Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Корсунь-Шевченківський відділ ДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що 31.07.2007 між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено Кредитний договір № CSK0GK00000192, відповідно до якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 20000,00 доларів США. Предметом забезпечення є житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . 27.09.2021 позивачу стало відомо, що 23.09.2021 щодо нього державним виконавцем Корсунь-Шевченківського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.\~Київ) відкрито виконавче провадження № 66913484 на підставі виконавчого напису від 03.11.2018 № 6570, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем про стягнення з заявника на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № СХК0GK00000192 від 31.07.2007 на загальну суму 39118,73 дол. США. Разом з тим, рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.07.2021 по справі № 699/335/15-ц задоволено частково позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Указаним рішенням стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] , та в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № CSK0GK00000192 від 31.07.2007 станом на 26.01.2015 у сумі 13908,70 доларів США. В оскаржуваному виконавчому написі визначено заборгованість за цим же кредитним договором в розмірі 39118,73 дол. США. Строк, за який провадиться стягнення з 31.07.2007 до 30.08.2018. [PERSON] вважає виконавчий напис щодо нього таким, що вчинений з грубим порушенням норм чинного законодавства. Сторона позивача зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства виконавчий напис вчиняється якщо нотаріусу подані документи, які підтверджують безспірність заборгованості. Позивач стверджує, що була порушена процедура вчинення виконавчого напису, оскільки під час його вчинення нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та комісією у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості, яка зазначена в рішенні Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у справі № 699/335/15 від 20.07.2021 в у розмірі 13908,70 доларів США. Ухвалою від 13.10.2021 (справа № 699/944/21, провадження 2-з/699/12/21) забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом. Ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження, витребувано у приватного нотаріуса документи, на підставі яких ним вчинено виконавчий напис. У подальшому, за клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Шульги П.М. виключено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича з числа відповідачів у цивільній справі № 699/944/21, залучивши його до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. Про дату, час та місце проведення судового засідання учасники справи були повідомлені належним чином. Позивач у судове засідання не з`явився, раніше звертався до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність. Приватний нотаріус протягом визначеного ухвалою суду строку надіслав до суду матеріали, на підставі яких ним було вчинено спірний виконавчий напис. Водночас, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, пояснень на позов не надав. Від Корсунь-Шевченківського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ надійшла заява про проведення засідання у справі без участі представника відділу, пояснень щодо позову також не надали. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області постановлено здійснювати розгляд справи у заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ураховуючи зазначені вище положення, а також те, що учасники справи не скористалися своїм правом взяти участь у судовому засіданні, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд дійшов наступного. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. 03.11.2018 вчинено виконавчий напис №\~6570 про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача АТ КБ «ПриватБанк» нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 94,20 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] , однак було передано ним в іпотеку ПАТ КБ «ПриватБанк» за Договором іпотеки, посвідченим 31.07.2007 приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Грищенко С.Г. за реєстровим №\~2183, у забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № CSK0GK00000192 від 31.07.2007, а саме стягнення заборгованості, що утворилася з 31.07.2007 по 30.08.2018, у розмірі 39118,73 Долар США, що за курсом 28,11 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.08.2018 складає 1099627,50 грн. Державним виконавцем Корсунь-Шевченківського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лехиною А.М. 23.09.2021 відкрито виконавче провадження №\~66913484 з виконання вищезазначеного виконавчого напису № 6570 (а.с. 9). Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20.07.2021 по справі № 699/335/15-ц стягнуто у солідарному порядку із [PERSON] та [PERSON] , та в солідарному порядку із [PERSON] та [PERSON] на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № CSK0GK00000192 від 31.07.2007 станом на 26.01.2015 у розмірі 13908,70 доларів США. Указане рішення набрало законної сили 25.08.2021. Відповідно до\~змісту рішення\~суду 08.04.2015\~АТ «ПриватБанк»\~звернулося до\~Корсунь-Шевченківського\~районного суду\~Черкаської області\~з позовною\~заявою до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості у розмірі 23915,09 доларів США та 250,00 грн. за кредитним договором №CSK0GK00000192 від 31.07.2007. Відповідачі позовні вимоги не визнавали. Згідно з матеріалами, що надані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. у копіях, ним було вчинено спірний виконавчий напис на підставі наступних документів, що були подані АТ КБ «ПриватБанк»: -заява АТ КБ «ПриватБанк» від 17.10.2018 вих. № CSK0GK00000192 про вчинення нотаріусом виконавчого напису; -договір іпотеки, посвідчений 31.07.2007 приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Грищенко С.Г. за реєстровим №\~2183, у забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №\~CSK0GK00000192 від 31.07.2007; -виписка з рахунку боржника за договором № CSK0GK0000192 від 31.07.2007 щодо заборгованості, яка утворилася станом на 30.08.2018; -роздруківка офіційного курсу НБУ гривні до іноземної валюти станом на 30.08.2018; -письмова вимога про усунення [PERSON] порушень за кредитним договором №\~CSK0GK00000192 від 31.07.2007; -список згрупованих поштових відправлень від 07.08.2018; -довіреність на представника ПАТ КБ «ПриватБанк» Ситник К.В. від 10370-К-Н від 28.12.2017 та паспорт представника. При підготовці до видачі спірного виконавчого напису приватним нотаріусом сформовано інформаційні довідки від 03.11.2018 з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів та іформаційну довідку від 03.11.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, протягом 2015-2021 років між сторонами був спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № CSK0GK00000192 від 31.07.2007, який вирішувався у судовому порядку. Водночас, про наявність судового рішення по справі № 699/335/15-ц АТ КБ «ПриватБанк» приватного виконавця не повідомило, так як і не надало доказів отримання [PERSON] вимоги банку. З огляду на вказане, відповідач не надав жодного доказу на підтвердження правомірності своїх дій щодо звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~№\~1172 (далі постанова 1172), для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості\~за нотаріально\~посвідченими договорами подаються а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2-2 постанови №\~1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 1.10 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правлінням Національного банку України від 18.06.2003 № 254 (в редакції, чинній на дату вчинення виконавчого напису), особовий рахунок рахунок аналітичного обліку операцій з клієнтами банку, що здійснюється відповідно до укладених між банком і клієнтом договорів. Такий документ має статус первинного. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено. Отже, вищевказана постанова КМУ № 662, якою було доповнено постанову КМУ від 29.06.1999 № 1172, визнано незаконною та нечинною ще з 01.11.2017. Таким чином, виконавчий напис може бути вчинено лише на підставі нотаріально посвідченого договору та з наданням документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника. Проте матеріали справи не містять доказів того, що виконавчий напис було вчинено на підставі наведених вище документів та у встановленому порядку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Натомість позивач стверджує, що розрахунок заборгованості не отримував та не визнавав указаної у виконавчому написі заборгованості, а відповідач цих тверджень не спростував. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст.\~50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Як зазначила Велика палата Верховного суду у Постанові від 15.01.2020, ухваленій в цивільній справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. З матеріалів справи не вбачається, що заборгованість за кредитним договором була безспірною, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21.09.2021 (справа №\~910/10374/17, провадження № 12-5гс21). Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису від 03.11.2018 № 6570, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № СХК0GK00000192 від 31.07.2007 у загальному розмірі 39118,73 дол. США та плати за вчинення виконавчого напису є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вирішуючи питання щодо судових витрат, дійшовши висновку про задоволення позовних вимог, суд на підставі ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1362,00 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн., що складається з судового збору, сплаченого за подачу даного позову у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. Крім того, у позовній заяві позивач зазначає про орієнтовні судові витрати у виді витрат на професійну (правову) допомогу у розмірі 12000,00 грн., проте жодних доказів на підтвердження понесення таких витрат не надає. Відповідно до вимог ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Суд дійшов висновку, що зазначення у позовній заяві про наявність указаних витрат можна вважати заявою, передбаченою ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Ураховуючи те, що розгляд справи здійснюється у відсутність учасників, сторона позивача має право подати докази щодо понесених витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved