Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

15 липня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заяву обгрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Однак, при укладанні та видачі договору купівлі-продажу 01 грудня 1992 року, який зареєстровано в реєстрі за №1-2080, на даний об`єкт нерухомості, було допущено помилку, оскільки у договорі її анкетні данні по батькові вказали « [PERSON] », що не збігається із записом даних у паспорті громадянина України, де вона по батькові значиться, як « [PERSON] ». З цих причин утворились розбіжності у документах, що посвідчують її особу та правовстановлюючих документах, які перешкоджають їй володіти, користуватись та розпоряджатись вказаною власністю. У зв`язку з чим, [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Ухвалою суду від 15 липня 2022 року було відкрито провадження по справі на 10 серпня 2022 року. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутності заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. В судове\~засідання представник\~ заінтересованої\~особи \~Дзвиняцької сільської\~ради Івано-Франківського\~району Івано-Франківської\~ області\~ не з`явився, сільський голова Вітюк Г. надала клопотання, що не заперечують проти задоволення заяви та просять розглянути справу без участі представника заінтересованої особи. Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 у справі N 361/8331/18\~зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦПК України\~заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлено, що на підставі ордеру №5 від 30 вересня 1987 року, виданого на підставі рішення виконкому Богородчанської районної Ради народних депутатів від 24 березня 1987 року, заявник [PERSON] та члени її сім`ї вселились до квартири [ADDRESS] (а.с.7). В подальшому 01 грудня 1992 року заявник [PERSON] укладала договір купівлі продажу вказаної квартири. Так,\~з дослідженогодоговору\~купівлі-продажу,\~вбачається,\~що 01\~грудня 1992\~року \~у селищі\~Богородчани між\~Солотвинським лісокомбінатом\~в особі\~заступника директора\~Вишиванюка Богдана\~Івановича та\~ [PERSON] ,\~яка проживає\~в [ADDRESS] ,\~ укладено\~договір купівлі\~продажу \~ квартири\~ [ADDRESS] (а.с.6). Однак \~у подальшому\~у тексті\~договору допущено\~описки,\~а саме\~ анкетні данні особи покупця зазначені, як « [PERSON] », замість «[PERSON] ». Разом з цим, судом встановлено, що по батькові заявника згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 24 травня 1997 року Богородчанським РВ УМВС в Івано-Франківській області, зазначено як " [PERSON] " (а.с. 4). Таким чином, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду встановлено, факт належності саме заявнику договору купівлі-продажу 01 грудня 1992 року, який зареєстровано в реєстрі за №1-2080. Вказані обставини також узгоджуються із іншими письмовими доказами дослідженими судом, копією технічного паспорту на вказану квартиру від 19 листопада 2021 року (а.с.8-11) та копією довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації №00350 від 19 листопада 2021 року (а.с.12). Встановлення факту, про який просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки предметом розгляду заяви є встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу 01 грудня 1992 року, який зареєстровано в реєстрі за №1-2080, про набуття ним права власності на квартиру [ADDRESS] , що необхідно для реалізації прав на володіння, користування та розпорядження вказаною власністю. Обставини належності заявнику зазначеного \~правовстановлюючого документу, \~підтверджуються вищенаведеними наявними у матеріалах справи доказами. За таких обставин заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обгрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved