Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

В липні 2022 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 27118,34 грн. На обґрунтування своїх вимог АТ КБ «Приватбанк» вказує, що відповідно до укладеного договору б/н від 25 лютого 2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1600,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, за станом на 14 червня 2022 року [PERSON] має заборгованість в сумі 27118,34 грн, яку банк просив стягнути з відповідача. Згідно письмового клопотання представник позивача просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 27 липня 2022 року у цій справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалу суду відповідачем отримано 08 серпня 2022 року (а.с.89). Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 25 лютого 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір приєднання, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1600,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, у відповідності до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. В ході виконання сторонами кредитного договору кредитний ліміт відповідачу було збільшено до 34000,00 грн (а.с.37). Підписавши 08 травня 2013 року анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку [PERSON] погодився з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.18). Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.6.1. договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором [PERSON] не виконав. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 14 червня 2022 року [PERSON] має заборгованість перед банком в сумі 27118,34 грн, яка складається з: 21539,25 грн заборгованість за тілом кредиту; 5579,09 грн заборгованість за процентами (а.с.15-19). З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що всі складові заборгованості розраховані у відповідності до умов договору, а тому приймається судом як належний доказ заборгованості відповідача перед позивачем. Доказів погашення заборгованості [PERSON] суду не надано. Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг від 25 лютого 2014 року ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн (а.с.77). На підставі\~ст.\~ст.\~526,\~527,\~530,\~1050,\~1054\~ЦК України,\~

Outcome: approved