Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд: - визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 15.12.2010 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Крючковою Т.В. та зареєстровано в реєстрі за №2239, та скасувати в Реєстрі права власності на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , дата внесення запису 22.02.2011 року, припинивши право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; - визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 07.12.2018 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Златовою Н.А. та зареєстровано в реєстрі за №9583, та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] РНОНМ [NUMBER] , індексний номер рішення: 44474483 від 07.12.2018 року, скасувавши запис про проведену державну реєстрацію запис право власності/довірчої власності: 29318398, припинивши право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] РНОНМ [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05 серпня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UА-ЕА-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень , тощо) № 8/2007/840-К/935-Н від 24.04.2007 року, укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра», у тому числі за договорами забезпечення. За рахунок кредитних коштів боржником [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] . Відповідно до умов Договору іпотеки №935-Н/1 від 24.04.2007 року дана квартира була передана в іпотеку ВАТ КБ «Надра». З інформаційної довідки вбачається, що 09.12.2010 року запис про обтяження майна та запис про іпотеку квартири [ADDRESS] було погашено на підставі повідомлення №3865 виданого 01.12.2010р. ВАТ КБ «Надра». Та одразу 15.12.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Крючковою Т.В. та зареєстровано в реєстрі за №2239. Право власності було зареєстровано в Реєстрі права власності на нерухоме майно 22.02.2011 року. Після чого 07.12.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Златовою Н.А. та зареєстровано в реєстрі за №9583. Право власності було зареєстровано з відкриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 44474483 від 07.12.2018 року, номер запису про право власності/довірчої власності: 29318398. Однак, повідомлення банку №3865 не могло бути видано та надано ВАТ КБ «Надра» приватному нотаріусу, оскільки на 21.03.2011 року була наявна заборгованість за Кредитним Договором №8/2007/840-К/935-Н від 24.04.2007 р., що підтверджується рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04.12.2013р. винесеного по цивільній справі №199/11544/13-ц, яке було змінено в апеляційній інстанції в частині стягнення суми заборгованості. Даним рішенням було стягнуто солідарно з боржника та поручителів на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/935-Н від 24.04.2007 року в сумі 208802,05 долари США, що в гривневому еквіваленті становить 1057786,73 грн., що складається з: кредиту в розмірі 109270,00 долари США, що в гривневому еквіваленті становить 873395,11 грн.; несплачених відсотків в розмірі 87397,12 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 698565,18 грн.; пені в розмірі 12134,93 долари США, що в гривневому еквіваленті становить 96994,50 грн.; а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн., а всього 1061227 грн. 73 коп., та штраф у розмірі 10927,00 доларів США, що в еквіваленті складає 87339,51 грн. Дане рішення набрало чинності та не виконано на теперішній час. В ході протиправних дій було вилучено обтяження на предмет іпотеки та перереєстровано право власності без згоди Іпотекодержателя та кредитора. Тим самим було здійснено порушення прав Кредитора та Іпотекодержателя щодо унеможливлення стягнення з боржника грошових коштів шляхом звернення стягнення на майно. Відповідно до відповіді, наданої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб наявна кредитна заборгованість за зазначеним кредитним договором у розмірі визначеному судом. Таким чином №3865 від 01.12.2010р. не міг бути виданий ВАТ КБ «Надра», оскільки кредитні зобов`язання не виконувались та не були виконані на 01.12.2010 року. Внаслідок протиправних дій невідомих осіб, без згоди іпотекодержателя, діючи на шкоду кредитору було здійснено відчуження та перереєстрацію права власності предмету іпотеки та майна боржника. Тим самим було здійснено порушення прав Іпотекодержателя та кредитора щодо унеможливлення стягнення з боржника грошових коштів шляхом звернення стягнення на майно. На даний час Договір іпотеки не припинений, невизнаний недійсним. Наявність у Відповідача 1 права власності на нерухоме майно, яке набуте без достатніх законом підстав зокрема без згоди іпотекодержателя, в будь-якому разі ставить під сумнів право власності законного власника цього майна. На думку позивача дії Відповідача 3 були недобросовісні та направлені на уникнення звернення стягнення на майно боржника, при цьому правочини були укладені з істотними порушенням вимог діючого законодавства. А отже звернення з даними позовом є ефективними захистом порушених прав Позивача та їх відновлення, що полягають у можливості звернення стягнення на майно боржника у відповідності до вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. В судові засідання представник позивача повторно не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Суд зауважує, що позивач є юридичною особою, має у своєму штаті юристів, присутність одного з яких могла бути забезпечена в судовому засіданні. Суд вважає, що затягування розгляду справи є недопустимим. У справі міститься достатньо доказів для прийняття рішення у справі. У зв`язку з чим, суд вважає за можливе розгляд справи за відсутності представника позивача. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Трушев О.П. проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, відзив на позовну заяву підтримав, просив суд задоволенні позовних вимог відмовити, у тому числі, у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Златова Наталя Анатоліївна в судове засідання не з`явилися, представником третьої особи - адвокатом Орел В.Ю. подано суду пояснення, відповідно до яких вчинення приватним нотаріусом дій з нотаріального посвідчення відповідного правочину свідчить про те, що необхідні документи та відомості сторонами правочину були надані. Отже, приватний нотаріус ДМНО Златова Н.А. діяла відповідно до вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не порушуючи їх приписів. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Крючкова Тамара Віталіївна в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Раніше, через канцелярію суду представником третьої особи були подані письмові пояснення щодо суті спору. Суд, вислухавши заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 05.08.2020 р. між ПАТ «Банк «НАДРА» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено Договір № GL48N718070_blank відступлення прав вимоги предметом якого було відступлення прав вимоги за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, укладеними між фізичними особами та ПАТ «Банк «Надра» (т.1, арк.с.7-11). Відповідно до Додатку № 1 до Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, укладений 05 серпня 2020 року, передано права вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-К/935-Н, позичальник [PERSON] , дата отримання кредиту 24.04.2007, дата погашення кредиту 10.04.2037, наявність застави - ні, вид застави (іпотека, авто, беззаставні, інше) - квартира (т. 1, арк.с.12). 24 квітня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» [PERSON] укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/935-Н, відповідно до якого Банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення строковості та платності грошові кошти у сумі 109270 доларів США на проведення розрахунків по договору купівлі - продажу, що укладений між позичальником та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] . Строк на який надано кредит до 10.04.2037 року. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань позичальник укладає з банком договір іпотеки: - квартира [ADDRESS] , загальною площею 71,1 кв.м. (т.1, арк.с.18-21). 24 квітня 2007 року між [PERSON] (позичальник) та ВАТ КБ «Надра» (іпотекодержатель) укладено договір іпотеки № 935-Н/1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. (т.1, арк.с.14-17). 24.04.2007 року [PERSON] уклав з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , договір купівлі - продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого продавці зобов`язались передати квартиру у власність покупцю, а покупець зобов`язався прийняти квартиру в сплатити за неї обумовлену суму (т.2, арк.с.6). Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 15247856 від 16.07.2007 року, виданого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» квартира за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві приватної власності, частка власності 1/1, на підставі договору купівлі - продажу / ВЕО № 581359, реєстр № 1573/ 24.04.2007/ посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. (т.2, арк.с.9). Відповідно до повідомлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30.06.2021 року на запит ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», відповідно до наявної у Фонді інформації право вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-К/935-Н від 24.04.2007, укладеним з [PERSON] , було відступлено на відкритих торгах, що відбулися 22.05.2020 р. ( у складі пулу активів , лот № GL48N718070, протокол електронного аукціону UА-ЕА-2020-05-12-000017-b) на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Інформація про суми наявних заборгованостей саном на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання за договором: станом на 01.01.2014 заборгованість за основним боргом склала - 105441, 89 USD, станом на 01.01.2014 прострочена заборгованість за основним боргом складала - 3228, 11 USD, станом на 01.01.2014 прострочена заборгованість за нарахованими відсотками складала - 38189, 16 USD (т.1, арк.с.22). Рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2013 року, яке міститься на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 208802,05 долари США, що в гривневому еквіваленті становить 1057786,73 грн., що складається з: кредиту в розмірі 109270,00 долари США, що в гривневому еквіваленті становить 873395,11 грн.; несплачених відсотків в розмірі 87397,12 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 698565,18 грн.; пені в розмірі 12134,93 долари США, що в гривневому еквіваленті становить 96994,50 грн.; а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн., а всього 1061227 (один мільйон шістдесят одну тисячу двісті двадцять сім) гривень 73 копійки. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2014 року, яке міститься на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2013 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення штрафу і позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в цій частині задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором - штраф у розмірі 10927,00 доларів США, що в еквіваленті складає 87339,51 грн. та в рівних частинах судові витрати 3441 грн, в іншій частині рішення залишено без змін. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 268963136, квартира за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу, серія та номер: 9583, виданий 07.12.2018 року, видавник: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Златова Н.А., належить на праві приватної власності [PERSON] , частка власності 1/1. 08.12.2020 року державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілією Олексіївною на підставі Договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank, виданий 05.08.2020, видавник ПАТ «КБ «НАДРА», ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП»; договору іпотеки, серія та номер: 1577, виданий 24.04.2007, видавник: Приватний нотаріус Петренко К.В. зареєстровано іпотеку нерухомого майна, квартири за адресою: [ADDRESS] . Іпотекодержатель: ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», іпотекодавець: [PERSON] . 08.12.2020 року державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Лілією Олексіївною на підставі Договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank, виданий 05.08.2020, видавник ПАТ «КБ «НАДРА», ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП»; договору іпотеки, серія та номер: 1577, виданий 24.04.2007, видавник: Приватний нотаріус Петренко К.В. внесено відомості про обтяження нерухомого майна, квартири за адресою: [ADDRESS] . Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] . 22.02.2011 року на підставі договору купівлі - продажу, ВРД № 320771, реєстр № 2239, 15.12.2010, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В., зареєстровано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] , форма власності: приватна, частка власності: 1/1. 16.07.2007 року внесено запис по право власності [PERSON] на квартиру на підставі договору купівлі -продажу, ВЕО № 581359, реєстр № 1573, 24.04.2007, посвідчений приватним нотаріусом Петренко К.В., форма власності: приватна, частка власності: 1/1. 24.04.2007 року за № 4864007 реєстратором: Приватний нотаріус Колодій Л.М. зареєстровано обтяження на підставі договору іпотеки №935-Н/1, р.№ 1577, 24.04.2007, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В., об`єкт обтяження: квартиру за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] . 09.12.2010 реєстратором: Приватний нотаріус Царейкін М.М., вилучено обтяження на підставі повідомлення банка, 3865, 01.12.2010, ВАТ КБ «Надра». 22.05.2007 року реєстратором: Приватний нотаріус Базилєв С.П., на підставі договору іпотеки № 935-Н/1, реєстровий № 1577, 24.04.2007, приватний нотаріус Петренко К.В., зареєстровано обтяження: квартира за адресою: [ADDRESS] . Іпотекодержатель: ВАТ КБ «Надра», Іпотекодавець: [PERSON] . 09.12.2010 реєстратором: Приватний нотаріус Царейкін М.М., вилучено обтяження на підставі повідомлення банка, 3865, 01.12.2010, ВАТ КБ «Надра» (т.1, арк.с.31-35). 15.12.2010 року [PERSON] , який діяв в інтересах та від імені [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] . Продаж квартири вчинено за 160255грн. Продавцем в особі представника стверджено, що на момент укладення договору квартира під забороною (арештом) відчуження не перебуває (т.1, арк.с.81-82, т.2, арк.с.3). Відповідно до Витягу з Державного реєстру іпотек у реєстрі прав власності на об`єкт нерухомого майна:18430835, адреса об`єкта: [ADDRESS] , інформація в Державному реєстрі іпотек відсутня (т.1, арк.с.83). Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 29660395 від 15.12.2010 року, за параметрами запиту: арешт, заборона у реєстрі прав власності на об`єкти нерухомого майна:18430835, за адресою: [ADDRESS] , фізична особа [PERSON] , в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформація відсутня (т.2, арк.с.27). Відповідно до Витягу з Державного реєстру Іпотек за № 29660470 від 15.12.2010 року у реєстрі прав власності на об`єкти нерухомого майна: 18430835 за адресою: [ADDRESS] , інформація відсутня (т.2, арк.с.28). Відповідно до договору купівлі - продажу від 07.12.2018 року [PERSON] продала [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] . За домовленістю сторін продаж майна вчинено за 160000 грн. (т.1, арк.с.84-86, 226-227). При вчиненні правочину [PERSON] , [PERSON] , кожна окремо письмовими заявами, які посвідчені приватним нотаріусом Златовою Н.А., підтвердили, що у шлюбі не перебувають (т.1, арк.с.228, 229). Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 23.11.2018 року за № 174/5, надано дозвіл [PERSON] на продаж квартири за адресою: [ADDRESS] (т.1, арк.с.234). Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав серії ССУ № 997779, виданого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, [PERSON] на праві приватної власності, частка власності 1/1, належить квартира за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу/ВРД № 320771, реєстр № 2239/15.12.2010, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. (т.1, арк.с.239). Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників записів, як про боржників про: [PERSON] , [PERSON] , не знайдено (т.1, арк.с.249,250, 251,252, 253, 254). Відповідно до виписок по особовому рахунку за кредитним договором №8/2007/840-К/935-Н, підтверджується надходження коштів на виконання кредитного договору (т.2, арк.с.35-38). Відповідно до повідомлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.12.2021 року за наявною у фонді інформацією, права вимоги по кредитному договору №8/2007/840-К/935-Н, у складі лоту №GL48N718070, виставлялися, як такі, що не забезпечені нерухомим майном (т.2, арк.с.47). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Отже, банк, як сторона договору та кредитор, має право відступити право вимоги за кредитним договором. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, зміна кредитора у зобов`язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, судом на підставі досліджених доказів встановлено, що 05.08.2020 р. між ПАТ «Банк «НАДРА» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено Договір № GL48N718070_blank відступлення прав вимоги предметом якого було відступлення прав вимоги за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, укладеними між фізичними особами та ПАТ «Банк «Надра». Даний договір є дійсним, недійсним у встановленому законом порядку не визнавався. Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. У разі відступлення права вимоги за договором іпотеки, такий правочин відступлення прав за іпотечним договором, відповідно до вимог ст. 24 ЗУ «Про іпотеку» підлягав би обов`язковому нотаріальному посвідченню, а відомості про таке відступлення підлягали б державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Договір про відступлення права вимоги №GL48N718070_blank від 05.08.2020 року укладено між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, що вказує на те, що таким договором право вимоги за іпотечним договором від ПАТ «КБ «НАДРА» до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» відступлено не було. Відповідно до ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Як встановлено судом 09.12.2010 реєстратором: Приватний нотаріус Царейкін М.М., вилучено обтяження: тип обтяження: іпотека, заборона на нерухоме майно, квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі повідомлення банка, 3865, 01.12.2010, ВАТ КБ «Надра». Відповідно до інформації, яка неодноразово надавалася Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, права вимоги по кредитному договору №8/2007/840-К/935-Н, у складі лоту №GL48N718070, виставлялися, як такі, що не забезпечені нерухомим майном. Таким чином, на час укладення Договору про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» іпотека на квартиру за адресою: [ADDRESS] , була припинена, та права вимоги за іпотечним договором № 935-Н/1 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не передавалися, отже позивачем не доведено, що він набув прав іпотекодержателя за зазначеним іпотечним договором, у зв`язку з чим не вбачається порушення прав позивача. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 299/857/19. Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року в справі № 754/5841/17 (провадження № 61-17966св19) зазначено, що «цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року в справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) зроблено такий висновок: застава (іпотека) припиняється у разі реалізації предмета застави (іпотеки), а не у зв`язку зі скасуванням обтяження, зокрема обмеження щодо розпорядження майном боржника; запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя; за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають; у випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя; у справі за належною вимогою (зокрема, про визнання права іпотекодержателя) суд має врахувати наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження. Відсутність у Державному реєстрі іпотек означених відомостей не може беззастережно свідчити про добросовісність особи, яка придбаває таке майно. Якщо позивач вважає себе іпотекодержателем та вважає, що його право іпотекодержателя порушене, належним способом захисту є звернення до суду з вимогою про визнання права іпотекодержателя, а не оспорення підстав набуття іншими особами прав на предмет іпотеки. Звернувшись до суду з цим позовом ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» посилалося на те, що іпотека незаконно припинена державним реєстратором, оскільки існує кредитний борг, який був забезпечений іпотекою. За виниклих правовідносин застосування наслідків недійсності правочину (договорів купівлі-продажу нерухомого майна), з урахуванням реєстрації припинення іпотеки та обтяження, не могли б відновити право чи інтерес позивача. Позовні вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу є неефективним способом захисту порушених прав ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», як іпотекодержателя, що є також підставою для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи, викладені обставини справи, зазначені норми права, наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту порушення його прав, а тому відсутні підстав для задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Трушева О.П. про застосування строків позовної давності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18) зазначено, що «для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог (пункти 138-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц)». Так як судом в ході судового розгляду встановлено підстави для відмови у задоволення позовних вимог по суті, підстави для відмови в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з пропуском позовної давності, відсутні. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, судові витрати, у тому числі на правову допомогу, понесені позивачем у справі належить віднести на його рахунок, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог. Розглядаючи клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Трушева О.П. про стягнення з позивача на користь відповідача [PERSON] витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 03 вересня 2021 року між адвокатським об`єднанням «ПІЛЬХ та ПАРТНЕРИ» та [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого Клієнт замовляє, а Компанія приймає на себе обов`язок надати Клієнту правову допомогу на умовах і а порядку, що визначені даним договором. клієнт зобов`язується сплатити вартість правової допомоги та фактичні витрати компанії, необхідні для виконання договору (т.1, арк.с.145-147). Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Таким чином, для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу. В судове засідання на підтвердження понесених відповідачем [PERSON] витрат на правничу допомогу було надано: договір про надання правової допомоги від 03.09.2021 року; рахунок -фактуру № СФ-01-03-1 від 03.09.2021 р. на суму 13512 грн. за надані юридичні послуги згідно договору від 03.09.2021 р.; розрахунок наданої професійної правничої допомоги, відповідно до якого оплата витрат на професійну правничу допомогу складає 13512 грн.; квитанцію АТ КБ «ПриватБанк» від 07.09.2021 року, відповідно до якої [PERSON] сплачено 13512 грн. згідно догововору від 03.09.2021 р., одержувач Пільх та Партнери АО. Таким чином, суд вважає, що відповідачем документально доведений факт понесення витрат на правову допомогу у розмірі 13512 грн., та вказані витрати мають бути стягнуті з позивача на користь відповідача [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved