Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

02.11.2021 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що з 10.10.2010 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, за час якого у них народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з нею та відповідачем, а надалі будуть проживати разом з нею. Вказує, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені. Вони проживають разом, однак спільного господарства не ведуть. Між ними постійно виникають сварки, за якими спостерігають діти, що негативно впливає на їх психоемоційний стан. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Враховуючи викладене, просить суд: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який було зареєстровано 10.10.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області за актовим записом № 1416; визначити місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з відповідача судові витрати по справі. До початку судового засідання позивачка подала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебувають у шлюбі з 10.10.2010 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області за актовим записом № 1416. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке знаходиться в матеріалах справи (а.с.6). \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 13). \~ \~ \~ \~Встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільно господарство, кожен з них живе своїм окремим життям, позивач наполягає на розірванні шлюбу. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частини 3, 4 ст. 56 СК України вказують, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася, а збереження сім`ї є неможливим. \~ \~ \~ \~Виходячи з викладеного, давши оцінку обставинам справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей суд зазначає наступне. Як вбачається із позовної заяви [PERSON] їх спільні з відповідачем діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із нею за адресою: [ADDRESS] . Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, згідно вимог закону вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б насамперед інтересам неповнолітніх дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їх вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання. Виходячи з роз`яснень п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. У п. 1 ст. 3 Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 року (чинна для України з 27.09.1991 року) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (п. 1 ст. 18 цієї Конвенції ООН). Як зазначено у п. 1 ст. 9 Конвенції ООН, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У матеріалах справи міститься висновок служби у справах дітей Луцької міської ради про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [PERSON] № 111 від 15.07.2022 року з якого вбачається, що 12.07.2022\~року [PERSON] \~ подав\~службі у\~справах дітей\~письмову заяву\~про те,\~що він\~не заперечує\~щодо визначення\~місця проживання\~малолітніх дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~разом із\~матір`ю [PERSON] . Враховуючи вік та інтереси дітей,\~

Outcome: approved