Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у вільному спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] та визначити способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини. В мотивування позову [PERSON] зазначив, що [PERSON] перебуває з 26 жовтня 2017 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Шлюб зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що зроблений актовий запис № 2238 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26 жовтня 2017 року. Від шлюбу останні мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13 грудня 2017 року виданим Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. 26.02.2020 року відповідач подала позовну заяву про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Сторони вже довгий час не проживають разом. Дитина фактично проживає з матір`ю. Матір в свою чергу, на думку позивача, бажаючи отримувати аліменти на дитину, чинить перешкоди в побаченні з дитиною. Неодноразові звернення до матері з приводу побачення батька з дитиною, спільного відпочинку з дитиною, сприймались нею агресивно і кожного разу закінчувались конфліктами. Тому останній просить зобов`язати [PERSON] \~не чинити\~перешкоди [PERSON] \~у вільному\~спілкуванні з\~донькою -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~визначивши такі\~способи участі\~ [PERSON] у\~спілкуванні та\~вихованні дитини\~-\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] : до досягнення дитиною трьох років: кожна перша та третя середа місяця з 17.00 год. до 20.00 год., в присутності матері, кожна перша та третя субота місяця з 10.00 год. до 19.00 год., в присутності матері; після досягнення дитиною трьох років і до п`яти років: кожна перша та третя середа місяця з 17.00 год. до 20.00 год., без присутності матері, кожна перша та третя субота місяця з 09.00 год. до 19.00\~год.,\~без присутності\~матері; після\~досягнення дитиною\~п`яти років:\~кожна перша\~та третя\~середа місяця\~з 17.00\~год.\~до 20.00\~год.,\~без присутності\~матері,\~кожна перша\~субота місяця\~з 09.00 год.\~до 19.00\~год.,\~без присутності\~матері,\~кожні треті\~вихідні місяця\~(з 18.00 год.\~п`ятниці до\~18.00\~год.\~неділі)\~без присутності\~матері,\~в період шкільних канікул: перший та другий день (понеділок - п`ятниця), протягом осінніх канікул за місцем реєстрації батька, без присутності матері, кожного року, перший та другий день (понеділок - п`ятниця) протягом весняних канікул за місцем реєстрації батька, без присутності матері, кожного року, 7 днів (починаючи з першого понеділка канікул) протягом зимових канікул за місцем проживання батька, без присутності матері, 30 днів (починаючи з 01 серпня по 30 серпня) протягом літніх канікул за місцем проживання батька без присутності матері. Відповідач надала відзив на позовну заяву із запереченнями проти задоволення позову. У відзиві вказано, що [PERSON] категорично не погоджується, а саму позовну заяву вважає безпідставною та такою, яка не підлягає до задоволення. Крім того, зазначила, що станом на дату подачу відзиву відповідно до рішення суду від 24.06.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та визначено до стягування аліментів. Причиною звернення останньої до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів стало те, що донька неодноразово ставала свідком того, як чоловік агресивно та нецензурно висловлювався в її адресу, застосовував силу та погрожував фізичною розправою, фактично виставив її за двері. Навіть після припинення спільного проживання [PERSON] продовжує вчиняти відносно неї дії, що містять ознаки фізичного, психологічного та фінансового насилля, що було підставою звернення з відповідними заявами до поліції стосовно нанесення тілесних ушкоджень та насильства. Також [PERSON] вказує, що весь цей час [PERSON] не надає доньці належної фінансової підтримки, все що донька за весь цей час отримала від батька це самокат та дитячий костюм. Відповідач стверджує, що ніколи не забороняла та не забороняє [PERSON] бачитись та спілкуватись з донькою, навпаки неодноразово запрошувала його на прогулянки та повідомляла про місце і час де буде перебувати з дитиною. Однак позивач штучно створює перешкоди у спілкуванні з донькою вимагаючи побачень в вечірній час, коли дитина готується до сну або навіть спить, або повідомляючи про своє бажання бачити не з`являтись у визначений час. Вона переконана в тому що на теперішній час склалася ситуація, що позивач намагається використати своє право на спілкування з донькою виключно з метою знущань з її родини та контролю, забуваючи про інтереси самої доньки, а примусове спілкування з татом лише нашкодить дитині і жодним чином не відповідає її інтересам. А враховуючи агресивну поведінку позивача, сутність елементарних знань та навичок у спілкуванні та вихованні доньки такі побачення несуть реальну загрозу її здоров`ю та життю. Тому вважає, що всі побачення доньки з батьком мають відбуватись виключно у її присутності і просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Надалі позивачем було подано уточнену позовну заяву від 26.10.2020 р., в яких останній уточнив позовні вимоги в наступному: зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у вільному спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , визнавши такі способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON] : перші три місяці після набрання судовим рішенням законної сили у формі зустрічей кожного вівторка та четверга з 15.00 год. до 19.00 год. в присутності матері за її бажанням в місцях розваг в залежності від погодних умов; кожної першої та третьої суботи кожного місяця з 10.00 год. до 18.00 год. в присутності матері за її бажанням в місцях розваг і за місцем проживання позивача; в подальшому першу і третю п`ятницю місяця з 16.00 год. до понеділка включно до 16.00 год. (72 год.); другий і четвертий понеділок місяця з 16.00 год. до вівторка 16.00 год. у тому числі за місцем проживання батька без присутності матері дитини, та за умови дотримання позивачем режиму дня та харчування дитини й з обов`язковим поверненням її до місця проживання з матір`ю, з урахуванням анти карантинних заходів; кожні свята: Різдво католицьке (25 грудня), Воскресіння Христове католицьке, день народження батька (9 серпня) і день народження бабусі [PERSON] ( [INFO] ) дитина проводить з батьком і бабусею [PERSON] за місцем проживання позивача без присутності матері з 10.00 год. того дня, на який припадає свято, до 10.00 год. наступного дня; день народження [PERSON] (10 грудня) дитина перебуває з позивачем з 12.00 год. до 18.00 год. У судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позові обставини. Позивач пояснив, що звернувся в суд тільки з однією метою щоб його дитина мала повноцінне життя, а саме: батька і матір. Вказав, що з колишньою дружиною їх відносини дійшли до того, що спільне життя стало неможливим. Проте, останній зазначає, що брав участь у вихованні дитини з першого і до останнього дня спільного проживання разом. Він хоче бути разом з дитиною, та хоче приймати участь у її житті, вихованні, турботі, але не зміг домовитись про це з колишньою дружиною. Представник позивача [PERSON] зазначила, що вона підтримує уточнені позовні вимоги, втім вона разом з позивачем можуть внести коригування в запропанований ними графік побачень, враховуючи думку відповідача. Тому підтримують уточнені позовні вимоги з урахуванням їх коригування. Відповідач та її представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення уточнених позовних вимог. Відповідач у своїх поясненнях зазначила, що [PERSON] вигнав її з кровотечею зимою з дому з двома дітьми зі словами "Що мені все набридло!". Кровотеча була від того, що остання на той час була вагітна третьою дитиною. Після того, як вона повернулась через 3 години від лікаря - гінеколога колишній чоловік почав застосовувати фізичне насилля (повалив її підлогу та почав давити на живіт), все це бачив її син від першого шлюбу [PERSON] , потім остання викликала поліцію, а [PERSON] втік. Потім [PERSON] викликав її батьків, а вона свекров. На наступний день, позивач попросив її піти, сказавши, що йому набридла відповідальність і він хоче тиші. В подальшому остання переїхала до своїх батьків, [PERSON] їй не дзвонив та не цікавився життям. Позивач неодноразово погрожував їй фізичною розправою, так в позивач на дитячому майданчику схватив її та почав бити ногами, після чого вона викликала поліцію. Крім того, відповідач зазначила, що говорила позивачу, що не проти його побачень з донькою, але просила дати трішки часу, оскільки їй була важко психологічно через те, що з його сторони та зі сторони його матері були погрози та обзивання на її адресу. Відповідач також пояснила, коли вона проживала разом з колишнім чоловіком, то зі сторони колишнього чоловіка було психологічне насилля над нею та її дитиною. Також зазначила, що аліменти [PERSON] на утримання доньки та її утримання не сплачує, пояснював це тим, що буде платити тоді, коли буде бачити доньку. В січні 2021 року вона з дітьми - [PERSON] та [PERSON] , зустрілися біля ТЦ "Глобал" у м. Житомирі з позивачем, він їх привітав з [PERSON] , переодягнувшись у костюм [PERSON] . Надалі на лютий - березень 2021 року він пропав. Влітку 2021 року вони зустрілись з позивачем у парку, і вона намагалась знайти компроміс, щоб можливо було нормально спілкуватись заради дітей на що відповідач погодилася. Упродовж літа 2021 р. [PERSON] бачився з дітьми, але потім знов пропав на 2 місяці. У зв`язку зазначеним відповідач не згодна з запропонованим позивачем графіком побачень з донькою, оскільки позивач погано здійснює догляд за нею, так донька, перебуваючи у нього вдома у ванній вдарилася головою. Крім того, зауважила, що емоційного зв`язку у батька з донькою нема, великої любові та прив`язаності батька до дитини вона бачить. Представник відповідача [PERSON] пояснив, що відповідач тривалий час не спілкувався з дитиною, навичок спілкування з дитиною такого віку у нього немає, проти побачень батька з дитиною не заперечував та запропонував встановити такий графік побачень: 1-3 субота місяця з 10.00 год. до 13.00 год. в присутності матері; 2-4 неділя місяця з 15.00 год. до 18.00 год. в присутності матері. На думку сторони відповідача, вказаний час допоможе [PERSON] без стресу налаштувати контакт з дитиною. Крім того, представник відповідача вказав, що в [PERSON] борг зі сплати платі аліментів у сумі 40000 грн. Учасники справи та їхні представники в останнє судове засідання не з`явилися та надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності. Представник третьої особи в останнє судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши учасників справи та їхніх представників, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 26.10.2017 року сторони перебували у шлюбі, від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народилась\~донька [PERSON] (а.с. 13). Рішенням Богунського\~районного суду\~міста Житомира\~від 24.06.2020\~року в\~справі №\~295/2041/20\~розірвано шлюб\~між шлюб\~між громадянами\~України \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрований 26.10.2017\~року Житомирським\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Житомирській області,\~актовий запис\~№2238.\~Неповнолітню доньку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~залишено на\~виховання з\~матір`ю \~ [PERSON] .\~Стягнуто з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання\~неповнолітньої доньки\~ [PERSON] , [INFO] ,\~аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, до повноліття дитини, починаючи з 17.02.2020 року та аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною трьох років, починаючи з 17.02.2020 року і до 10.12.2020 року. Відповідно до висновку приватного психолога [PERSON] перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , (без присутності матері, не за місцем проживання дитини, терміном на 1-2 доби) у батька дитини, [PERSON] , може мати негативний вплив на формування психологічних особливостей та психологічно-емоційного стану через відсутність прив`язаності до батька, прояви агресивної поведінки стосовно матері дитини, знецінення авторитету матері з боку бабусі дитини (а.с. 77). Як вбачається з розрахунків заборгованості зі сплати аліментів від 10.12.2020 р., 16.09.2021 р. [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів (а.с. 113-114 , 188-189). Згідно характеристики Голови правління ОСББ м. Житомир, вул. Київська, 47 [PERSON] за час проживання проявила себе як добра, ввічлива й дбайлива мама і жінка. У вихованні дітей [PERSON] являлася основною вихователькою та приймала активну участь у житті своїх дітей. Турботлива, охайна, зібрана, та уважна щодо своїх дітей, не має шкідливих звичок (а. с. 115). [PERSON] , [INFO] , відвідує Житомирський дошкільний навчальний заклад № 63 з 08.09.2021 року по теперішній час (а.с. 187). Згідно довідки сімейного лікаря від 17.06.2020 р. [PERSON] разом з дитиною [PERSON] проходили всі планові профілактичні огляди, дитина щеплена відповідно віку. Мати вчасно зверталася за медичною допомогою при захворюванні дитини. Дитячу поліклініку відвідувала мати (а.с. 116). Згідно з Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, від 14.01.2022 № 13 «Про затвердження висновку щодо визначення [PERSON] способу участі у вихованні та спілкуванні із дочкою [PERSON] », враховуючи вік дитини, виходячи з її інтересів, Виконавчий комітет міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні із дочкою [PERSON] , [INFO] : перша, третя субота місяця з 10:00 до 13:00 години та друга, четверта неділя місяця з 15:00 до 18:00 години у присутності матері дитини; за згодою обох батьків ними може бути визначений додатковий порядок побачень батька з дочкою (а.с. 203-204). Крім того, у вищезазначеному рішенні вказано, що відповідач [PERSON] разом із дочкою, сином від першого шлюбу та батьками проживають за адресою: [ADDRESS] , де створені належні умови для проживання та розвитку [PERSON] . [PERSON] мешкає разом з матір`ю в [ADDRESS] . Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 08 листопада 2021 року, у будинку створені належні умови для навчання, відпочинку та повноцінного розвитку дитини. [PERSON] працює вчителем фізичної культури Черемошнянської загальноосвітньої школи I-II ступенів Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області з серпня 2021 року. За місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою від 12 листопада 2021 року (а.с. 203-204). Допитаний в судових засіданнях 12.05.2021 року, 07.10.2021 року свідок [PERSON] надала показання про те, що [PERSON] з самого народження [PERSON] приділяв їй увагу, купав їй, прокидався до неї вночі, завжди кудись возив її на розваги, ніколи не розділяв дітей ні [PERSON] , ні дочку. Після припинення спільного проживання з відповідачем син хоче спілкуватись з дочкою, приймати участь у її вихованні, водити її в садочок, проводити час разом з нею, він дуже любить свою доньку. Проте важко знайти спільну мову та домовитись про це з відповідачкою. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона проживає в с. Барашівка поряд з мамою позивача, розповіла про події станом на 2019 р. Бачила як позивач привозив свою сім`ю до села, він добре відноситься до своєї дружини, хлопчика. З дітьми він гарно грався, все їм купував. Не знає, що відповідач не надає дитину позивачу. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками. У п. 54 рішення ЕСПЛ «Хант проти України» (від 07.12.2006 року) суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78.) Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року). Із системного аналізу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини ст. ст. 7, 141, 159\~СК\~України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною родичів, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип прав та обов`язків інших членів сім`ї та родини на спілкування з дитиною може бути обмежений судом в інтересах дитини. Досліджені судом докази дають можливість зробити висновок про те, що позивачем не було доведено належними і допустимими доказами того, що відповідач чинить позивачу перешкоди в спілкуванні з дитиною та в її вихованні, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача усунути перешкоди в спілкуванні позивача з донькою [PERSON] . Поряд із тим, частиною 2 статті 159 СК України передбачено повноваження суду визначити способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з метою вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Оскільки в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з дитиною, а також беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, вік дитини,\~\~ту обставину, що обоє батьків мають рівні права щодо спілкування з дитиною та участі у її вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову щодо встановлення в судовому порядку способу та графіку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Графік (регламент) такого спілкування має бути визначений із врахуванням інтересів дитини та має бути таким, що не порушує режиму дня, не відриватиме її від нормального, звичайного для неї середовища та не заважатиме нормальному її існуванню і, при цьому, не порушуватиме принципу рівності прав батьків при участі у вихованні дітей. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні дитини, суд враховує, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити\~Конституції України\~(стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року (статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства» та приймає до уваги те, що позивач бажає брати участь у вихованні рідного сина і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. З огляду на вищезазначені встановлені обставини, суд вважає за доцільне визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком за наступним графіком: перша, третя субота місяця з 10:00 до 13:00 години та друга, четверта неділя місяця з 15:00 до 18:00 години у присутності матері дитини; за згодою обох батьків ними може бути визначений додатковий порядок побачень батька з дочкою. Згідно ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи ; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.ч.1, 3 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частин 1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат необхідних для надання правничої допомоги. В матеріалах справи відсутні докази для визначення розміру витрат на правничу допомогу, тому суд вважає, що вимога позивача та відповідача про стягнення судових витрат задоволенню не підлягають.

Outcome: partial