Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого 23 листопада 2002 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Личаківського районного управління юстиції у м. Львові, актовий запис номер 224. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають останніх десять років окремо, примирення та подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Позов надійшов до суду 1 липня 2022 року. Ухвалою суду від 27 липня 2022 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судове засідання. В судове засідання 1 вересня 2022 року позивач не з`явилася, подала заяву відповідно до якої позов підтримує та розгляд справи просить проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав заяву, відповідно до якої позов визнає, розгляд справи просить проводити у його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін у справі. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. \~ Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 23 листопада 2002 року шлюб між сторонами було зареєстровано 23 листопада 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за номером 224. Шлюб було зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Личаківського районного управління юстиції у м. Львові. Стаття 51\~Конституції України визначає, що\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті\~104, частиною третьою статті\~\~\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті\~110, статті\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, відповідач позов визнав, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову та заявою відповідача про визнання позову. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 992,4 гривень судового збору.

Outcome: approved