Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~24 листопада 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов позов адвоката Дробахи Артура Едуардовича в інтересах [PERSON] до Кобеляцької державної нотаріальної контори Північно - Східного\~\~ міжрегіонального\~\~ управління\~\~ Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування постанови нотаріуса та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] у с. Вітрова Балка Полтавського району Полтавської області померла двоюрідна сестра позивача, [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 4,5498 га, кадастровий номер 5321880700:00:008:0119, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 029776 від 23.02.1998 року; земельна ділянка площею 4,55 га, кадастровий номер 5321880700:00:008:0069, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЛ № 703190 від 08.07.2010 року; земельна ділянка площею 4,55 га, кадастровий номер 5321880700:00:008:0118, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 671026 від 12.12.2003 року. [PERSON] в установлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутні докази родинних та інших відносин спадкодавця із спадкоємцем, а також у зв`язку з тим, що є спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] , який відповідно, усуває від спадщини всіх інших можливих спадкоємців за законом наступних черг. Вважає цю відмову неправомірною та незаконною, оскільки наданими нотаріусу документами підтверджується родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, 19 листопада 2019 року [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про відмову від належної йому частки в спадщині на користь [PERSON] . Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Зазначає, що в спадковій справі №127/2020 міститься заява [PERSON] від 12 травня 2020 року, направлена з окупованої території Автономної Республіки Крим, в якій зазначено, що останнім прийнято спадщину з усіх підстав, в тому числі за законом та заповітом. При цьому попередня заява про відмову від спадщини на користь [PERSON] не була відкликана. Натомість державним нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії, посилаюсь на Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Враховуючи вищевикладене, а також те, що нотаріус повинен був надати належну оцінку наданим позивачем документам та видати свідоцтво про право на спадщину після померлої [PERSON] , [PERSON] прохає суд визнати незаконною та скасувати постанову Кобеляцької державної нотаріальної контори від 21.07.2021 року про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Також прохає зобов`язати Кобеляцьку державну нотаріальну контору видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та стягнути з відповідача судові витрати. 22 лютого 2022 року представник Кобеляцької державної нотаріальної контори подав до суду письмове пояснення до позовної заяви, в якому вказав, що дійсно 21 липня 2021 року до Кобеляцької державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] , діючий по довіреності від імені [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після померлої [INFO] [PERSON] , однак у вчинені нотаріальних дій було відмовлено через відсутність документів, які підтверджують родинні та інші відносини [PERSON] з померлою [PERSON] . Також підставою для відмови є наявність у померлої [PERSON] спадкоємця першої черги її чоловіка [PERSON] , оскільки він надіслав до нотаріальної контори належним чином оформлену заяву про прийняття спадщини, що відповідає вимогам п.3.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затв. Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Зазначає, що відмова у вчинені нотаріальних дій обґрунтована не від- сутністю документів, що підтверджують родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] загалом, а ненаданням нотаріусу таких документів заявником з невідомих\~\~ причин.\~\~ Крім\~\~ того, нотаріус не в змозі видати спадщину [PERSON] , оскільки її як спадкоємця третьої черги за законом (за правом представлення) усуває від спадщини спадкоємець першої черги за законом [PERSON] в порядку черговості спадкування за законом, визначеної ст. 1258 ЦК України. Щодо вимоги [PERSON] про зобов`язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом зазначає, що не зрозуміло відносно якого спадкового майна така вимога ставиться позивачем, до того ж не надано правовстановлюючі документи на спадкове майно після померлої [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, прохає суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. 05 травня 2022 року до суду надійшло заперечення на пояснення відповідача, в якому представник позивача, адвокат Дробаха А. Е. зазначив, що твердження відповідача про ненадання позивачем документів, які підтверджують родинні відносини [PERSON] з померлою [PERSON] , є надуманими, оскільки представник позивача при подачі заяви про прийняття спадщини надав нотаріусу відповідні документи, зокрема свідоцтво про народження [PERSON] , свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON] , свідоцтво про шлюб [PERSON] та [PERSON] , посвідка про народження [PERSON] . Зазначає, що при винесені оскаржуваної постанови державним нотаріусом не було досліджено в повній мірі надані документи. До того ж в постанові не вказано про відсутність правовстановлюючих документів про спадкове майно, що свідчить про створення додаткових перешкод для позивача. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 листопада 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Заборонено державному нотаріусу Кобеляцької державної нотаріальної контори видавати свідоцтво про право на спадщину, в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] та вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 січня 2022 року задоволено заяву про відвід судді Тесленко Т. В. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 червня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Позивач, [PERSON] та її представник, адвокат Дробаха А. Е. в судовому засіданні підтримали свої вимоги та прохали задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача, Кобеляцької державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Заяв про відкладення розгляду справи не подававав. Третя особа, [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Однак, його\~ представник, адвокат Галушко С. С, у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши учасників справи, розглянувши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] . До дня своєї смерті проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 170). Таким чином, останнім днем для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця є [INFO] . Після смерті спадкодавця у Кобеляцькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 127/2020. В установлений законом строк із заявою про прийняття спадщини за законом звернулась [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори Русняк Р. В. від 21 липня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю доказів родинних та інших відносин спадкодавця із спадкоємцем, а також у зв`язку з наявністю спадкоємця першої черги, який усуває інших спадкоємців наступних черг (а.с. 14). Також судом установлено, що вбачається із матеріалів спадкової справи, що 19 листопада 2019 року [PERSON] подав до Кобеляцької державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] (а.с. 24, 149). Статтею 1273 ЦК України передбачено, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною та може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття відповідно до статті 1270 Цивільного кодексу України. 26 травня 2020 року від [PERSON] надійшла заява про відкликання заяви про відмову від спадщини, подану раніше та заява про прийняття спадщини, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом Євпаторійського\~\~ міського нотаріального округу Республіки Крим Шенд- рик С. А. 12 травня 2020 року, за реєстровим № 82/192-н/82-2020-1-991 разом з перекладом вказаної заяви з російської мови на українську мову, виконано перекладачем [PERSON] , справжність підпису якої засвідчена [PERSON] , нотаріусом Євпаторійського міського нотаріального округу 13 травня 2020 року. У поданій заяві [PERSON] зазначено, що останній «настоящим заявлением принимаю наследство по всем основаниям (в том числе по закону и по завещанию)» (а.с. 26, 155). 26 січня 2021 року до державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] , діючий від імені [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 22.07.2020 року нотаріусом Анапського нотаріального округу Краснодаського краю російської федерації Асватуровим С. Б,\~ із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] . При цьому із журналу реєстрації вхідних документів, які переглянуті судом у судовому засіданні, вбачається, що заява [PERSON] про прийняття спадщини зареєстрована в нотаріальній конторі 20 липня 2021 року ( а.с. 197, 199, 202). Згідно із пунктом першим частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (з наступними змінами та доповненнями) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя визнана тимчасово окупованою територією. Відповідно до статті 9 вищезазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори Русняк Р. В. від 26 січня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку площею 4,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, у зв`язку з поданням документів, які не відповідають вимогам законодавства та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 15). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 1 статті 4 ЦПК України вказує, що кожна\~ особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] подав до Кобеляцької державної нотаріальної контори заяву, датовану 28 червня 2021 року за № 23/306-н/23/2021-15-462, справжність підпису на якій засвідчена нотаріусом Анапського нотаріального округу Красноярського краю російської федерації Асватуровим Сергієм Буликовичем, згідно якої останній приймає спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 168). Однак суд не бере до уваги подану заяву як належний доказ, оскільки її було поза межами встановлених Цивільним кодексом строків для прийняття спадщини. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до ст.7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Згідно ст. 5 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний, зокрема: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти фізичним та юридичним особам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення; виконувати інші обов`язки, передбачені законом. Крім цього, статтею 63 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що\~ нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Пунктом 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа,\~ а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей. Заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Згідно з п. 4.12 цього ж Порядку, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до пунктів 4.14, 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. В цій справі нотаріус не виконав цих вимог і не витребував документи, що підтверджують зазначені факти, в тому числі наявність документів, що підтверджують родинні стосунки спадкоємця та спадокдавця. Статтями 68 та 69 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Спадкоємці за законом, які позбавлені можливості подати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, можуть бути за письмовою згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину і подали докази родинних, шлюбних чи інших відносин із спадкодавцем, включені до свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус або посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо (ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат»). До того ж, відповідно до ст. 46 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників; 9) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду (ч. 1 ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). Враховуючи зазначене, суд вважає, що нотаріус не дотримався вимог вище перелічених нормативних актів,\~ тому постанова є незаконною, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. При цьому, тлумачення ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» свідчить, що при задоволенні позову про оспорювання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до ЗУ «Про нотаріат» і належать до його компетенції. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 473/1878/19 встановив, що суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти дій щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції. ВС зазначив, що нотаріус вносить відповідну інформацію у Спадковий реєстр на підставі рішення суду про визнання його дій неправомірними чи у зв`язку зі скасуванням судом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні позову в частині зобов`язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки суд не може зобов`язати нотаріуса на здійснення конкретних нотаріальних дій із зазначенням конкретного рішення, яке повинно бути ухвалено. Вирішення питання про видачу свідоцтва про право на спадщину відноситься до виключної компетенції нотаріуса і здійснюється у порядку вчинення нотаріальної дії.

Outcome: partial