Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 04.01.1989 членам колгоспного двору, головою якого являвся дід позивача - [PERSON] , належало будинковолодіння по [ADDRESS] ( в даний час адресу змінено - [ADDRESS] ) Вказане свідоцтво зареєстровано в Івано-Франківському ОБТІ в реєстрову книгу № 4 за реєстровим №788. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 04.01.1989року та довідкою Івано-Франківського ОБТІ від 07.02.2022року №00051, переходів права власності на даний об`єкт не реєструвалося. У відповідності до п.6 ч.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995року(зі змінами) , до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Так ,на час усуспільнення, в колгоспному дворі за адресою [ADDRESS] ( на той час [ADDRESS] ) згідно з записами в погосподарській книзі проживали : дід позивача (батько її батька) [PERSON] , його син (брат батька) [PERSON] , його невістка (дружина [PERSON] )- [PERSON] та його внук (син [PERSON] ) - [PERSON] . Дана обставина підтверджується довідкою виданою на підставі погосподарської книги №12 виконкомом Новицької сільської ради Калуського району Івано Франківської області за №247від 27.04.2022року. Таким чином, оскільки до членів колгоспному двору по [ADDRESS] належали вони четверо, то житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] після ліквідації колгоспних дворів став належати їм в рівних частках, тобто по ј частині кожному. [INFO] помер дід [PERSON] - [PERSON] . На час смерті діда з ним в спадковому будинку були зареєстровані і проживали його син (брат батька позивача) [PERSON] , його невістка (дружина [PERSON] ) - [PERSON] та його внук (син [PERSON] ) - [PERSON] . Таким чином, після смерті діда його син (дядько позивача) [PERSON] як спадкоємець першої черги по закону фактично прийняв спадщину, так як на час смерті [PERSON] проживав з ним в спадковому будинку та вступив в управління і володіння спадковим майном. Дана обставина підтверджується довідкою виданою виконкомом Новицької сільської ради Калуського району Івано Франківської області за №248від 27.04.2022року. Таким чином, після смерті діда, власником Ѕ домоволодіння по [ADDRESS] став дядько [PERSON] - [PERSON] . [INFO] померла дружина дядька - [PERSON] . На час її смерті з нею в спадковому будинку були зареєстровані і проживали її чоловік [PERSON] та їх син - [PERSON] . Таким чином, після смерті [PERSON] її чоловік та син ,як спадкоємці першої черги по закону, у відповідності до ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину ,так як проживали спільно на час смерті з померлою. Дана обставина підтверджується довідкою виданою виконкомом Новицької сільської ради Калуського району Івано Франківської області за №118від 26.01.2022року. Отже, домоволодіння по [ADDRESS] стало належати [PERSON] (5/8 частин) та [PERSON] (3/8 частин). [INFO] помер дядько [PERSON] - [PERSON] . На час його смерті з ним в спадковому будинку був зареєстрований і проживав лише його син - [PERSON] . Таким чином, після смерті дядька його син, як спадкоємець першої черги по закону, у відповідності до ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину ,так як проживав спільно на час смерті з померлим. Дана обставина підтверджується довідкою виданою виконкомом Новицької сільської ради Калуського району Івано Франківської області за №119від 26.01.2022року. Тобто після смерті дядька двоюрідному брату позивача [PERSON] фактично стало належати домоволодіння по [ADDRESS] в цілому. [INFO] двоюрідний брат [PERSON] - [PERSON] помер, так і не оформивши свої прав на домоволодіння по [ADDRESS] . Після його\~смерті позивач\~прийняла спадщину\~як спадкоємець\~п`ятої черги\~за законом.\~Спадкоємці першої,\~другої,\~третьої та\~четвертої черги\~у двоюрідного\~брата були\~відсутні ,\~так як\~він був\~одиноким,\~проживав сам,\~дітей та\~дружини не\~мав,\~рідних братів\~та сестер\~не мав,\~а його\~батьки ,\~а також\~дід з\~бабцею,\~померли раніше,\~як і\~рідний дядько\~(батько [PERSON] ) [PERSON] . В видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , позивачу було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на його ім`я на дане нерухоме майно. Дана обставина підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Калуської районного нотаріального округу від 27.07.2022року № 156 /02-14. Належність даного домоволодіння по [ADDRESS] , [PERSON] підтверджується довідками виконкому Новицької с/ради, зокрема, довідкою виданою на підставі погосподарської книги №12 виконкомом Новицької сільської ради Калуського району Івано Франківської області за №247від 27.04.2022року, згідно якої господарство по [ADDRESS] відносилося до категорії «колгоспний двір», а також довідками №248 від 27.04.2022р. , №118 від 26.01.2022р. , №119 від 26.01.2022р. про проживання осіб на час смерті спадкодавців. Згідно листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року № 24-753/0/4-13, «За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.» У відповідності до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Ст. 1265 ЦК України передбачено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Таким чином, згідно вище викладеного, позивач має право на будинковолодіння по [ADDRESS] як спадкоємець за законом [PERSON] . Згідно технічного паспорта від 15.02.2022року будинковолодіння по [ADDRESS] складається з: «А» - житловий будинок , «Б» - літня кухня, «Б1» - комора, «В»- сарай, «Г»-стодола, «Д»-навіс, «Е»-майстерня, «Ж»-вбиральня, «З»-стайня, №1- криниця,№2-огорожа, №3-криниця. Згідно довідки від 19.05.2022року № 5332, інвентаризаційна вартість будинковолодіння станом на 18.05.2022року складає 102350грн., що і складає ціну позову. Так як, [PERSON] являється спадкоємцем [PERSON] за законом і у відповідності до чинного законодавства прийняла спадщину, однак оформити своє право на спадкове майно у нотаріуса не може, то змушена звертатися з даним позовом до суду. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. На підставі наведеного, [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно її двоюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: на будинковолодіння по [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, що позов підтримує, просить його задовольнити, слухати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій зазначила про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач по справі визнала вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved