Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

1.Описова частина 25.02.2021 ТОВ "Андріяшівка-Агро", в особі свого представника адвоката ГуменюкаО.В. звернулося до суду з позовом, у якому просить визнати недійсною угоду про припинення договору оренди земельної ділянки, укладеної 23.01.2020 між ТОВ "Андріяшівка-Агро" та [PERSON] , з одночасним визнанням за ТОВ "Андріяшівка-Агро" права на оренду земельної ділянки, площею 1,3288 га, кадастровий номер 1820880200:04:000:0170, відповідно до договору оренди земельної ділянки, укладеним між ТОВ "Андріяшівка-Агро" та [PERSON] від 20.06.2014. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовна заява ТОВ «Андріяшівка-Агро» обґрунтована тим, що 20.06.2014 [PERSON] як власник земельної ділянки площею 1, 3288 га, кадастровий номер 1820880200:04:000:0170 уклала договір оренди зазначеної земельної ділянки з ТОВ «Андріяшівка-Агро» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зі строком дії на 10 років (п.8 Договору). У січні 2021 з Інформаційної довідки Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру стало відомо про те, що 16.09.2020 дію договору припинено. Рішень Загальних зборів, як передбачено п.3.2 Положення про директора ТОВ «Андріяшівка-Агро», затвердженого протоколом загальних зборів №1/19 від 20.07.2019 року - на припинення договорів земельних ділянок не приймалось. Оспорювана года укладена із ТОВ «Андріяшівка-Агро», в особі директора [PERSON] , та [PERSON] 23.01.2020 тоді як [PERSON] звільнений з посади директора ТОВ «Андріяшівка-Агро» наказом №3-к від 24.01.2020 з 27.01.2020. Проте, угода про розірвання договору оренди зареєстрована лише 16.09.2020. Відповідно до угоди про припинення договору оренди земельно ділянки сторони договір підставі ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено припинили оренду земельної ділянки. Проте, договір оренди земельної ділянки від 20.06.2014 року укладено строком на 10 років, тобто до 20.06.2024 року. На час реєстрації припинення договору оренди земельної ділянки [PERSON] був звільнений із посади директора Товариства (Орендаря), тобто, він не мав повноважень на реєстрацію даної угоди 16.09.2020. Крім того в оспореній угоді про припинення договору оренди землі від 23.01.2020 у вступній частині Орендар вказаний як ТОВ «Андріяшівка Агро», тоді як згідно правовстановлюючих документів Товариство іменується ТОВ «Андріяшівка-Агро». [PERSON] , укладаючи договір оренди, який нею не оскаржувався та не визнавався недійсним, достовірно знаючи про строк його дії до 20.06.2024 свідомо підписала угоду про його припинення за закінченням строку дії, на який його було укладено, усвідомлюючи факт, що його дія ще не закінчилася. У свою чергу [PERSON] , будучи директором Товариства, діючи від імені останнього, усвідомлюючи вчинення таких дій, уклав угоду про розірвання договору усупереч інтересам довірителя та на шкоду товариству, яке він представляв. Оскільки при укладенні оспорюваного правочину існувала зловмисна домовленості представника однієї сторони із іншою стороною та із цих підстав угода про припинення договору оренди землі від 23.01.2020 має бути визнана недійсною. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 22.03.2021 позовну прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження(а.с. 31). Ухвалою від 29.04.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду(а.с. 38). Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача адвоката Гуменюка О.В. на адресу суду надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Від відповідачки заяв не надходило. Представник відповідачки адвокат Сачок А.В. на адресу суду спрямував заяву, в якій просить відкласти розгляд справи оскільки перебуває в іншому судовому засіданні. Разом з тим доказів цього не надав. Зважаючи на неодноразову неявну представника відповідача у судове засідання, ненадання доказів поважності причин неявки в судове засідання, судом відмовлено представникові відповідача у відмовлено у відкладенні судового розгляду та проведено розгляд справи за відсутності відповідачки та її представника. Судом також завершено розгляд справи буз допиту свідка сторони відповідача - [PERSON] (а.с. 51), оскільки на неодноразові виклики телефонограмою свідка, той до суду не прибував. Крім того, представник відповідачки, заявляючи клопотання про допит свідка [PERSON] зобов`язався повідомити суду адресу місця проживання свідка, у зв`язку із чим його клопотання про допит свідка було задоволено. Разом з тим, адвокат Сачок А.В не повідомив суду адреси місця проживання свідка та не забезпечив його явки в судове засідання. Тому, зважаючи на тривалість судового розгляду, неможливості доставити свідка в судове засідання, зважаючи на достатність доказів для ухвалення судом рішення, суд дійшов висновку про можливість завершення судового розгляду без допиту свідка [PERSON] . У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що відповідно до копії державного акта про право приватної власності на землю серії ЖТ 002221, [PERSON] згідно розпорядження Бердичівської райдержадміністрації № 127 від 12.07.2002 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1, 3288 га, яка розташована на території Андріяшівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1820880200:04:000:0170. 20.06.2014 між [PERSON] (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Андріяшівка-агро» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Андріяшівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, загальною площею 1, 3288 га, кадастровий номер 1820880200:04:000:0170, строком на 10 років (п. 8 Договору), який 07.07.2014 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 9, 12). З акта приймання передачі земельної ділянки від 20.06.2014, який є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки від 20.06.2014, затвердженого підписами сторін орендодавця [PERSON] та орендаря ТОВ «Андріяшівка-агро» вбачається, що за умовами вищевказаного договору оренди орендодавець передає на умовах оренди згідно договору від 20.06.2014, а орендар приймає земельну ділянку площею 1,3288 га, кадастровий номер 1820880200:04:000:0170, яка розташована на території Андріяшівської сільської ради (а.с. 10). Відповідно до угоди про припинення договору оренди земельної ділянки від 23.01.2020, орендодавець [PERSON] та ТОВ «АНДРІЯШІВКО АГРО», в особі [PERSON] , який діє на підставі Статуту уклали угоду, серед іншого про те, що орендодавець і орендар прийшли до згоди припинити Договір оренди земельної ділянки від 20.06.2014 площею 1, 3288 га, кадастровий номер 1820880200:04:000:0170, зареєстрований 07.07.2014 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер 24040760 сформованого 09.07.2014 на підставі ст.\~31\~Закону України\~«Про оренду\~землі»,\~у зв`язку\~із закінченням\~строку на\~який його\~було укладено. Дана угода набирає чинності після її реєстрації (а.с. 68). Товариством з обмеженою відповідальністю «АНДРІЯШІВКА - АГРО» вищевказану земельну ділянку розташовану в межах Андріяшівської сільської ради призначену для ведення особистого селянського господарства, площею 1,3288 га, кадастровий номер 1820880200:04:000:0170 повернуто в стані в якому вона була до надання оренди [PERSON] , що підтверджується актом прийому передачі (повернення) земельної ділянки від 23.01.2020 (а.с. 69). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.02.2021 та з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 15.01.2021 вбачається, що право приватної власності на земельну ділянка площею 1, 3288 га, яка розташована на території Андріяшівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1820880200:04:000:0170 зареєстровано за [PERSON] 16.09.2020 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54168058 від 21.09.2020 (а.с. 13, 23). Відповідно до наказу № 8-к від 15.04.2019, на підставі протоколу № 15042091 загальних зборів учасників ТОВ «АНДРІЯШІВКА-АГРО» від 15.04.2019 [PERSON] призначено на посаду директора ТОВ «АНДРІЯШІВКА-АГРО» з 15.04.2019 (а.с. 15). Згідно наказу № 3-к від 24.01.2020 ТОВ «АНДРІЯШІВКА-АГРО» на підставі протоколу № 1/2401 від 24.01.2020 загальних зборів учасників ТОВ «АНДРІЯШІВКА-АГРО» про зміни в управлінні товариства [PERSON] звільнено з посади директора ТОВ «АНДРІЯШІВКА-АГРО» за згодою сторін 27.01.2020 відповідно до п.1 ст 36 КЗпП України (а.с. 15). Відповідно до протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріяшівка-Агро» №1/19 від 20.07.2019 загальними зборами ТОВ «Андріяшівка-Агро» затверджено Положення про директора ТОВ «Андріяшівка-Агро» (а.с. 17). Відповідно до 3.2. Положення про директора ТОВ «Андріяшівка-Агро» укладення, розірвання, припинення договорів оренди земельних ділянок з фізичними чи юридичними особами здійснюється директором товариства виключно на підставі попередньої письмової згоди Загальних зборів учасників Товариства ( а.с.18-19). Протоколом № 18/7 Загальних зборів учасників ТОВ «Щедра Нива» від 18.07.2019 [PERSON] призначено тимчасово виконуючим обов`язки директора ТОВ «щедра Нива» з 19.07.2012 Згідно повідомлення Державної прикордонної служби України від 22.07.2022, [PERSON] виїхав (перетнув кордон України) 17.07.2019, [PERSON] виїхала (перетнула кордон України) 10.07.2019. В`їхали на територію України громадяни України [PERSON] та [PERSON] 22.07.2019 (а.с. 100). Норми права, які застосовані судом Згідно вимог ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 215 ЦК України Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За положеннями ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові від 07 серпня 2019 року в справі № 753/7290/17 (провадження № 61-11158св19) щодо Верховний Суд дійшов таких правових висновків щодо визнання недійсним договору, укладеного внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони із другою стороною. За змістом ст. 232 ЦК України необхідними ознаками правочину, вчиненого у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою є: 1) наявність умисного зговору між представником потерпілої сторони правочину і другої сторони з метою отримання власної або обопільної вигоди; 2) виникнення негативних наслідків для довірителя та незгода його з такими наслідками; 3) дії представника здійснюються в межах наданих йому повноважень. Таким чином, для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 необхідним є встановлення у діях представника наступного складу цивільного правопорушення: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною, спрямованої на настання негативних наслідків і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя, така домовленість має бути зловмисною і спрямована проти інтересів довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю. Для задоволення позовних вимог за статтею 232 ЦК України необхідно на підставі певних доказів встановити, що представник за правочином вступив у зловмисну домовленість із другою стороною і діє при цьому у власних інтересах або в інтересах інших осіб, а не в інтересах особи, яку представляє. Таким чином має бути доведена і домовленість з боку іншої сторони правочину. Критерій «зловмисності» не залежить від того, чи був направлений умисел повіреного на власне збагачення чи заподіяння шкоди довірителю, важливим є фактор того, що умови договору, укладеного повіреним, суперечать волі довірителя взагалі, тобто підставою для визнання правочину недійсним є розходження волі довірителя та волевиявленням повіреного при укладенні договору, а наслідки, що настали, є такими, що є неприйнятними для довірителя. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 522/15095/15-ц (провадження № 61-11797св18) зроблено висновок по застосуванню статті 232 ЦК України та вказано, що «під зловмисною домовленістю необхідно розуміти умисну змову однієї сторони із представником іншої, проти інтересів особи, яку представляють. Зловмисна домовленість представника з контрагентом особи, що представляють, створює правову ситуацію, коли дійсна воля довірителя, яку повинен утілювати представник, замінюється його власною волею, що суперечить волі довірителя. Саме підміна волі довірителя волею представника і слугує підставою для визнання такого правочину недійсним. Тобто в основу зловмисної домовленості покладено умисні дії представника, який усвідомлював, що вчиняє правочин усупереч інтересам довірителя та бажав (або свідомо допускав) їх настання. При цьому не має значення, від кого виходила ініціатива здійснити змову від представника чи від другої сторони правочину. Головне, що характеризує цей правочин наявність усвідомленості і волі другої сторони правочину та представника на здійснення дій усупереч інтересам особи, яку він представляє. Відповідно до статті 31 ЗУ «Про оренду землі» в редакції станом на 23.01.2020 договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Висновки суду На підставі досліджених судом доказів встановлено, що за один день до постановлення наказу про звільнення із роботи 23.01.2020 директор ТОВ «Андріяшівка-Агро» Лопоха В.Є. укладає із [PERSON] угоду про припинення договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1820880200:04:000:0170 у зв`язку із закінченням строку оренди землі. Між тим, договором оренди земельної ділянки кадастровий номер 1820880200:04:000:0170, від 20.06.2004 укладений строком на 10 років. Тобто строк оренди землі на час укладення угоди від 23.01.2020 не сплив. Угода про припинення договору оренди земельної ділянки від 23.01.2020, укладена директором ТОВ «Андріяшівка-Агро» [PERSON] та [PERSON] послугувала внесенням відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.09.2020 та повернення земельної ділянки у власність [PERSON] . Тобто, [PERSON] та [PERSON] , який діяв від імені ТОВ «Андріяшівка-Агро», достовірно знаючи, що строк дії договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1820880200:04:000:0170 від 20.06.2014 не сплив, протиправно уклали угоду про припинення дії договору оренди у зв`язку із впливом строку дії договору оренди, яка до того ж була зареєстрована у державному реєстрі уже після припинення повноважень [PERSON] - 16.09.2020. Суд вважає, що [PERSON] , як директор ТОВ «Андріяшівка-Агро» за день до видання наказу про його звільнення та [PERSON] очевидно, що усвідомлювали, що вчиняють протиправний правочин та правочин, всупереч інтересам ТОВ ««Андріяшівка-Агро». Така домовленість, зважаючи на протиправність угоди про припинення оренди, очевидно була зловмисною і спрямована проти інтересів довірителя. [PERSON] бажав (або свідомо допускав) настання наслідків укладення правочину. Тому із підстав, що правочин вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, суд визнає недійсною угоду укладену 23.01.2020 між ТОВ "Андріяшівка-Агро" та [PERSON] про припинення договору оренди земельної ділянки від 20.06.2004, площею 1,3288 га, кадастровий номер 1820880200:04:000:0170. Із правових підстав, що директор ТОВ «Андріяшівка-Агро» Лопоха В.Є., укладаючи оспорювану угоду про припинення договору оренди земельної ділянки, вийшов за межі свої повноважень та договір на цій підставі слід визнати недійсним, позову ТОВ "Андріяшівка-Агро" не пред`явлено. Позовна заява не містить посилання на фактичні обставини та норму права, що регулює протиправність оспорюваної угоди із іншої підстави, ніж зловмисна домосленість прдеставника однієї сторони із іншою. Тому суд не аналізує доводи сторін щодо права директора ТОВ «Андріяшівка-Агро» на укладання оспорюваної угоди про припинення договору оренди землі без погодження укладення такого договору із Загальними зборами товариства, що передбачено Положенням про директора ТОВ «Андріяшівка-Агро». Відповідно, суд не аналізує Положення про директора ТОВ «Андріяшівка-Агро», затверджене загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Андріяшівка-Агро» №1/19 від 20.07.2019 Суд відмовляє позивачеві у задоволенні позовної вимоги про визнанням за ТОВ "Андріяшівка-Агро" права на оренду земельної ділянки, площею 1,3288 га, кадастровий номер 1820880200:04:000:0170, відповідно до договору оренди земельної ділянки, укладеним між ТОВ "Андріяшівка-Агро" та [PERSON] від 20.06.2014. Як зазначено вище, ч. 3 ст. 26 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції на час ухвалення рішення передбачено, що у разі визнання на підставі судового рішення недійсними документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. Тобто права позивача на оренду земельної ділянки, площею 1,3288 га, кадастровий номер 1820880200:04:000:0170, відповідно до договору оренди земельної ділянки, укладеним між ТОВ "Андріяшівка-Агро" та [PERSON] від 20.06.2014 мають бути поновлені державним реєстратором при внесенні змін до реєстрації прав на нерухоме майно на підставі даного рішення суду про визнання недійсною угоду укладену 23.01.2020 між ТОВ "Андріяшівка-Агро" та [PERSON] про припинення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 1820880200:04:000:0170. Розподіл судових витрат Оскільки позовні вимоги ТОВ «Андріяшівка-Агро» задоволено частково, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Андріяшівка-Агро" підлягають компенсації судові витрати по сплаті судового збору за одну задоволену позовну вимогу, тобто 2270 гривень.

Outcome: partial