Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона з 02 вересня 2000 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] . Від даного шлюбу дітей не мають, однак відповідач не бажає розривати шлюб в органах ДРАЦС. Сімейне життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки вони є різними людьми, з різними поглядами на життя. Між ними почали виникати конфлікти, внаслідок чого зникло почуття любові та поваги один до одного. З 2016 року вони не проживають разом, не підтримують сімейні відносини. Раніше вона з відповідачем намагалася примиритися та зберегти шлюб, але відновити сім`ю не вийшло. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області 12.07.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. В судове засідання 16.08.2022 сторони по справі не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] попередньо через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просить розгляд даної справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] попередньо через електронну пошту суду подав письмову заяву, у якій просить розгляд даної справи провести за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 16.08.2022 за відсутності сторін по справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позиції сторін по справі, викладені у письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 02 вересня 2000 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, про що було складено актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02.09.2000 (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони по справі дітей не мають. Згідно з позовною заявою, шлюб між позивачем та відповідачем носить лише формальний характер. З 2016 року вони не проживають разом, не підтримують сімейні відносини та мають різні погляди на життя. Між позивачем та відповідачем не було порозуміння, періодично виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони проти примирення. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, тому шлюб необхідно розірвати, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням позивача [PERSON] суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». За клопотанням позивача [PERSON] судові витрати слід залишити за останньою.

Outcome: approved