Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

[PERSON] 01 грудня 2021 року звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини відсутні, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу неможливе. 10 грудня 2021 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та (або) відзив на позовну заяву, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Позивач копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 19 грудня 2021 року, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, у встановлений судом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін не надала. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав 08 лютого 2022 року та надав письмову заяву про надання строку для примирення. 08 лютого 2022 року відповідно до п.4 ч.1 ст 251, п.3 ч.1 ст. 253 ЦПК України судом задоволено заяву відповідача про надання строку для примирення, надано строк для примирення тривалістю шість місяців, провадження у справі зупинено. Протягом дії ухвали суду про зупинення провадження у справі відповідач надав заяву про згоду з позовом та розгляд справи без його участі. 09 серпня 2022 року провадження у справі поновлено. Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін не надійшло, відзиву від відповідача не надійшло, вжиті судом заходи до примирення сторін виявились безрезультатними, суд прийшов до висновку про можливість на підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляду справи у порядку письмового провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 14 грудня 2015 року (а.с.3) та разом не проживають. Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Тому, зважаючи на взаємні відносини подружжя, та що в подальшому позивач не має наміру зберегти подружні відносини, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Згідно зі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved