Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

[PERSON] в особі представника звернулась з позовними вимогами до Кривоозерського закладу дошкільної освіти №4 "Казка" Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 10 листопада 2021 року згідно наказу №93-к від 08 листопада 2021 року її було звільнено з посади помічника вихователя дошкільного навчального закладу "Казка", у зв`язку зі скороченням штату, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Вважає звільнення незаконним, оскільки відповідачем не було враховано її переважне право залишення на займаній посаді, оскільки вона має двох малолітніх дітей. Крім того,вона не отримувала від відповідача пропозиції про переведення її на вакантну посаду, які були в дошкільному закладі. Вказувала, що була членом профспілки, при цьому була звільнена без згоди відповідного профспілкового органу. Вказуючи, що відповідачем було порушено порядок звільнення її з посади помічника вихователя, позивач просила скасувати наказ про звільнення та поновити її на роботі в Кривоозерському закладі дошкільної освіти №4 "Казка" Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області. Крім того, просила стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила суд вимоги позову задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх безпідставністю, вказуючи, що позивача 10 вересня 2021 року було попереджено під підпис про скорочення, через відсутність наявних вакансій, запропонувати іншу роботу не було можливості, тому [PERSON] 10 листопала 2021 року було звільнено з посади помічника вихователя дошкільного навчального закладу "Казка", у зв`язку зі скороченням штату, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд по суті встановив наступне. Положеннями ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до положень ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно положень п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Зі змісту цієї норми права вбачається, що така правова підстава звільнення як скорочення чисельності працівників охоплюється процесом зміни в організації виробництва і праці. Відповідно до положень ч.2 вказаної вище правової норми, звільнення з підстав, зазначених в пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. В пункті 19 постанови Пленуму Верховного суду України №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06 листопада 1992 року з наступними змінами і доповненнями роз`яснено про те, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи був він попереджений за 2 місяці про наступне вивільнення. Судом встановлено, що з 03 серпня 2020 року позивач [PERSON] працювала на посаді помічника вихователя в Кривоозерському ДНЗ №4 "Казка". За наданими відповідачем поясненнями вбачається, що на 01 вересня 2021 року Кривоозерський ЗДО №4 "Казка" відвідування дітей складало - 100 осіб (при потребі 224), працювало 9 груп, тому рішенням Кривоозерської селищної ради від 27 серпня 2021 року №1497 "Про скорочення штатної чисельності працівників закладів освіти Кривоозерської селищної ради", ЗДО №4 "Казка" було зобов"язано привести у відповідність кількість посад вихователів, помічників вихователів до кількості дітей, які відвідували садочок, що в свою чергу потребувало прийняття рішення про скорочення певної категорії працівників. Як слідує з пояснень представника відповідача, скорочення штату працівників було обумовлене значним зменшенням відвідування дітей до закладу. Відповідно до Типового штатного розпису станом на 01 січня 2021 року Кривоозерського ДНЗ №4 "Казка" кількість штатних посад складала 56,15 (а.с.27), а станом на 01 січня 2022 року - кількість штатних посад складала 34,75(зворот а.с.28). В тому числі було зменшено кількість посад "помічника вихователя", із 10,6 до 6. Тобто, кількість посад, яку займала позивач, підлягала скороченню. Отже, судом встановлено, що у відповідача - Кривоозерський ДНЗ №4 "Казка", дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, а саме скорочення штату працівників. 10 вересня 2021 року директором ЗДО №4 "Казка" видано наказ №62-К від "Про попередження педагогічних працівників та обслуговуючий персонал у зв`язку із зміною істотних умов праці та можливим звільненням" (а.с.16). Підставою для видачі наказу стало рішенняКривоозерської селищної ради від 27 серпня 2021 року №1497 "Про скорочення штатної чисельності працівників закладів освіти Кривоозерської селищної ради". Судом встановлено, що до переліку посад, які підлягали скороченню в зв"язку з малою наповнюваністю груп стали 4 посади помічника вихователя. Наказом №62-К директора ЗДО №4 "Казка"10 вересня 2021 року попереджено працівників, в т.ч. позивача [PERSON] , про скорочення з посади помічника вихователя. Позивач була ознайомлена з попередженням, що підтверджується її підписом у відповідному наказі (а.с.17). 10 вересня 2021 року на засіданні профспілкового комітету Кривоозерського ДНЗ №4 "Казка" розглянуто наказ №62 директора ЗДО №4 "Казка", на якому було постановлено про надання згоди на звільнення працівників закладу у зв"язку зі скорочення чисельності і штату працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.26), в т.ч. позивача [PERSON] , помічника вихователя. Згідно Додатку до протоколу №22 від 10 вересня 2021 року, було проведено поіменне голосування по працівникам технічного персоналу, а саме помічниах вихователя, які підлягають скороченню, в т.ч. позивача [PERSON] .. Постановлено про надання згоди адміністрації ЗДО №4 "Казка" на звільнення позивача. Тим самим, відповідачем виконано передбачений законом обов"язок на отримання згоди профсоюзної організації на звільнення позивача. Доказів того, що у період з 10 вересня 2021 року і до дня звільнення позивача 10 листопада 2021 року, у відповідача були вільні інші посади, суду надано не було. Перевіряючи доводи позивача про переважне право на залишення на роботі через наявність двох неповнолітніх дітей ( [PERSON] , 2018 року народження, та [PERSON] , 2016 року народження), суд враховує положення ч.3 ст.184 КЗпП України. На момент прийняття рішення про скорочення позивача, її діти досягли 3-річного віку. З пояснень представника відповідача встановлено, що основним критерієм щодо залишення на роботі із помічників вихователя, які підлягали скороченню, був стаж роботи в дошкільному закладі. Станом на 10 вересня 2021 року позивач мала стаж роботи в садочку 1 рік, що не може вважатись тривалим часом, тому вона не мала переваги перед іншими працівниками по вказаному критерію. Доказів про те, що позивач є особою, яка має переважне права на залишення на роботі, підпадає під інші категорії осіб, перелічених у ч.2 ст.42 КЗпП України, суду також не надано. Таким чином, судом встановлено, що у відповідача існували об`єктивні причини необхідності змін до штатного розпису, [PERSON] була завчасно, за два місяці повідомлена про скорочення, у відповідача була відсутня вакансія та позивач не мала переважного права залишення на роботі. У зв`язку з зазначеним, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed