Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

17.06.2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] та визначити місце проживання їх сина - [PERSON] разом з батьком. Зазначає, що 20.10.2015 року Новгород-Сіверським міськрайонним управлінням юстиції у Чернігівській області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 86. [INFO] у них народилась спільна дитина - син [PERSON] . Позивачка разом з батьком дитини досягли спільної згоди, що син після розірвання шлюбу буде проживати разом з батьком [PERSON] .. Таке рішення вони прийняли спільно, оскільки в місті де вона проживає немає роботи. Тому буде змушена шукати роботу за кордоном. Також на це рішення вплинуло, що дитина вже ходить до школи і шукати школу за кордоном немає можливості. За таких умов сину краще буде разом з батьком. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] також не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позовних вимог, в якій зазначив, що просить залишити проживати сина разом з ним. В зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. 20.10.2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 86 що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.10.2015 року (а.с. 6). У сторін є спільна малолітня дитина, син - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, фактично їх сім`я розпалась, позивачка [PERSON] в своїх заявах наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, що свідчить про дійсну волю чоловіка та дружини. Подальше примирення та збереження шлюбу неможливе. Тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивачка відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання залишити прізвище « [PERSON] ». Питання щодо місця проживання дитини [PERSON] , сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання дитини визначити разом з батьком - [PERSON] . Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але враховуючи позицію позивачки, суд приходить до висновку про відсутність необхідності у стягненні з відповідача на користь позивачки, сплачений нею судовий збір. Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved