Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Командир ВЧ [NUMBER] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виселення з службового житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 11.10.2021 року відповідач був виключений з числа особового складу ВЧ [NUMBER] , а відтак він повинен звільнити надане у тимчасове користування житлове приміщення за вище вказаною адресою. Відповідач відзив на позов не подав. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та про визнання заявлених позовних вимог. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 09.08.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно договору №103/1 надання в користування військовослужбовцю ЗСУ службового житла від 05.08.2019 року, [PERSON] на строк проходження служби в ОК «Північ» надано службове житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.1.4 договору № 103/1, будівля, в якій знаходиться зазначене приміщення, передана на підставі наказу Міністерства оборони України від 11.06.2019 року № 312 на праві оперативного управління в/ч [NUMBER] і на даний час перебуває на балансі квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) [ADDRESS] від 11.10.2021 року [PERSON] виключено із списків особового складу частини. V. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Між сторонами у справі виникли спірні правовідносини з приводу виселення з службового житла. Частиною 1 ст.118 ЖК Української РСР передбачено, що службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характеромїх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просив виселити [PERSON] з житлового приміщенняза адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з виключенням з числа особового складу ВЧ [NUMBER] . Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву про визнання позову. Частиною 4 ст.206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає таке визнання, що відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, є підставою для задоволення позову військової частини [NUMBER] до [PERSON] про виселення з житлового приміщення. VІ. Розподіл судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду, а позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved