Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

20.01.2022 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Позов мотивувала тим, що батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, має тяжке захворювання в зв`язку з чим не може утримувати дитину, не займається вихованням дитини, матеріально не утримує. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без участі представника, та просила задовольнити позов. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У [ADDRESS] мешкає дитина, позбавлена батьківського піклування, малолітній [PERSON] , [INFO] . Мати дитини - [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві [INFO] (а.с. 16). Батько дитини -- [PERSON] , який зареєстрований у [ADDRESS] , не міг виконувати батьківські обов`язки по вихованню дитини у зв`язку з тривалою хворобою (що кожного півроку підтверджувалось висновками лікарсько-консультативної комісії комунального некомерційного підприємства «Чернігівський обласний медичний центр соціально значущих та небезпечних хвороб» Чернігівської обласної ради про наявність у батька дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків). Відповідно до рішення виконавчого комітету Деснянської районної у місті Чернігові ради, від 26 березня 2018 року № 59, Радаміру надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до рішення виконавчого комітету Деснянської районної у місті Чернігові ради, від 10 квітня 2018 року № 76, опікуном над [PERSON] була призначена його бабуся - [PERSON] . 30 листопада 2021 року комунальне некомерційне підприємство «Чернігівський обласний медичний центр соціально значущих та небезпечних хвороб» Чернігівської обласної ради, на запит управління (служби) у справах дітей, надав відповідь, що [PERSON] переведений в неактивну групу спостереження, тобто може виконувати батьківські обов`язки. 10 січня 2022 року [PERSON] в управлінні (службі) у справах дітей написав заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , так як він не працює та вживає наркотичні засоби (підтверджується довідкою комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 27 квітня 2020 року про отримання наркотичних засобів). Відповідно до інформації Чернігівської загальноосвітньої ніколи І-ІІІ ступенів № 27 Чернігівської міської ради, вихованням Радаміра займається лише опікун, [PERSON] . Відповідно до інформації комунального некомерційного підприємства «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради, догляд за станом здоров`я [PERSON] здійснює лише опікун, [PERSON] . З висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , вбачається, що виконавчий комітет Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 47). Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України №3 в Постанові „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з норми ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому ухилення від виконання дитини є лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не виконуються батьківські обов`язки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved