Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

15 липня 2022 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, яка доглядає дитину до трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 03.10.2009р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач припинив добровільно надавати матеріальну допомогу на сім`ю та утримання дітей, а в подальшому - після народження наймолодшої дитини, сторони припинили ведення спільного господарства. Зазначає, що на даний час діти проживають із нею та перебувають на її повному утриманні, хоча відповідач має можливість сплачувати аліменти як на утримання дітей, так і на її утримання, оскільки має стабільний офіційний дохід та у нього відсутні інші утриманці. Натомість, вказує, що потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує лише державну допомогу у зв`язку із здійсненням догляду за дитиною до трьох років в розмірі 860,00 грн. та допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях в розмірі 2100,00 грн. З огляду на наведене, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14.07.2022р. і до повноліття старшої дитини; та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.07.2022р. і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. Ухвалою суду від 22.07.2022р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано строк учасникам справи для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 11 серпня 2022р. о 11 год. 00 хв., яке відкладено на 17 серпня 2022р. о 16 год. 30 хв. Позивач [PERSON] , , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується розпискою (а.с. 27), в таке засідання не з`явилися, однак подала заяву від 08.08.2022р. про розгляд справи у її відсутності; просить позов задоволити (а.с. 29). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заслухавши відповідача, беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, зважаючи на заяву позивача від 08.08.2022р., суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності позивача. В судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначив, що повністю заперечує проти позову, оскільки на даний час проживає із позивачем та дітьми за однією адресою, фактично несе витрати по утриманню сім`ї, в тому числі забезпечує дітей як матеріально, так і житлом, за яке сплачує іпотечний кредит. Звертає увагу суду, що дохід позивача є меншим прожиткового мінімуму на одну особу, а тому просить критично оцінити твердження [PERSON] про одноособове утримання дітей. Натомість вважає свій дохід достатнім для належного утримання сім`ї. Зауважує, що не відповідають дійсності довідка Служби у справах дітей та акт обстеження сім`ї, оскільки в цих документах не має жодної згадки про батька дітей, який зареєстрований та фактично проживає за однією адресою із сім`єю. Разом з тим, не заперечує, що на даний час із позивачем у них склались напружені особисті відносини, в тому числі у зв`язку із зверненням останньої до суду. Підтвердив, що у сторін виникали непорозуміння як особистого, так і фінансового характеру ще до звернення [PERSON] в суд і вирішити такі сторони у позасудовому порядку не змогли. Заслухавши відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі в сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції Чернівецької області 07.09.2012р., Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції Чернівецької області 07.12.2012р., серії [NUMBER] , виданим Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 24.05.2016р. та серії [NUMBER] , виданим Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 17.09.2021р., (а.с. 8-11). На даний час сторони та їхні діти зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відмітками у паспортах громадянина України серії [NUMBER] , виданому 16.12.2009р. Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області та серії [NUMBER] , виданому 12.06.1998р. Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, довідкою про склад сім`ї та реєстрацію № 1557 від 11.07.2022р., виданою Відділом ведення реєстру територіальної громади м.Новодністровськ, Новодністровської міської ради, листом Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 1119 від 22.07.2022р. (а.с. 4, 6, 13, 21). Проживання сторін по справі за однією адресою позивач фактично не заперечує, оскільки у позовній заяві вказала вищезазначену адресу як адресу для отримання поштової кореспонденції. Разом з тим, [PERSON] зазначає, що після народження молодшої дитини сторони фактично припинили ведення спільного господарства, що по своїй суті не виключає проживання останніх в одному житловому приміщенні. Позивач [PERSON] вказує, що ще до припинення ведення спільного господарства відповідач [PERSON] припинив надання матеріальної допомоги на сім`ю і діти сторін перебувають на її утриманні, в підтвердження чого надала довідку Служби у справах дітей Новодністровської міської ради № 128 від 12.07.2022р. та акт обстеження сім`ї від 11.07.2022р., складений комісією у складі депутата Новодністровської міської ради Чернівецької області Жалюк А.Д. та сусідів - мешканців будинку [ADDRESS] , квартир № [NUMBER] та № [NUMBER] за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний» , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14, 15). Зазначає, що потребує матеріальної допомоги від батька дітей, як для належного утримання синів, так і для свого утримання, однак останній фінансової допомоги добровільно надавати не бажає. Як вбачається із довідок Центру по нарахуванню виплат УПСЗН Новодністровської міської ради № 287 та № 288 від 11.07.2022р. [PERSON] перебуває на обліку в Центрі як отримувач допомоги у зв`язку із народженням дитини з 01 жовтня 2021р. до 30 вересня 2024р. та за період з січня 2022р. по червень 2022р. отримала щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини в розмірі 860,00 грн. на загальну суму 5160,00 грн. і як отримувач допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, з 01 лютого 2022р. до 30 вересня 2027р. та за період з січня 2022р. по червень 2022р. отримала таку щомісячну допомогу на загальну суму 10100,00 грн. (а.с. 18-19). Відомості про наявність у позивача інших доходів відсутні. Натомість дохід відповідача [PERSON] за місцем праці у філії «Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» як заступника начальника відділу за період з 01.01.2022р. по 31.07.2022р. становить 273195,04 грн., що підтверджується довідкою Філії «Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» № ДБ-00000044 від 29.07.2022р. (а.с. 28). Відомості про наявність у відповідача інших доходів відсутні. За даними Новодністровського міського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) № 474/23.4-36 від 12.07.2022р., станом на 12.07.2022р. виконавчих документів щодо стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на виконанні у відділі не перебуває (а.с. 12). Інших відомостей щодо наявних утриманців відповідачем суду не надано. Враховуючи інформацію про доходи сторін, суд критично оцінює доводи позивача про одноособове утримання останньою дітей. Разом з тим, беручи до уваги пояснення відповідача про наявність між сторонами непорозумінь, в тому числі фінансового характеру, ще до звернення [PERSON] у суд та не досягнення сторонами згоди з цього питання, суд приходить до висновку про наявність між позивачем та відповідачем спору про право. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний у відповідності до ст. 182 СК України враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оскільки обов`язок утримувати дитину є обов`язком як матері, так і батька, а відповідач [PERSON] не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дітей, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому прав відповідача, беручи до уваги матеріальне становище сторін, а також те, що вибір способу стягнення аліментів належить виключно позивачу, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 180, 183 СК України слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. При визначені дати, з якої присуджуються аліменти, суд враховує, що [PERSON] звернулась в суд із позовом 15 липня 2022р. і не надала доказів, що раніше вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача та не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, а тому такі присуджуються не з 14 липня 2022р., а з 15 липня 2022р. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивач, як мати сина [PERSON] , [INFO] , що проживає із нею, має право на утримання від чоловіка, а відповідач [PERSON] не надає достатньої матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку, хоча має таку можливість, беручи до уваги розмір доходів сторін, відсутність матеріальної допомоги на утримання позивача від інших осіб, враховуючи стан здоров`я та сімейне становище сторін, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 84 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. При визначені дати, з якої присуджуються аліменти, суд враховує, що [PERSON] звернулась в суд із позовом 15 липня 2022р. і не надала доказів, що раніше вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача та не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, а тому такі присуджуються не з 14 липня 2022р., а з 15 липня 2022р. У ст. 128 КЗпП України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, визначено, що при відрахуванні з заробітної плати за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Таким чином, суд вважає, що сукупний розмір стягуваних із [PERSON] аліментів на утримання трьох дітей та дружини, яка доглядає дитину до трьох років, не порушує прав відповідача, оскільки обмеження розміру усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника, яке не може перевищувати 50 % заробітної плати, не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Вказаний висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 16.06.2021р. у справі № 161/20072/18. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то такий відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача в дохід держави в розмірі 992, 40 грн. На підставі ст.ст. 79, 80, 84, 141, 180-183, 191 СК України, ст. 128 КЗпП України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved