Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~В лютому 2022 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду і до закінчення сином навчання у Державному університеті "Житомирська політехніка", тобто до 30.06.2025 р. \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~позовних вимог\~вказує,\~що син\~досяг повноліття,\~проживає з\~нею,\~навчається на\~першому курсі\~денної форми\~навчання Державного\~університету "Житомирська\~політехніка"\~та є\~студентом ТОВ "Комп`ютерна Академія ШАГ Житомир", можливості працювати не має, потребує матеріальної допомоги. Щомісячні витрати на дитину становлять 17358 грн., самостійно оплачувати такі витрати у неї немає можливості. Відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання сина в зв"язку з його навчанням не надає, тому вона вимушена звертатися до суду із зазначеним позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 17.05.2022 позов прийнято до розгляду та в справі відкрито спрощене позовне провадження ( а.с. 32-33). \~ \~ \~ \~Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі ( а.с. 52). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON] [INFO] (а.с. 5). \~ \~ \~ \~Як вбачається з довідки Державного університету "Житомирська політехніка", [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання, спеціальності 121 "Інженерія програмного забезпечення", освітня програма "Веб-технології". Термін навчання з 01.09.2021 р. по 30.06.2025 р. (а.с.11) \~ \~ \~ \~Згідно довідки ТОВ "Комп`ютерна Академія ШАГ Житомир" від 04.02.2022 р. за №204 [PERSON] навчається на курсі програми "Професійна комп`ютерна освіта - School/Student", за напрямком "Розробка програмного забезпечення" з 03.09.2020 р. Термін навчання складає 3 (три) роки та 6 (шість) місяців (а.с. 10). \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 та ст. 142 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обстави, зазначених у ст. 182 СК України. \~ \~ \~ \~У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму. \~ \~ \~ \~ Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що у зв`язку із стаціонарним навчанням син сторін [PERSON] , 2004 р.н., позбавлений можливості працевлаштуватися та самостійно утримувати себе, а отже, потребує матеріальної допомоги від батьків. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі, суд задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача аліменти на корить позивачки, на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення ним навчання у Державному університеті "Житомирська політехніка", але не більше ніж до досягнення останнім 23-х років. Згідно ст.ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір в сумі 496,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved