Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

02 серпня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач вказала, що 16 вересня 2010 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між подружжям не склалося, з листопада 2018 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, у зв`язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 серпня 2022 року цивільну справу № 753/8084/22 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 04 серпня 2022 року. 11 серпня 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання позивача та відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. В матеріалах справи наявна заява відповідача від 21 липня 2022 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дєордієвою І.В., та зареєстрована в реєстрі за № 787, відповідно до якої відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано 16 вересня 2010 року, тим самим визнає позовні вимоги. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 16 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Чорноморського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 85, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 356, серія [NUMBER] . Як зазначила позивач у позовній заяві, сімейні відносини між подружжям не склалися, з листопада 2018 року сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved