Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

18 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернувся з позовом в якому просить стягнути в свою користь з ПАТ «СК «Саламандра» матеріальну шкоду спричинену внаслідок ДТП у розмірі 17903,79 грн. та витрати на експертне дослідження 3000 грн. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позову зазначив, що 29 січня 2021 року відбулася ДТП за участі автомобіля «TOYOTA CAMRY» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля «SKODA SUPER B», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою суду [PERSON] визнано винним у ДТП. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля «TOYOTA CAMRY» д/н [NUMBER] була застрахована а ПАТ «СК «САЛАМАНДРА». 18 березня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування, разом з тим, страхове відшкодування й досі не здійснене. Враховуючи зазначене позивач звернувся до незалежного експерта для визначення суми матеріального збитку, що складає 17\~413,84 грн. Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 409,80 грн. та сума відсотків за користування грошовими коштами 80.15 грн. Короткий зміст заперечень відповідача. Позивач завищив розмір позовних вимог та просить стягнути збитки, які не покриваються умовами полісу страхування. Позивачем не надано доказів факту оплати проведеного ремонту. Враховуючи зазначене розмір страхового відшкодування підлягає зменшенню на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, що узгоджується з положенням ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобові», а отже у страховика виник обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі, що не перевищує 15755,53 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, причини не явки не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява в якій представник третьої особи позовні вимоги визнав в частині відшкодування шкоди встановленої висновком експертного дослідження №104/21А. Фактичні обставини справи встановлені судом. 29 січня 2021 року о 13.00 год. водій [PERSON] керуючи автомобілем «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] рухаючись по вул. Панікахи, біля буд. 111/2 в м. Дніпро, при здійсненні повороту ліворуч на гіпермаркет «Епіцентр» не надав переваги в русі та здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Super B» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку по головній дорозі. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджено, чим спричинена матеріальна шкода. Вина [PERSON] встановлена постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2021 року у справі 932/1251/21. Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця №104/21А з визначення матеріальної шкоди заподіяної власнику КТЗ від 16.04.2021 вартість матеріального збитку в результаті його пошкодження при ДТП складає 17413,84 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПАТ «СК «САЛАМАНДРА» відповідно до поліса обов`язкового страхування №200833303. 18 березня 2021 року позивач подав відповідачу заяву про страхове відшкодування, в якої просив провести відшкодування шкоди на особистий рахунок. 31 березня 2021 року надійшла відповідь, якою відповідач посилаючись на порушення позивачем норм цивільно-процесуального законодавства які регулюють представництво, повернув заяву. 08 квітня 2021 року повторно була направлена заява про виплату страхового відшкодування, яка залишена без розгляду. Норми права, застосовані судом. Спірні Цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів», B зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до абз. 2 п. 36. 2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат нa проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку нa додану вартість. Відповідно до п 3, ч. 1, ст. 26 ЗУ «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку. Абзацом другим пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений Договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Також, страховик несе відповідальність передбачену ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника (страховика) за прострочення грошового зобов`язання) оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора (застрахованої особи) від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредитору (застрахованій особі). Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником; зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 992 ЦК України передбачено, якщо у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Відповідно до п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). Пунктом 21 цієї ж постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Висновки суду. Як вбачається з пояснень позивача, що підтверджуються матеріалами справи шкоду майну завдано діями особи, відповідальність якої була застрахована у ПАТ «СК «Саламандра» на підставі страхового полісу №200833303 від 06.08.2020 року, позивач вчасно звернувся до останнього із заявою про відшкодування шкоди, проте страхове відшкодування не виплачене, оскільки позивачем до заяви про страхове відшкодування надано довіреність, яка не містить апостиль компетентного органу держави, в якій документ був складений. Разом з тим, у відзиві представник відповідача суперечить позиції викладеній у зазначеному листі та частково визнає позов, проте у сумі меншій ніж зазначено позивачем. Однак позовні вимоги ґрунтуються на проведеному експертному дослідженні, висновок щодо якого долучено до матеріалів справи, натомість відповідачем не здійснено відповідну експертну оцінку, яка б надавала можливість підтвердити помилковість розрахунків та надмірність суми матеріального збитку. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, сума позовних вимог складає 17903,84 грн., що складається з 17\~413,84 грн. основна заборгованість, 409,80 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання, 80,15 грн. відсотки за користування грошовими коштами. Крім того стягненню підлягають витрати пов`язані з проведенням експертного дослідження у розмірі 3000 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому витрати пов`язані зі сплатою страхового відшкодування підлягають стягненню в примусовому порядку. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~при задоволенні позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved