Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся представник Моторно (транспортного) страхового бюро України - Козацька Т.С. з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача суму завданої шкоди в розмірі 16 684,86 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 07 травня 2019 року в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ Daewoo», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Kia Opirus», державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Kia Opirus», державний номерний знак [NUMBER] , зазнав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Деснянського районного суду міста Києва від 13 серпня 2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 15 864,86 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 10 травня 2019 року та звіту №1524-58733 від 17 травня 2019 року. З метою встановлення розміру заподіяної шкоди МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності, вартість послуг якого складає 820,00 грн. Таким чином, загальний розмір шкоди складає 16 684,86 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з вимогою від 19 жовтня 2020 року, проте дана вимога залишилась поза увагою останнього. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 квітня 2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 02 квітня 2021 року направлено учасникам справи копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, відповідачу позовну заяву з додатками. Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано не було, конверт разом з копією ухвали суду про відкриття провадження та додатками повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». 06 липня 2021 року за зареєстрованим місцем проживання відповідача повторно було направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами, однак конверт разом з копією ухвали суду про відкриття провадження та додатками повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень також подано не було. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази, прийняті судом, у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Деснянського районного суду міста Києва від 13 серпня 2019 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.8). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зазначеною вище постановою суду встановлено, що 07 травня 2019 року, о 12 годині 25 хвилин, [PERSON] керуючи автомобілем «Заз Деу», державний номерний знак [NUMBER] , по пр. Броварському біля станції метрополітену «Лісова» в м. Києві, порушив п.п.2.3в, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, при цьому, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілями: «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , «Кіа» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Як убачається з матеріалів справи, в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль «Кіа», державний номерний знак [NUMBER] , який належав [PERSON] (а.с. 7). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» на підставі полісу №АМ4168124. (а.с.11) Згідно Централізованої бази даних МТСБУ, за параметрами ТЗ, державний номерний знак [NUMBER] , відсутні дані про наявність на час ДТП чинного договору обов`язкового старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с.10). 10 травня 2019 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.5). На замовлення МТСБУ, 17 травня 2019 року суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємець [PERSON] складено Звіт №1524_58733 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Kia Opirus», державний номерний знак [NUMBER] , складає 17 405,63 грн (а.с.12-29). [PERSON] 10 травня 2019 року, з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою в порядку, передбаченому ст. ст. 35 та п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про відшкодування оціненої шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.9). Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 20 вересня 2019 року МТСБУ видано Наказ №9906 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » (а.с.30), відповідно до якого позивач здійснив виплату за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди на користь [PERSON] у розмірі 15 864,86 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1153044 від 23 вересня 2019 року (а.с.34). Згідно платіжного доручення № 966327 від 06 червня 2019 року МТСБУ оплачено послуги аваркома (експерта) по справі №58733, згідно рах.№1524 від 17 травня 2019 року, т.з. [NUMBER] , в розмірі 820,00 грн. (а.с.35) 19 жовтня 2020 року позивачем на адресу [PERSON] було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, в якій МТСБУ просило в добровільному порядку компенсувати витрати та сплатити суму боргу в розмірі 16 684,86 грн (а.с.36-37). Доказів сплати за вимогою в добровільному порядку відповідачем суду не надано. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно частин 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі відшкодування, що сплачене. Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З огляду на викладене, позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 16 684,86 грн підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2 270,00 грн (а.с.4). Враховуючи наведене та

Outcome: approved