Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду із позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] є наркозалежною особою, перебуває на обліку в КП «Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області» з 2008 року з діагнозом наркологічне захворювання, свідомо ухиляється від виховання свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , його життям та здоров`ям не цікавиться, аліменти не сплачує, участі у вихованні та розвитку не бере, що є підставою для позбавлення останньої батьківських прав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Повноважний представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала. Суд, вислухавши доводи позивача та думку представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 2017 року по 2021 рік перебували у фактичних сімейних відносинах. Від даних стосунків в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серії [NUMBER] . Як вказує позивач, відповідачка самоусунулася від виховання та утримання своєї дитини, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання сина, не цікавиться його життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовий і моральний розвиток. Відповідач завжди була байдужа по відношенню до дитини. [PERSON] є її другою дитиною, свою першу дитину вона залишила в пологовому будинку. По відношенню до [PERSON] вона також не проявляла теплих батьківських почуттів. Вона взагалі ніколи не цікавилася і зараз не цікавиться життям дитини, не виявляє бажання спілкуватися з ним, не бажає приймати участь в його вихованні та в розвитку, долею дитини вона не цікавиться взагалі. Як вбачається із довідки, виданої КП «Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області», [PERSON] з 16.05.2008р. перебуває у реєстрі наркозалежних хворих. Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування дійшов висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Крім того, як вбачається із висновку органу опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживає з малолітнім [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де створено задовільні умови для виховання та проживання дитини. За інформацією КП "ЦМЛ ПМР ДО" від 04.07.2022р. №1069, [PERSON] на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. [PERSON] , на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває в реєстрі наркохворих. Згідно інформації Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06.07.2022р. №01-05/139/2022, в провадженні суду відсутні інформація про притягнення у період 2022 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до кримінальної та адміністративної відповідальності передбаченої ст.184 КУпАП. За інформацією КНП "ЦПМСД Покровської міської ради" від 07.07.2022р. №1648, лікуванням та оздоровленням малолітнього [PERSON] , [INFO] займається батько, [PERSON] , [INFO] , рекомендації лікаря виконує в повному обсязі. Згідно інформації Покровської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 11.07.2022р. №217, [PERSON] на обліку як безробітний або як особа, що шукає роботу в Центрі не перебуває. [PERSON] зверталась до Центру у 2021р. двічі (17.03.2021 р., 18.10.2021р.), обидва рази була знята з обліку за невідвідування без поважних причин Центру зайнятості протягом 30 робочих днів. Також, наведене підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] . Так, свідок [PERSON] повідомила, що вона є матір`ю позивача. Вказує, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з нею та зі своїм батьком. Стверджує, що вони створили всі необхідні умови для розвитку та життя дитини. Матір дитини, вона вже давно не бачила, оскільки остання є наркозалежною особою і не приділяє уваги сину взагалі, не цікавиться його життям та здоров`ям. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що вона є сусідкою позивача. Вказує на те, що [PERSON] будучи матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , його здоров`ям та життям не цікавиться. Дитина проживає разом зі своїм батьком [PERSON] та його матір`ю - бабусею дитини. Нормами Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2 ст.157 СК України). Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частина 2 статті 171 СК України визначає, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. В судовому засіданні дитину з огляду на її вік не допитували. На підставі викладеного, зважаючи на те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та ухиляється від виховання сина, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] , [INFO] , отже вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Outcome: approved