Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

5 листопада 2021 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В позові [PERSON] зазначає, що 15 вересня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинив виконавчий напис № 26623 про стягнення з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованості в сумі 31 920 грн. за кредитним договором № UP 6251326 від 05.02.2020 року. Про наявність виконавчого напису про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором позивач дізнався із листа приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. 7 жовтня 2021 року. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог законодавства, а тому він не підлягає виконанню, з таких підстав. Згаданий кредитний договір, як і будь-які інші кредитні договори, позивач не укладав з відповідачем, тому він оспорює сам факт існування кредитних правовідносин між сторонами. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, яка набрала законної сили, визнано незаконною постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662 від 26.11.2014 року в частині посилання на те, що для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, нотаріусу надається, зокрема, оригінал кредитного договору. У зв`язку з викладеним застосуванню підлягають положення постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року, згідно з яким для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів). Так як договір між позивачем та кредитором не укладався і нотаріально не посвідчувався, вчинення на ньому виконавчого напису є таким, що суперечить вимогам закону. В порушення статті 88 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, оспорюваний напис вчинений у відсутність документів, що підтверджують безспірність заборгованості, на користь чого свідчить той факт, що у нього немає жодної заборгованості перед установою, яка ініціювала вчинення напису, оскільки він оспорює сам факт існування кредитних правовідносин між сторонами. Відповідачем не дотриманий порядок досудового врегулювання спору, який зводиться до обов`язкового направлення боржнику письмової вимоги про усунення порушень за договором кредитування, свідченням чого є неотримання нею цієї вимоги та необізнаність про наявність виконавчого напису аж до моменту, коли вона дізналася про відкрите виконавче провадження. В порушення п. 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України письмова вимога про усунення порушень позивачеві не направлялась. Всі означені обставини свідчать про відсутність у відповідача підстав для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису За вказаних обставин фінансовій установі належало б діяти у відповідності до договору між сторонами, відповідно до якого спори та суперечки між сторонами за договором передаються на розгляд суду в порядку, передбаченому чинним законодавством України. У зв`язку з викладеним позивач просить про визнання виконавчого напису нотаріуса № 26623 від 15.09.2021 року таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 908 грн. за подання позову, просить покласти на відповідача. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої В.П. від 10.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заходи забезпечення позову, доказів судом не застосовувались. Ухвалою суду від 10.11.2021 року за клопотанням позивача у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. витребувано копію нотаріальної справи про вчинення оспорюваного виконавчого напису. В судове засідання позивач не з`явився, його представник надала суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність позивача і його представника. Представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився, відзиву на позов, клопотання про відкладення судового розгляду або вирішення справи у його відсутність суду не надав. За згаданих обставин зі згоди представника позивача, висловленої у її письмовій заяві, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалює про вирішення спору при заочному розгляді. Треті особи, належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився; пояснень на позов, клопотання про відкладення судового розгляду суду не надали. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. - звернувся до суду з заявою, яка містить прохання про проведення судового розгляду у його відсутність. Вказані обставини у відповідності до ст. 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі приватного нотаріуса, що вчинив оспорюваний напис. З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх наданими позивачем доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинений виконавчий напис про стягнення з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованості за кредитним договором № UP 6251326 від 05.02.2020 року у сумі 31 920 грн. (а. с. 23). Відповідно до ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік таких документів встановлений Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року, згідно з яким для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів). І хоча постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662 від 26.11.2014 року у вказаний «Порядок…» внесено зміни в частині посилання на те, що для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, нотаріусу надається, зокрема, оригінал кредитного договору, проте Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, яка набрала законної сили, ці зміни визнані незаконними, що означає необхідність застосування постанови Кабінету Міністрів України Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.06.1999 року, в якій зазначено, що для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів). Так як договір між позивачем та відповідачем нотаріально не посвідчувався, вчинення на ньому виконавчого напису є таким, що суперечить вимогам закону. Означений висновок наявний в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року в справі № 910/10374/17, у відповідності до якого кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку, і цей висновок у відповідності до ст. 263 ЦПК України враховує суд при розв`язанні подібних правовідносин. З наведених судом норм Закону України «Про нотаріат» (ст. ст. 87, 88 Закону) витікає, що лише безспірна заборгованість може стати підставою для вчинення виконавчого напису нотаріуса. Семантика прикметника «безспірна» означає, що така заборгованість є прийнятною для сторін, жодною з яких вона не оспорюється. Між тим твердження позивача полягають в тому, що він оспорює не лише розмір заборгованості, а й взагалі факт укладення з товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» кредитного договору. За таких обставин суд не може констатувати безспірність заборгованості як однієї з передумов для звернення до нотаріуса для отримання виконавчого напису. Як випливає із змісту правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-0158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умов, що 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; та 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Вирішуючи позов на користь позивача, суд погоджується і з його твердженнями про відсутність доказів про дотримання відповідачем порядку досудового врегулювання спору, а саме: ненаправлення боржнику письмової вимоги про усунення порушень. І хоча приватним нотаріусом, який вчинив оспорюваний напис, суду і надано копію вимоги, адресованої позивачу товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», про добровільну сплату заборгованості за кредитным договором, проте доказів отримання позивачем вказаного звернення суду не надано. Таким чином, суд доходить висновку, що сукупності умов, які свідчили б про правильність здійснення виконавчого напису, відповідачем дотримано не було, що є підставою для ухвалення рішення на користь позовних вимог. Судовий збір у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved