Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , а також із земельної ділянки площею 0,0205 гектарів кадастровий номер 3520810100:50:089:0005, розташованої по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Позивач є спадкоємцем вказаного спадкового майна за заповітом, посвідченим 16.05.2001 року державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Вороненко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №687. На день смерті [PERSON] проживала одна у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса звернувся син померлої - [PERSON] . Позивач вказує, що з серпня 2016 року перебував на території Республіки Польщі воєвудства Любутське міста Косчин-Надодрей, де працював та проживав. У зв`язку із запровадженням за кордоном посилених обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання виникнення та поширення гострої респіраторної хвороби (COVID-19) не зміг перетнути кордон та повернутися на батьківщину. Приїхати на Бобринеччину зміг лише взимку 2022 року. У травні 2022 року звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького нотаріального округу Кіровоградської області Трошиної С.А. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , проте нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, про що 08.06.2022 року винесено постанову за №24/02-14. Вважає, що вищевказані обставини свідчать про поважні причини пропуску ним строку для прийняття спадщини, а тому просить визначити йому додатковий строк у два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 21.06.2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с.48-49). Ухвалою суду\~від 21.07.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.74-75). Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач фактично заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки бажає, щоб спадщина була поділена між спадкоємцями. Як спадкоємець, який прийняв спадщину, згоден на подання позивачем заяви про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини в позасудовому порядку, однак позивач до нього з вказаного питання так і не звернувся, а він в свою чергу не вважає за необхідне самостійно ініціювати перед нотаріусом вказане питання. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.05.2001 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Вороненко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №687, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом матиме право заповідала [PERSON] , що підтверджується копією заповіту (а.с.21). [INFO] у м. Бобринець Бобринецького району Кіровоградської області померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.10.2020 року (а.с.20), у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадкову масу складає: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить спадкодавцю на підставі рішення народного суду Бобринецького району Кіровоградської області від 18.07.1985 року по справі №2-225, що підтверджується копіями виписки з рішення (а.с.22) та архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» №91 від 16.03.2022 року (а.с.23); земельна ділянка площею 0,0205 гектарів, кадастровий номер 3520810100:50:089:0005, розташована по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №145759, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №352081011001035, виданого Бобринецькою міською радою Бобринецького району Кіровоградської області 14.03.2012 року, що підтверджується копією державного акту (а.с.30-31). Сторони являються синами померлої [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , виданого 20.09.1972 року (а.с.13) та свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 22.12.1968 року (а.с.62). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиною С.А. 20.11.2020 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини заведена спадкова справа №88/2020, що підтверджується її копією (а.с.56-69). З матеріалів спадкової справи вбачається, що заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачем не подавалась. 06.06.2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиної С.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.65). Як вбачається з копії домової книги на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , яка померла [INFO] ,\~на момент\~смерті проживала\~одна у\~житловому будинку\~по [ADDRESS] (а.с.32-34). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.06.2022 року, №24/02-14 приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошина С.А. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки в шестимісячний строк не вчинив дій, передбачених ст.ст. 1268-1271 ЦК України, тобто не був зареєстрований на момент смерті з спадкодавцем за однією адресою, а також не подавав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.40). Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). За правилами ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] сплинув 11.04.2021 року, а до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач звернувся лише 06.06.2022 року, тобто пропуск позивачем строку на прийняття спадщини складає більше одного року. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався як на поважну причину пропуску строку на прийняття спадщини на його проживання за межами України, а саме на території Республіки Польщі на неможливість перетинання кордону для повернення на Україну через запровадження за кордоном посилених обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання виникнення та поширення гострої респіраторної хвороби (COVID-19), на підтвердження чого надав копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон з відмітками візи від 22.08.2016 року та 28.06.2021 року (а.с.36-37) та копію карти побуту (а.с.38). За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Факт проживання позивача у Польщі сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивача поза межами України не позбавляло його можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою, як передбачено підпунктами 3.5, 3.11, 3.24 пункту 3\~глави 10\~розділу II\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, чинного на час відкриття спадщини. Крім того, відповідно до ч.6 ст.1 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на дипломатичні представництва України. Згідно зі статтею 38 цього ж закону, на консульські установи України серед іншого також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину. Доказів неможливості з`явитися до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном позивач не надав. З огляду на це, безпідставними є доводи позивача про те, що його проживання за межами України та неможливість повернення на Україну через запровадження за кордоном посилених обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання виникнення та поширення гострої респіраторної хвороби (COVID-19) є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Такий висновок суду також узгоджується з правовим висновком, висловленим в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2021 року у справі № 589/1863/13-ц (провадження № 61-15016св20). Отже, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивач в підтвердження поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не надав належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали йому подати заяву про прийняття спадщини у визначений законодавством строк, а зазначені ним причини не визнаються судом поважними. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed