Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є тіткою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є відповідно її племінником. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою [ADDRESS] . Оскільки заповіт померлий не склав, заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] , яка є тіткою померлого, як спадкоємець третьої черги. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документальні підтвердження родинних відносин. 19.10.2019 [PERSON] помирає, не встигнувши оформити своє право на спадщину. За життя [PERSON] склала заповіт, за яким заповідала все своє майно [PERSON] . [PERSON] спадщину прийняв, але в частині майна (кв. [ADDRESS] ) нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи підтвердження факту родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] . Встановити вказаний факт іншим шляхом заявник не має можливості, а вказана обставина унеможливлює йому належним чином оформити свої спадкові права. 12.05.2022 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в яких він просив встановити факт родинних відносин і підтвердити, що\~ [PERSON] , [INFO] , є родичем п`ятого ступеня спорідненості [PERSON] , [INFO] та родичем другого\~ступеня спорідненості\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , які, в свою чергу, є родичами третього ступеня спорідненості між собою, а саме [PERSON] , [INFO] , є племінником\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . У судове засідання позивач не з`явився, але скерував до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність та задовольнити позовну заяву. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, але скерувала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження\~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" - у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Враховуючи, що встановлення факту родинних відносин, безпосередньо пов`язане з вирішенням подальшого спору про спадщину між позивачем і відповідачем, то даний спір розглядається в порядку позовного провадження. Відповідно до копії договору купівлі-продажу серії ААІ № від 19.05.1997 року, [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.06.2018, [PERSON] помер у м. Золотоноша Черкаської області. Постановою державного нотаріуса Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] (в частині квартири [ADDRESS] ), у зв`язку з непідтвердженням родинних відносин. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2018, [PERSON] померла у м. Золотоноша Черкаської області. За життя [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно заповідала [PERSON] . Копія даного заповіту міститься в матеріалах справи. Постановою державного нотаріуса Золотоніської міської державної нотаріальної контори Чуй Н.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] (в частині квартири [ADDRESS] ), у зв`язку з непідтвердженням родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] . З копії спадкової справи №177/2018, заведеної після смерті [PERSON] , наданої на запит суду, вбачається що [PERSON] та [PERSON] зверталися до Золотоніської міської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . З копії спадкової справи № 24/2020, зведеної після смерті [PERSON] , наданої на запит суду, вбачається що [PERSON] звернувся до Золотоніської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після померлої [PERSON] . Таким чином, [PERSON] та [PERSON] реалізували своє право на спадкування після смерті відповідно [PERSON] та [PERSON] . Щодо наявності родинних відносин суд зазначає наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.07.1952 року, [PERSON] народилася [INFO] , а батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до викопіювань з погосподарських книг за 1944р., 1945р., 1946 р. до складу сім`ї [PERSON] входили: [PERSON] голова сім`ї, [PERSON] чоловік, [PERSON] дочка, [PERSON] дочка, [PERSON] син. Відповідно до довідки виконавчого комітету Калениківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 193 від 24.09.2019р., згідно запису погосподарської книги № 8, особовий рахунок № [NUMBER] за 1944-1946 роки [PERSON] 1930 року народження і [PERSON] 1934 року народження, записані як рідні сестри. Таким чином, [PERSON] 1930 року народження і [PERSON] 1934 року народження, та [PERSON] записані як рідні сестри та брат. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.07.1962 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , і змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.05.1963 р., у [PERSON] та [PERSON] \~ народилась дочка \~ [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 138. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.07.1986р., [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , і змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.01.1987р. у [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народився\~ син\~\~ [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 2. З копії погосподарської книги за 1953-1955 роки встановлено, що [PERSON] , 1952 р.н. являється сином [PERSON] , 1930 р.н. та племінником [PERSON] , а остання, відповідно, є його тіткою. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до с. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Судом достовірно встановлений факт родинних відносин, а саме що померлий [PERSON] є племінником [PERSON] , а вона, відповідно, є його тіткою, і відповідно [PERSON] є онуком останньої, що стверджується належними доказами, які досліджені судом. Жодних сумнівів у достовірності наведених вище обставин у суду немає. Позивач звернувся із заявою до суду про встановлення факту родинних відносин з метою оформлення права на спадщину, тому суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного позову, оскільки встановлення цього факту породжує для позивача юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт позивач не має. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету підлягає поверненню позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 454,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved