Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач посилається на те, що сімейне життя між сторонами не склалося із-за різних характерів, життєвих прагнень та поглядів на подружнє життя. Почуття поваги та кохання подружжям один до одного втрачено.. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечить їх інтересам. На даний момент їх шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливі.\~\~ Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2021 року відкрито провадження по справі. 29 листопада 2021 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача. 16 березня 2022 року від відповідача до суду надійшла заява про надання строку для примирення. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 березня 2022 року подружжю надано строк на примирення на 4 місяці. У судове засідання призначене на 18 серпня 2022 року з`явилась відповідач [PERSON] . Під час судового засідання відповідач зазначила, що з матеріалами справи ознайомлена. Пояснила що не проживає з чоловіком з 2014 року. Заявила усне клопотання про витребування судом інформації для того, щоб позивач мала можливість зв`язався з відповідачем та поспілкуватись. Суд відмовив у задоволенні клопотання. Дослідивши\~\~та\~\~проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що\~\~позов\~\~підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. ст.\~110,\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.07.1999 року у Другому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 412). Свідоцтво про\~\~шлюб [NUMBER] . Однією сім`єю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені. Наданий судом строк на примирення не змінив відносини між сторонами та не вплинув на предмет розгляду судової справи. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved