Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-01 00:00:00

Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2021 року цивільну справу було прийнято до свого провадження та відкрито загальне позовне провадження у цій цивільній справі. Позивач у своєму позові посилався на те, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У 2016 році Відповідач та громадянин [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, почали жити разом. Проте, статус одинокої матері у відповідача залишився. Родина проживає за адресою: [ADDRESS] . Квартира однокімнатна та не пристосований для проживання дитини Санітарні умови не підтримуються, через несплату комунальних послуг, спеціальними уповноваженими службами було відключено газ та електрику. Мати за дитиною не слідкує за її здоров`ям також. В листопаді 2018 року у хлопчика, через відсутність нагляду батьків та невчасну медичну допомогу, було виявлено пневмонію. Дитину направили до дитячого відділення КП «Слобожанська центральна лікарня» Слобожанської селищної ради, мати [PERSON] хлопчика не відвідувала. Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради вилучила [PERSON] за рішенням виконавчого комітету Слобожанської селищної ради від 21.11.2018 року № 549 без позбавлення батьківських прав та влаштувала дитину до КЗ «ЦСПДС «Добре вдома». Відповідачка намагалась виправитись, влаштовувалась на роботу, покращувала умови проживання, проте, через деякий час знов почала зловживати спиртними напоями та вести аморальний спосіб життя. Зважаючи на вищевикладені обставини та враховуючи інтереси дитини. Комісією з захисту справ дітей при виконавчому комітеті Слобожанської селищної ради від 06.09.2021 року було складено висновок про доцільність позбавлення батьківський прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладені обставини, позивач у своєму позові просив позбавити відповідача батьківських прав щодо її малолітньої дитини та стягнути з неї на утримання останнього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на користь особи (установи), яка буде виконувати обов`язок законного представника дитини. Також, у проваджені суду знаходиться справа за позовом Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради до [PERSON] в інтересах дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2022 року цивільну справу було прийнято до свого провадження та відкрито загальне позовне провадження у цій цивільній справі. Позивач за останньою справою у своєму позові посилався на те, що відповідач [PERSON] з 09 квітня 2016 року перебуває у шлюбі з громадянкою [PERSON] , яка є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З 03 вересня 2021 року Назар перебуває в Комунальному закладі «Центра соціальної підтримки для дітей та сімей «Добре вдома» Дніпропетровської обласної ради». Відповідач визнав факт батьківства щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] , та у порядку ст. 134 Сімейного кодексу України внесені відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видано Свідоцтво про народження [PERSON] Серія [NUMBER] від 29.09.2021 року (повторне). Прізвище дитини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». За запитом служби у справах дітей Слобожанської селищної ради Відділом поліції №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, надано інформацію щодо неодноразового притягнення громадянина [PERSON] до відповідальності передбаченою чинним законодавством України. Крім того, [PERSON] , відповідно до вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 року було визнано винним вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі (умовно). Наркотичні засоби було вилучено у [PERSON] за адресою реєстрації та проживання його дружини [PERSON] і його сина [PERSON] , а саме - [ADDRESS] . Також раніше судимий та засуджений до позбавлення волі на строк 4 роки та 6 місяців, згідно вироку Амур- Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 березня 2011 року за ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 4 ст. 296 КК України. Відповідач життям, здоров`ям дитини не цікавиться, регулярно відвідує місце проживання малолітнього [PERSON] та [PERSON] , вчиняє сварки та зі слів дитини б`є матір. Комісією з захисту справ дітей при виконавчому комітеті Слобожанської селищної ради від 25.11.2021 року було складено висновок про доцільність позбавлення батьківський прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладені обставини, позивач у своєму позові просив позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини та стягнути з нього на утримання останнього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на користь особи (установи), яка буде виконувати обов`язок законного представника дитини. Ухвалою суду Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2022 року було об`єднано в одне провадження цивільні справи за позовом до [PERSON] та [PERSON] в інтересах дитини [PERSON] . Представники позивачів у своїй заяві до суду просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги повністю підтримують, просять їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, про причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позов на адресу суду не направили. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідачів. Треті особи у останнє судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, у попередніх судових засіданнях надали до суду пояснення у справі, в яких зазначено про обґрунтованість та доцільність пред`явленого позову. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 137, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи. [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , що також підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження. Відомості про батька дитини - [PERSON] внесено до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 134 Сімейного кодексу України, а саме за прізвищем батька, що підтверджується копією свідоцтво про народження [PERSON] Серія [NUMBER] від 29.09.2021 року (повторне) видане Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Так відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 01.07.2021 року, що складений директором та фахівцем КЗ «Центр надання соціальних послуг» Слобожанської селищної ради за адресою [ADDRESS] , де проживають Відповідачка [PERSON] та її дитина [PERSON] , є великі борги, через що в квартирі відключена електроенергія та газ. В однокімнатній квартирі, окрім Відповідачки та її сина, проживає також бабуся [PERSON] та її співмешканець, без визначеного місця реєстрації. Фахівці КЗ «Милосердя» Слобожанської селищної ради» періодично виходили за адресою проживання сім`ї за повідомленнями про конфлікти від сусідів, поліції, залишали повідомлення про прихід фахівців та запрошення прийти для бесіди до комунального закладу. Але двері фахівцям не відчиняли, на контакт сім`я не йшла. В листопаді 2018 року під час візиту до сім`ї відповідачів, дільнича медсестра знайшла [PERSON] хворого та без стороннього нагляду за місцем своєї реєстрації. Директор КНП «Слобожанська амбулаторія загальної практики сімейної медицини» [PERSON] повідомила фахівців КЗ «Милосердя Слобожанської селищної ради» про загрозу життю і здоров`ю [PERSON] . Під час огляду хлопчика у нього виявили пневмонію та направили до дитячого відділення КП «Слобожанська центральна лікарня» Слобожанської селищної ради. Згідно із рішенням виконавчого комітету Слобожанської селищної ради від 21.11.2018 року № 549 Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради вирішила відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я, без позбавлення батьківських прав та влаштувала його до КЗ «ЦСПДС «Добре вдома». Судом встановлено, що відповідно до Звіту про завершення роботи з дитиною, складеним КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпровської районної ради було проведено консультацію з батьками дитини [PERSON] та [PERSON] , обговорено питання покращення умов життя їх сина відповідно було надано рекомендації про відрахування [PERSON] , [INFO] , з відділення «Термінового влаштування дітей» КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» . Також встановлено, що Комісією з захисту прав дітей виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Відповідно було надано висновок «Про доцільність надання дозволу на повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] , у родину матері [PERSON] . Відтак, рішенням виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року було повернуто малолітню дитину [PERSON] . 01 вересня 2021 року Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку було виявлено хлопчика [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , за цією ж адресою було знайдено його матір [PERSON] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Судом з`ясовано, що 03 вересня 2021 року малолітній [PERSON] був вилучений поліцією та службою у справах дітей Слобожанської ради і влаштований до дитячого відділення КП «Слобожанської центральної лікарні» Слобожанської селищної ради, про що складено акт про факт передачі дитини. За весь час перебування дитини у відділенні батьки до служби у справах дітей Слобожанської селищної ради для отримання дозволу на відвідування свого сина у КЗ «Центр дітей та сімей «Добре вдома» ДОР не звернулись. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п. 15 вказаної Постанови позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Законом України «Про охорону дитинства» визначено охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Таким чином, з огляду на наведені вище норми, враховуючи загальні принципи побудови суспільства, охорони дитинства, максимального і повного забезпечення прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні, суд досліджує їх відповідність фактичним обставинам справи, що склалися і полягають у наступному. Зокрема, судом встановлено, що відповідачі тривалий час ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, ніяким чином не піклуються про дитину, не проявляють заінтересованості в її долі, не цікавляться її станом здоров`я, не піклуються про фізичний і духовний розвиток, підготовкою до життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичним доглядом, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання сина, не спілкуються з ним в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення. Зазначені вище обставини, як кожна окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками. Сукупність таких факторів, свідчить про небажання і ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є неприпустимим з точки зору охорони дитинства і загальних засад побудови суспільства і моральності. Таке ставлення батьків до дитини є основним фактором при вирішенні питання про позбавлення її батьківських прав. Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Таким чином, позовні вимоги позивача щодо позбавлення відповідачів батьківських прав у відношенні їх малолітньої дитини та стягнення з них аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачами від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 статті 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Малолітній син відповідачів [PERSON] , свого постійного доходу не має, відповідачі належної участі в утриманні та матеріальному забезпеченні дитини не приймають, тому суд вважає можливим стягнути з його батьків аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини з дня подання позову. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах сум платежів за один місяць. У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору (п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір»), тому з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved