Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

15.06.2022 року до суду звернувся позивач, [PERSON] , з позовом про звільнення від сплати аліментів та про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). 21.06.2022 року надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.06.2022 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 03.08.2022 року. 16.06.2022 року позивачем подана заява про зменшення позовних вимог. Згідно якої позивач підтримав вимоги лише в частині звільнення його від заборгованості по сплаті аліментів. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.. 03.08.2022 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно поданої позовної заяви про зменшення позовних вимог позивач просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 14 682.70 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: він перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу в них народився син - [PERSON] , [INFO] . Проте рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.02.2022 року його батьківство було скасоване, та він був виключений як батько з актового запису № 263, вчиненого 12.03.2021 року про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністарства юстиції (м. Дніпро). Відповідачка звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини (судовий наказ № 173/509/21 від 29.07.2021 року) у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 17.03.2021 року. Проте оскільки він не є батьком даної дитини, відповідач втратила право на стягнення з нього аліментів та він вважає, що повинен бути звільнений від сплати заборгованості по аліментам на утримання дитини, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки від 06.07.2022 року. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, представник Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в судове засідання не з`явився про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст заявлених позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.04.2019 року. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.03.2022 року шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується копією рішення суду. В період перебування у шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Проте, за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.02.2022 року були виключені відомості про позивача, як про батька цієї дитини з актового запису про народження № 263, вчиненого 12.03.2021 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністарства юстиції (м. Дніпро) про народження дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією рішення суду. За судовим наказом Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області № 173/509/21 від 01.04.2021 року з позивача стягуються аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 17.03.2021 року на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до повідомлення Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за виконавчим провадженням № 66569426 з примусового виконання судового наказу № 173/509/21 від 29.07.2021 року виданого Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.05.2022 року складає 14 682.70 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 8 ЗУ « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч. 1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення. Максимально можливого урахування інтересів дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України - За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Враховуючи, що заочним рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.02.2022 року встановлено, що позивач не є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно він не має обов`язку матеріально утримувати дану дитину. На підставі чого суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 14682 грн 70 коп. грн., яка виникла станом на 01 травня 2022 року . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового забору в сумі 992.40 грн., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог. Враховуючи, що спочатку позивачем були заявлені дві позовні вимоги і позивачем сплачений судовий збір за кожною позовною вимогою в сумі по 992 грн 40 коп. проте в подальшому позивач зменшив позовні вимоги відмовившись від позовної вимоги про звільнення його від сплати аліментів. Відповідно існують підстави для повернення позивачеві переплаченого судового збору сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп., сплачений відповідно до квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0.2564036011.1 від 01 червня 2022 року. Оскільки відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» - Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

Outcome: approved