Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

У травні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що шлюбні відносини між сторонами існують формально; після тривалого сімейного життя відносини поступово погіршувались; сторони мають діаметрально протилежні погляди на сімейні життя; подружні відносини припинено; розвинулось неприязне ставлення одне до одного; втрачено почуття любові, взаєморозуміння, повага одне до одного. У позові вказується на неможливим подальший розвиток шлюбних відносин, примирення неможливе. Позивач просить суд розірвати шлюб, судові витрати залишити за позивачем. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у даній справі головуючим суддею визначено суддю - Слободянюк А.В. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.06.2022 року позовну заяву залишено без руху (а.с.18) . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2022року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.22,23). Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки подання відповідних заяв по суті. Відповідачка, отримавши повідомлення про розгляд справи (а.с.31), не скористалась правом подання відзиву на позовну заяву. Справу розглянуто без участі сторін за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ст.274-279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони 25.02.2012 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 167, (дошлюбне прізвище відповідачки - [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 91 від 12.01.2016 року, та [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 2079 від 27.07.2012 року (а.с.6,7). Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а тому шлюб між ними необхідно припинити шляхом його розірвання. Позивач просить сплачений судовий збір залишити за ним. Враховуючи наведене та

Outcome: approved