Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

21 червня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 квітня 2007 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №243 та стягнення аліментів у розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходу, щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що в шлюбі із відповідачем у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними не склалося,на побутовій підставі вникали часті суперечки та скандали, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин у грудні 2021 року. Подальше збереження шлюбу не можливе. Щодо дітей то вони проживають разом із позивачем, знаходяться на її повному утриманні. Відповідач не виконує своїх обов`язків щодо утримання дітей, тому вона змушена звернутися до суду із заявою про їх примусове стягнення. Ухвалою від 06 липня 2022 року по справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач подала заяву про слухання справи у її відсутності та вимоги позову підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач, який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився. У відповідності до\~ст.223 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, спільне господарство не ведуть. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Частиною другою\~статті 141 СК України\~визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу). Згідно з частиною другою\~статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже,\~враховуючи,\~що відповідно\~до\~ст.180\~СК України,\~батьки зобов`язані\~у рівній\~мірі утримувати\~дітей до\~досягнення ними\~повноліття,\~а також,\~виходячи з\~того,\~що відповідач\~не навів\~суду обставин,\~які б\~виключали його\~обов`язок по\~сплаті аліментів,\~суд приходить\~до висновку,\~що з\~відповідача на\~користь позивача\~на утримання\~дітей підлягають\~стягненню аліменти\~в розмірі\~1/2\~частини його\~доходу,\~при цьому,\~не менше\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~кожного із\~дітей,\~починаючи з\~21\~червня 2022\~року та до досягнення ними повноліття. Питання судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved