Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що вони з відповідачем\~\~ не перебували у зареєстрованому шлюбі, але мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач, будучи батьком дитини, після її народження не хотів визнавати, що це його донька, тому позивачка в Горінчівській сільській раді зареєструвала дитину на своє прізвище, де батько дитини вказаний за заявою позивачки та дитині було видано свідоцтво про народження на ім`я [PERSON] про що в книзі актів цивільного стану Горінчівської сільської ради зроблено запис №3 від 10.02.2020 року. На початку травня 2022 року відповідач звернувся до позивачки з питанням, що він хотів би побачити доньку, [PERSON] дозволила, після чого [PERSON] став уважний до неї та доньки. Через деякий час відповідач запропонував визнати себе батьком дитини та офіційно внести ці відомості до актового запису про народження дитини. Позивачка не задумуючись над дійсною причиною такої поведінки та пропозиції відповідача, так як вважала, що це в інтересах доньки, тому в кінці травня 2022 року дала згоду на внесення змін до актового запису про народження дитини, таким чином було видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] доньці позивачки на ім`я [PERSON] , де батьком дитини зазначено [PERSON] . Зареєструвавши себе як батько дитини, відповідач зразу ж забрав від позиваки свідоцтво про народження доньки, отримавши його моментально забув про свої батьківські обов`язки, що змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. На даний час позивачка не працює, так як зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, в дитини є батько тому в відповідності до вимог ст.. 180 СК України він зобов`язаний утримувати за законом\~ доньку. Відповідач працездатний, матеріально забезпечений, тому має можливість надати гідне забезпечення для доньки, яку позивачка виховувала сама з народження. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 3500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати на підставі наданих нею доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправлення поштового рекомендованого повідомлення. Подав відзив на позов до суду, позовні вимоги визнає частково. Посилається на те, що він дійсно не реєстрував шлюб з позивачкою, але в період з 2019 року по 2022 рік проживали разом як сім`я з дитиною в будинку батьків позивачки. Після сварки в липні 2022 року він був зобов`язаний переїхати. Відповідач неодноразово звертався до позивачки\~ надати можливість побачити доньку, навідати за місцем її проживання, але позивачка при кожній спробі побачити доньку влаштовувала сварки, свідком яких неодноразово ставала їхня дворічна донька, що тяжким чином впливає на її психологічний стан та кожен раз спричиняє дитині душевні страждання, а тому відповідач з метою уникнення негативного впливу на психологічний стан дитини перестав наполягати на зустрічі з донькою. Відповідач не працює і стабільного заробітку немає, проживає у батьків, власного житла немає, підприємницькою діяльністю не займається. Разом з тим, відповідач не відмовляється від обов`язку стосовно матеріального утримання малолітньої доньки та згідний сплачувати аліменти в розмірі - 1750 грн., оскільки відповідач має на утриманні від першого шлюбу двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Хустського районного суду від 14 вересня 2020 року у цивільній справі № 309/729/20 на дітей стягують аліменти по 1750 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, а тому сума 1750 грн. на думку відповідача буде справедливою та не буде обмежувати чиїхось прав із трьох дітей відповідача від двох шлюбів. Така сума є більшою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнення якої з відповідача не поставить його у скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з поданими письмовими заявами сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони\~ не перебували в зареєстровану шлюбі, у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її вихованні, оскільки сторони разом не проживають і не ведуть спільного господарства. Відомостей про виконання чи не виконання відповідачем зобов`язання по утриманню неповнолітньої дитини не встановлено. Крім цього, позивачем не доведено, а судом не встановлено розмір доходів відповідача, тому суд має всі підстави для вирішення питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача відповідно до порядку визначеного ст.184 СК України, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3,27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі), а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Оскільки, на теперішній час дитина сторін постійно проживає разом з позивачкою, суд вважає, що позивачка має право на отримання аліментів від батька, який повинен виконувати свій обов`язок щодо утримання дитини належним чином. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі; розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів, може визначити їх розмір у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для забезпечення її здоров`я та гармонійного розвитку, враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище відповідача,\~ суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог і вважає, що\~ з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини\~ - доньки [PERSON] [INFO] в розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 992,4 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial