Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м Запоріжжя із вказаним позовом. Мотивує свої вимоги тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що свого часу в її квартирі був зареєстрований колишній чоловік її онуки [PERSON] , [INFO] . З 2015 року (після розлучення) він виїхав з кватири і до цього часу їй невідомо його місцеперебування. Відповідач не проживає в вищезазначеній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає і взагалі квартирою він не цікавиться. Факт реєстрації відповідача порушує право відповідача на вільне розпорядження і користування майном, створює певні незручності це і надмірне нарахування плати за комунальні послуги і відсутність можливості отримати житлову субсидію та і взагалі позбавлення можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Позивачу відомо, що відповідач в 2015 року виїхав до іншої області, у зв`язку із чим з ним втрачено зв`язок. На підставі вищенаведеного позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS] , а також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2022 було відкрито провадження у справі та призначена справа до розгляду у підготовчому Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. У судове засідання 17.03.2022 сторони не зявилися. В судове засідання 31.08.2022 позивач не з`явився, надавши заяву, в якій просить розглядати справи без її участі, позов підтримує проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.\~4 ст.\~223 та ч.1\~ст.280 ЦПК України. В силу ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є власником кварти [ADDRESS] . Право приватної власності на [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 21.10.2009 року; Технічним паспортом інвентарний номер [NUMBER] на вищезазначену квартиру. Конституцією України(ст.41) та ст.1 Першого протоколу доКонвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 Цивільного кодексу України). Статтею 41 Конституції України та ст.\~319\~ч.\~1\~ЦК України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України). Частиною 1ст. 383 ЦК України закріплено положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до частин 1 та 2ст. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з положеннями статті 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб, будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Право користування чужим майном передбачено устаттях 401-406 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст.\~406\~ЦК України сервітут, тобто право користування, може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Суд зауважує, що захист права власності - це сукупність передбачених законом цивільно-правових засобів, які, по-перше, гарантують нормальне господарське використання майна (тобто вони забезпечують захист відносин власності в їх непорушеному стані), а по-друге - застосовуються для поновлення порушених правовідносин власності, для усунення перешкод, що заважають їх нормальному функціонуванню, для відшкодування збитків, які заподіяні власнику. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 ЦК України). Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання негаторного позову. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Відповідно до цієї статті, власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та/або розпорядженню своїм майном. Підставою звернення за захистом в судовому порядку є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або/та користування належним йому майном, за умови відсутності між сторонами спірних договірних правовідносин відносин. Характерною ознакою такого порушення права власності є протиправне вчинення третьою особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або/та користування належним йому майном. Відповідно до положень статті 391 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником майна, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Таким чином для задоволення позовів про усунення перешкод у користуванні майном необхідна одночасна наявність двох підстав: позивач повинен бути власником майна, щодо якого чиняться перешкоди, та має бути факт того, що внаслідок дій відповідача порушується право власника на користування своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи, будучи колишнім членом сім`ї, який втратив інтерес до житла, відповідач порушує права позивача, за таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ч.\~1 ст.\~141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору. На підставі наведеного, ст.ст.263-265,268,\~280,\~354 ЦПК України,\~суд

Outcome: approved