Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Державного підприємства «Торецьквугілля» Міністерства енергетики України, треті особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області про зобов`язання подати звіти, нарахувати та сплатити страхові внески та єдині внески. В обґрунтування позову зазначила таке: [PERSON] , офіційно працевлаштована на ВП «Шахта «Центральна» у період з 03.08.2011 року по теперішній час на посаді електрослюсаря поверхні черговим та по ремонту обладнання. При досягненні віку, який дає право для виходу на пенсію, позивач звернулася до відділу обслуговування громадян №13 Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області (Третя особа 1) з заявою про отримання пенсії за віком на пільгових умовах. Однак, при зверненні до третьої особи 1 за призначенням пенсії на пільгових умовах за списком №2, стало відомо, що відповідач у період з жовтня 2020 по грудень 2021 року утримував з заробітної плати [PERSON] єдині соціальні внески щомісяця, проте жодного разу не перерахував їх до Державної податкової служби України. Факт невиконання відповідачем свого зобов`язання підтверджується довідкою Форми ОК - 5, виданою Пенсійним фондом України Реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до даних відомостей чітко видно, що Відповідач не перераховував внески Третій особі 1 у період з жовтня 2020 року по грудень 2021 року. Несплата відповідачем страхових внесків порушує її права та законні інтереси, оскільки до страхового стажу зараховується лише місяці, за які сплачені не менше розміру страхового внеску, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. З метою вирішення питання по суті та досудового врегулювання спору Позивач звернулася до Відповідача та до безпосереднього роботодавця - Відокремленого підрозділу «Шахта «Центральна» Державного підприємства «Торецьквугілля» з претензійними вимогами та проханням негайно подати звіти та сплатити Єдині соціальні внески. На звернення позивача Відповідачем було надано відповідь від 07.12.2021 року №1.14/2161, у якій, зокрема, зазначено, що з метою вирішення питання по суті Позивач змушена звернутися до Третьої особи №1 з адміністративним позовом та визнати дії Третьої особи один протиправними, адже сплата єдиного соціального внеску підприємством не може впливати на зарахування спірного періоду до стажу. Така ж відповідь від 09.12.2021 року №10 \\ 1210 була надана і Відокремленим підрозділом «Шахта «Центральна» Державного підприємства «Торецьквугілля». Однією з умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на роботах по списку № 2. В індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача (форма ОК-5) за період з жовтня 2020 року по грудень 2021 року (включно) відомості про сплату підприємством страхових внесків (єдиного внеску) відсутні. Але у той же час Третя особа 2 надає довідку № 13033 від 09.12.2021 року з якої вбачається, що Позивачу була виплачена заробітна плата з урахуванням утримання єдиного соціального внеску, які фактично не надійшли до Пенсійного фонду України. За відсутності підтвердження сплати єдиного внеску орган Пенсійного фонду України правомірно не зарахував вказаний період до страхового та пільгового стажу роботи позивача. Тільки після сплати страхувальником єдиного соціального внеску Третя особа 1 набуде право на зарахування періоду за період з жовтня 2020 року по грудень 2021 року (включно)до страхового та пільгового стажу пенсіонера. Факт того, що страхові внески були відраховані з заробітної плати Позивача у спірний період, підтверджується і корінцями про заробітну плату, копії яких долучені до позовної заяви. Підставою звернення позивача до суду стало те, що несплата відповідачем страхових внесків порушує його права щодо зарахування періоду роботи до страхового стажу для призначення пенсії. Несплата відповідачем страхових внесків порушує права та законні інтереси позивачки, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду із даним позовом. Просить зобов`язати Державне підприємство «Торецьквугілля» Міністерства енергетики України (33838013) невідкладно з моменту винесення Рішення суду у даному спорі подати звіти про нарахування та сплату єдиних внесків, передбачених Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" з додатками (в тому числі із "Звітом про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску") за період з жовтня 2020 року по грудень 2021 року включно за застраховану особу [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); зобов`язати Державне підприємство «Торецьквугілля» Міністерства енергетики України (33838013) нарахувати та сплатити єдині внески, передбачені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", з жовтня 2020 року по грудень 2021 року включно за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) в розмірі не менше мінімального внеску; стягнути з Державного підприємства «Торецьквугілля» Міністерства енергетики України (33838013) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула. Надала до суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не інформував. Представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не інформував. Представник третьої особи Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не інформував. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за відсутності заперечень позивача, ухвалив справу розглядати у відсутності відповідача, згідно зі ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінив докази, доходить такого висновку: Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] , офіційно працевлаштована на ВП «Шахта «Центральна» з 03.08.2011 року на посаді електрослюсаря поверхні черговим та по ремонту обладнання, що підтверджено копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.13-14) З індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданих Пенсійним фондом України, встановлено, що ДП «Торецьквугілля» позивачу була нарахована така заробітна плата: жовтень 2020 року - 6570,00 грн.; листопад 2020 року - 6503,24 грн.; грудень 2020 року - 6945,30 грн. січень 2021 року 7584,96 грн.; лютий 2021 року 7436,37 грн.; березень 2021 року 7600,82 грн.; квітень 2021 року 6559,94 грн.; травень 2021 року - 7549,30 грн.; червень 2021 року 7644,40 грн.; липень 2021 року 8365,19 грн.; серпень 2021 року 7299,90 грн.; вересень 2021 року - 7580,48 грн., проте судом встановлено, що з цієї заробітної плати відповідачем не було сплачено єдиний соціальний внесок (а.с.17-19) З довідки № 13033 від 09.12.2022, наданої Державною податковою службою, встановлено, що позивачу за період роботи з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року нараховано заробітну плату у розмірі 87639,90 грн. (а.с.20) З індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданих Пенсійним фондом України, встановлено, що згідно наданих ДП «Торецьквугілля» звітів по [PERSON] за період з 01 жовтня 2020 року до 31 грудня 2021 року нараховано доходу - 87639,90 грн., утримано податку - 0 грн. (а.с.19) З повідомлення №1-14/2161 від 07.12.2021, наданого ДП «Торецьквугілля» встановлено, що ДП «Торецьквугілля» є платником єдиного соціального внеску відповідно до ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI. Станом на 03.12.2020 заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску складає 119 710 тис. грн., в тому числі заборгованість на невиплачену заробітну плату складає: - 2014-2015 роки - 13832 тис. грн., в тому числі за: - грудень 2014 року - 2964тис.грн.; - січень 2015 року - 2570тис.грн.; - листопад 2015 року - 2817тис.грн.; - грудень 2015 року - 5481тис.грн.; - штрафні санкції - 93388 тис. грн. За винятком заборгованості в сумі 13832тис.грн., протягом 2014-2021 років заробітна плата працівникам та нарахування з єдиного соціального внеску підприємством виплачувалася в повному обсязі, а саме. - у 2014 році нараховано ЄСВ 128102 тис. грн., сплачено 128510 тис. грн. , - у 2015 році нараховано ЄСВ 96700тис.грн., сплачено 89349 тис. грн. . - у 2016 році нараховано ЄСВ 49 655тис.грн., сплачено 51418 тис. грн., - у 2017 році нараховано ЄСВ 57 528тис.грн.. сплачено 60279 тис. грн. . - у 2018 році нараховано ЄСВ 50 780тис.грн., сплачено 48160 тис. грн., - у 2019 році нараховано ЄСВ 75 887тис.грн , сплачено 63544 тис. грн. , - у 2020 році нараховано ЄСВ 63 953тис.грн., сплачено 71 030тис.грн. - У 2021 році нараховано ЄСВ 83096 тис. грн., сплачено 75855 тис. грн. Фактично заборгованості зі сплати поточного єдиного соціального внеску ДП «ТОРЕЦЬКВУГІЛЛЯ» не мало, але у зв`язку із введенням в дію Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VІ (далі - Закон №2464-VІ), яким передбачалось, що платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць не пізніше 20 числа наступного місяця. Однак, вугільні підприємства 80% нарахованої заробітної плати та єдиною внеску виплачують за рахунок коштів Державного бюджету, які надходять на рахунок підприємства в останні дні місяця (25-28 числа), не мали змоги сплачувати єдиний внесок у строки встановлені частиною 8 статті 9 Закону №2464-VI, тобто не пізніше 20 числа наступного місяця. Частиною шостою статті 25 Закону №2464-VI передбачено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У зв`язку з цим Пенсійним Фондом України нараховувались пені та штрафні санкції, за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, створивши тим самим штучну заборгованість з єдиного соціального внеску. З моменту прийняття Закону України від 15.05.2012 року №4676-VІІ «Про внесення зміни до статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підприємствам вугільної промисловості було надано право сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Прийняття цього Закону дозволило ДП «ТОРЕЦЬКВУГІЛЛЯ» своєчасно сплачували єдиний внесок, але не вирішило питання погашення пені та штрафних санкцій, які вже були нараховані за попередні роки за порушення терміну сплати єдиного внеску. Кредиторська заборгованість ДП «ТОРЕЦЬКВУГІЛЛЯ» станом на 01.12.2021 року становить - 4561108 тис. грн. У зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати, зростанням тарифів на енергоносії, збільшенням ціни на матеріали, обладнання та послуги, системне недофінансування на рівні 12-14% від розрахункової державної підтримки на покриття витрат з собівартості призвели до того що ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТОРЕЦЬКВУГІЛЛЯ» несе збитки і є планово-збитковим підприємством і не має змоги погасити недоїмку за порушення терміну сплати єдиного внеску. При цьому, ДП Торецьквугілля» зауважує, що наявність заборгованості з єдиного внеску ДП «ТОРЕЦЬКВУГІЛЛЯ» перед Пенсійним фондом України не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу роботи [PERSON] періоду з 01 жовтня 2020 року по теперішній час включно, [PERSON] не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством на якому вона працює по теперішній час. ДП «Торецьквугілля» зазначає, що Пенсійний фонд України, відмовляючи [PERSON] у призначенні пенсії, не взяв до уваги та не врахував норми діючого законодавства, а саме статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV із змінами внесеними згідно із Законами України від 19.12.2017 року №2249-УІ1І, від 08.02.2018 року №2281 -VIII та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI, якими передбачена відповідальність за несвоєчасне перерахування страхових внесків, у тому числі страхових внесків із заробітної плати працівників підприємства-застрахованих осіб, несе підприємство страхувальник, в якому працює застрахована особа. (а.с.25-27) Аналогічні обставини викладені у листі Відокремленого підрозділу «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» №10/1210 від 09.12.2021 (а.с.28-29) Підставою звернення позивача до суду стало те, що несплата відповідачем страхових внесків порушує його права щодо зарахування періоду роботи з жовтня 2020 по грудень 2021 року до страхового стажу для призначення пенсії. З огляду на це суд зазначає таке: Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхування за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій. Відповідно до ст. 253 КЗпП України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок. Згідно з п.2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є зокрема: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. Пунктом 4 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, членство у профспілковій організації, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування; У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Відповідно до частини 12 статті 9 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Відповідно до розділу ІІІ «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України №435 від 14.04.2015 року (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин, до 01.01.2022), звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів подається за формою № Д4 згідно з додатком 4 до цього Порядку. Відповідно до частини 2 ст. 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку. Таким чином, у судовому засіданні встановлено та не спростовано представником відповідача, що позивачу, під час перебування у трудових відносинах з відповідачем була нарахована відповідачем заробітна плата, але з цієї заробітної плати відповідачем не було сплачено єдиний соціальний внесок на позивача, як застрахованої особи, що є порушенням прав позивача і це право підлягає захисту в судовому порядку. Отже, суд доходить висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судовий збір у розмірі 992,40 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного

Outcome: approved