадкоємцем [PERSON] є його дружина - [PERSON] , яка фактично стала власником житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] померла мати сторін, [PERSON] , яка за життя склала заповіт посвідчений секретарем Вилківської міської ради 23.12.2010 року, відповідно до якого заповідала відповідачу за первісним позовом - [PERSON] 1/2 частину спадкового майна. 27.05.2009 р. позивач та відповідач звернулись із заявами про прийняття спадщини після смерті матері. Зазначені факти підтверджуються матеріалами спадкової справи № 207/2009. Таким чином, позивач за зустрічним позовом, прийняла спадщину за заповітом на 1/2 частину усього майна [PERSON] , а також прийняла спадщину за законом на 1/4 частину майна, а відповідач за зустрічним позовом, [PERSON] , прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] в розмірі 1/4 частини майна. В жовтні 2021 р. позивач за зустрічним позовом звернулась до державного нотаріуса Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Проте у зв`язку з втратою свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , державний нотаріус своєю постановою від 07.10.2021 року відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. На підставі вищезазначеного відповідач-позивач за зустрічним позовом просила суд: - встановити факт належності на праві власності житлового будинку [ADDRESS] - [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 3/4 частин житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] та складається з літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 97,5 кв. м., житловою площею 65,0 кв. м.), літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - літня кухня, літ. «Г» - вбиральня, № 1 -5; І - надвірні споруди в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 13.06.2022 року, прийнято до спільного розгляду зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту належності та визнання права власності, та об`єднано його в одне провадження у справі № 502/2053/21 з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту належності та визнання права власності. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність [PERSON] . Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити поданий нею позов. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши первісний позов та зустрічний позов, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 26.02.1968 року с. Ліски Кілійське р/б ЗАГС Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 49 від 22.11.1955 року /а.с. 10/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.03.1963 року Лісковським сільським ЗАГС Ізмаїльського району встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 14 від 06.03.1963 року /а.с. 7/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 02.11.1985 року м. Вилкове міськвиконкомом, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 84 від 02.11.1985 року. Згідно Довідки № 840 від 09.09.2021 р. та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 28051109, виданого Комунальним підприємством «Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частині належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Вилківським міськвиконкомом 28.12.2002 р., зареєстрованого Вилківською бригадою РБТІ м. Кілія реєстр.кн.9 стор. 255, реєстр № 255 /а.с. 23, 26/. Згідно технічного паспорту на житловий будинок, складений 22.09.2010 року встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа - 97,5 кв.м, житлова площа - 65,0 кв.м.), літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - літня кухня, літ. «Г» - вбиральня, 1-5; І - надвірні споруди /а.с. 18-22/. Відповідно до заповіту від 04.03.2003 року, посвідченого секретарем Вилківської міської ради за реєстровим № 153 встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив наступне заповідальне розпорядження: «належну йому 1/2 частину майна заповів у власність [PERSON] /а.с. 11/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.06.2004 року Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 94 від 25.06.2004 року /а.с. 12/. 02.03.2005 року за вх. № 108 [PERSON] звернулась до Кілійської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у вигляді грошових внесків у Вилківській філії № 6731/01 Кілійського відділення Ощадного банку № 6731 /а.с. 64/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.03.2005 року, виданого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 458 встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] . Спадкове майно на яке видане це свідоцтво, складається з: грошових внесків з належними до них процентами і компенсаціями, що зберігаються у Вилківській філії № 6731/01 Кілійського відділення Ощадного банку № 6731 /а.с. 67/. Постановою Ренійської районної державної нотаріальної контори від 30.11.2021 року встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно /а.с. 13/. Згідно дублікату заповіту від 23.12.2010 року, посвідченого секретарем виконкому Вилківської міської ради за реєстровим № 421 встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: «належну їй 1/2 частину майна, заповіла у власність [PERSON] » /а.с. 14/. Відповідно до акту депутата Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 30.11.2021 року № 8 встановлено, що [PERSON] є донькою власників будинку [ADDRESS] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає в батьківському будинку по [ADDRESS] в період з 2003 року по теперішній час та доглядала батьків і проводила поховання /а.с. 17/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.12.2008 року Виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 151 від 01.12.2008 року /а.с. 15/. Згідно заяви від 27.05.2009 року за вх. № 389 поданої [PERSON] до Кілійської районної державної нотаріальної контори встановлено, що заявник приймає спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с. 42/. 27.05.2009 року за вх. № 390 до Кілійської районної державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] , згідно якої вона приймає спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с. 43/. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.10.2021 року наданою Ренійською районною державною нотаріальною конторою встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача за первісним позовом в частині встановлення факту належності на праві приватної спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] в рівних частках по 1/2 частині - [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , а також вимогу позивача за зустрічним позовом в частині встановлення факту належності на праві власності житлового будинку [ADDRESS] - [PERSON] , яка померла [INFO] , якій належить 1/2 частина вказаного будинку та яка успадкувала 1/2 частину після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено у ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини /ч. 1 ст. 12780 ЦК України/. Як зазначено в п.п 4.19 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично належав весь житловий будинок [ADDRESS] , оскільки 1/2 частиною вона володіла на праві приватної спільної часткової власності та 1/2 частину вказаного будинку, вона успадкувала після смерті співвласника - її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином, позивач за первісним позовом [PERSON] не вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, оскільки до нотаріальної контори у встановлений строк заяви про прийняття спадщини не подавала, а наданий нею в якості доказу акт депутата не є беззаперечним підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та її прийняття відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України та п.п. 3.22. п. 3 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Між тим, як встановлено в ході розгляду справи, позивач за зустрічним позовом [PERSON] прийняла спадщину за заповітом на 1/2 частину усього майна [PERSON] , тобто 1/2 частину спірного будинку, а також прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом у вигляді 1/2 частини її майна, яке не було охоплене заповітом, тобто 1/4 частину спірного будинку, а відповідач за зустрічним позовом, [PERSON] також як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті [PERSON] в розмірі 1/2 частини майна не охопленого її заповітом, у зв`язку з чим вона має право на 1/4 частину вказаного будинку, а відповідач зустрічним позовом в цілому на 3/4 його частини. На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову та задоволення зустрічного позову у повному обсязі.

Outcome: partial