Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до суду звернулась [PERSON] . Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , актовий запис про смерть № 84. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 16 листопада 2015 року секретарем виконавчого комітету Підлісненської сільської ради, яким належне на день смерті майно вона заповідала, позивачці у справі [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельні ділянки на підставі: Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЧН № 008144 від 19 червня 2002 року, загальною площею 0,6469 га, з яких сіножать площею 0,4662 га, кадастровий номер: 7422082100:24:081:0640, пасовище площею 0,1807 га, кадастровий номер: 7422082100:24:076:0640 за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вовчківської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області; Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 017324 від 14 жовтня 2001 року, рілля площею 2,2687 га, кадастровий номер: 7422088400:62:062:0640, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підлісненської сільської ради, Чернігівського району,Чернігівської області; Спадщину після смерті [PERSON] , в силу вимог ст. 1269 ЦК України прийняла позивач у справі, оскільки звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, як спадкоємець за заповітом, однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, не може оформити спадкових прав не інакше як звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність та втрату, позивач змушена звернутись до суду. Позивач у справі, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину у вигляді земельної ділянки, інших спадкоємців не має, спадкоємців, які мають право на обов`язкову часку у спадщині не має. Позивач в судове засідання не з`явилась, але попередньо надала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача, Кіптівської сільської ради Чернігівської області Чернігівського району у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 25 червня 2021 року виконавчим комітетом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 84. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 16 листопада 2015 року секретарем виконавчого комітету Підлісненської сільської ради, яким належне на день смерті майно вона заповідала, позивачці у справі [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельні ділянки на підставі: Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЧН № 008144 від 19 червня 2002 року, загальною площею 0,6469 га, з яких сіножать площею 0,4662 га, кадастровий номер: 7422082100:24:081:0640, пасовище площею 0,1807 га, кадастровий номер: 7422082100:24:076:0640 за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вовчківської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області; Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 017324 від 14 жовтня 2001 року, рілля площею 2,2687 га, кадастровий номер: 7422088400:62:062:0640, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підлісненської сільської ради, Чернігівського району,Чернігівської області; Спадщину після смерті [PERSON] , в силу вимог ст. 1269 ЦК України прийняла позивач у справі, оскільки звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, як спадкоємець за заповітом, однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, не може оформити спадкових прав не інакше як звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнанім. Доказом втрати Державного актів на право на земельну ділянку є оголошення в газеті «Новини Придесення». Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність та втрату, позивач змушена звернутись до суду. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч. 2 ст. 77 ЦПК визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Крім того, нормами ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування та згідно ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірним є доказ, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Доказ вважається достатнім, якщо у своїй сукупності дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування. Спадкодавець [PERSON] мала у власності земельні ділянки, її право посвідчено Державними актами на право власності на землю, які видані у законний спосіб. Вказаний доказ є належним, він містить інформацію щодо предмету доказування належного спадкового права на земельну ділянку, як предмет доказування в даній справі є право на спадкування за заповітом, позивачу у справі, [PERSON] . Після смерті [PERSON] завідувачем Козелецької державної нотаріальної контори Чернігівської області Мотовиловець І., заведена спадкова справа № 188/2021, відповідно до якої: 27 жовтня 2021 року [PERSON] , звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] бабусі, [PERSON] , 1924 року народження, яка мешкала за адресою: [ADDRESS] . Спадщину приймає за заповітом, посвідченим [PERSON] , секретарем Підлісненської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 16 листопада 2015 року за реєстровим номером 48. 27 жовтня 2021 року [PERSON] , звернулася із заявою за якою відмовилась від прийняття спадщини після померлої [INFO] матері, [PERSON] , 1924 року народження, яка мешкала за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивач у справі, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину у вигляді земельної ділянки, інших спадкоємців не має,спадкоємців, які мають право на обов`язкову часку у спадщині не має. Відповідно до довідки виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в тому, що дійсно [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] та мала слідуючий склад сім`ї: Дочка, [PERSON] , 1948 року народження, онук, [PERSON] , 1969 року народження. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 14 жовтня 2001 року на ім`я [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , на підставі рішення виконавчого комітету Підлісненської сільської Ради народних депутатів від 15 березня 2001 року № 17, було виготовлено та видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 2,27 га у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Підлісненської сільської ради. Землю передано для товарного сільськогосподарського виробництва. 19 червня 2002 року на ім`я [PERSON] , яка проживає в с. Підлісне, на підставі рішення виконавчого комітету Вовчківської сільської Ради народних депутатів від 17 травня 2001 року № 26, було виготовлено та видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,65 га у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Вовчківської сільської ради. Землю передано для товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.02.2022 року (кадастровий номер: 7422088400:62:062:0640) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.02.2022 року земельні ділянки з кадастровими номерами: 7422082100:24:081:0640 та 7422082100:24:076:0640 перебувають в оренді. Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «Леагро», дата державної реєстрації речового права: 10 лютого 2020 року, строк дії речового права: на 10 років до 23 грудня 2029 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки позивачем втрачені, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі наведеного та

Outcome: approved