Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

Заступник керівника Уманської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в особі Уманської міської ради, до [PERSON] про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Уманською окружною прокуратурою в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено наявність підстав для застосування представницьких повноважень у суді на захист інтересів держави в сфері надання та використання земель комунальної власності, які на цей час знаходяться в приватній власності, оскільки, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором виконавчого комітету Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області 09.11.2017 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1000га з кадастровим №7110800000:05:002:0712, розташовану по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Підставою для державної реєстрації вказаних речових прав зазначено рішення виконавчого комітету Уманської міської ради «Про розгляд листів і заяв підприємств, установ та громадян міста з питань землекористування» від 18.07.1994 № 198. В подальшому, відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.11.2017, [PERSON] продала вказану земельну ділянку [PERSON] . Договір був зареєстрований 13.11.2017 за № 2383. Згодом, відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.11.2017 [PERSON] продала вказану земельну ділянку [PERSON] , який був зареєстрований за №3158. Проте, було встановлено, що рішення №198 у частині надання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1000га по [ADDRESS] є підробним, адже, Черкаською обласною прокуратурою під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України, встановлено, що на підставі підробленого рішення виконавчого комітету Уманської міської ради №198 від 18.07.1994 здійснено державну реєстрацію права вриваної власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим №7110800000:05:002:0712, площею 0,1000га по [ADDRESS] . Досудовим розслідуванням було встановлено, що вищевказаній особі спірна земельна ділянка у власність у передбаченому законом порядку не передавалась, оскільки виконавчим комітетом Уманської міської ради відповідне рішення про надання у приватну власність земельної ділянки [PERSON] не приймалося, а право власності на неї зареєстровано на підставі незаконного рішення. За результатами проведеного обшуку в архіві виконавчого комітету Уманської міської ради від 22.03.2019 було виявлено та вилучено рішення №198 від 09.06.1994 «Про передачу присадибних земельних ділянок у приватну власність громадянам міста», відповідно до якого інформації щодо вище вказаної земельної ділянки та громадянки [PERSON] , якій би на праві власності передавалася б вказана земельна ділянка чи погоджувалася технічна документація із землеустрою немає. На підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.05.2021 у справі № 711/1017/21 було здійснено доступ до документів, що перебувають у володінні відділу державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради, за результатами якого було вилучено підроблене рішення №198 про надання у приватну власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, розміром 1000 кв.м. Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Уманської міської ради від 05.02.2016 в м. Умань змінено назви ряду вулиць в м. Умань Черкаської області, в тому числі, назву [ADDRESS], змінено на [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим №7110800000:05:002:0712 зареєстрована 16.11.2017 за заявою [PERSON] від 30.10.2017 № ЗВ-7107151532017 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, розробленої ДП «Черкаський дослідний та проектний інститут землеустрою», а саме [PERSON] . Проте, відповідно до інформації ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», технічна документація із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим №7110800000:05:002:0712 не виготовлялася. Тобто, з наведених обставин вбачається порушення права комунальної власності на землю, тому і виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з?явився, від прокурора Уманської окружної прокуратури Бурлаки В.П. надійшла письмова заява, відповідно до якої вона підтримує поданий позов, просить його задовольнити та справу розглядати у її відсутність. Від представника Уманської міської ради - Семенко О.С. надійшла заява про те, що Уманська міська рада підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява, в якій вона не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини її неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, рекомендованим повідомленням та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті, тому згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомляв. У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог. Володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності здійснює орган місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є Уманська міська рада. Згідно з ч. 3, ч. 4ст. 56 ЦПК України прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами у визначених законом випадках. Представництво прокурором інтересів держави в суді відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Згідно ст. ст. 14,13,19 Конституції України земля в Україні є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В судовому засіданні встановлено наявність підстав для здійснення прокурором представництва інтересів в суді, передбачених ст. 131-1 Конституції України, ч. 3ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України, враховуючи, що Уманською міською радою, яка є розпорядником земель територіальної громади та здійснює контроль за використанням та охороною земель комунальної власності не було вчасно вжито заходів щодо захисту державних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений ст. 118 Земельного кодексу України, який передбачає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд , індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. Цей орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. У двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом зазначених норм права, прийняття відповідним органом державної влади рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність особі, є завершальним етапом безоплатного одержання земельної ділянки у власність та підтверджує реалізацію права особи на одержання земельної ділянки із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації по виду використання. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором виконавчого комітету Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області 09.11.2017 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1000га з кадастровим № 7110800000:05:002:0712, розташовану по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Підставою для державної реєстрації вказаних речових прав зазначено рішення виконавчого комітету Уманської міської ради «Про розгляд листів і заяв підприємств, установ та громадян міста з питань землекористування» від 18.07.1994 № 198. В подальшому, відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.11.2017, [PERSON] продала вказану земельну ділянку [PERSON] . Договір був зареєстрований 13.11.2017 за № 2383. Згодом, відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.11.2017 [PERSON] продала вказану земельну ділянку [PERSON] , який був зареєстрований за №3158. Черкаською обласною прокуратурою під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України, було встановлено, що рішення №198 у частині надання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1000га по [ADDRESS] є підробним. На підставі вищевказаного підробленого рішення виконавчого комітету Уманської міської ради №198 від 18.07.1994 здійснено державну реєстрацію права вриваної власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим №7110800000:05:002:0712, площею 0,1000га по [ADDRESS] . Досудовим розслідуванням достовірно було встановлено, що вищевказаній особі - [PERSON] спірна земельна ділянка у власність у передбаченому законом порядку не передавалась, оскільки виконавчим комітетом Уманської міської ради відповідне рішення про надання у приватну власність земельної ділянки [PERSON] не приймалося. За результатами проведеного обшуку в архіві виконавчого комітету Уманської міської ради від 22.03.2019 було виявлено та вилучено рішення №198 від 09.06.1994 «Про передачу присадибних земельних ділянок у приватну власність громадянам міста», відповідно до якого інформації щодо вище вказаної земельної ділянки та громадянки [PERSON] , якій би на праві власності передавалася б вказана земельна ділянка чи погоджувалася технічна документація із землеустрою немає. На підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.05.2021 у справі № 711/1017/21 було здійснено доступ до документів, що перебувають у володінні відділу державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради, за результатами якого було вилучено підроблене рішення №198 про надання у приватну власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, розміром 1000 кв.м. Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Уманської міської ради від 05.02.2016 в м. Умань змінено назви ряду вулиць в м. Умань Черкаської області, в тому числі, назву [ADDRESS], змінено на [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим № 7110800000:05:002:0712 зареєстрована 16.11.2017 за заявою [PERSON] від 30.10.2017 № ЗВ-7107151532017 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, розробленої ДП «Черкаський дослідний та проектний інститут землеустрою», а саме [PERSON] . Проте, відповідно до інформації ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», технічна документація із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим №7110800000:05:002:0712 не виготовлялася. Допитаний в якості свідка [PERSON] показав, що документацію із землеустрою на земельну ділянку за кадастровим № 7110800000:05:002:0712 не розробляв, громадяни із жодними заявами до Уманського виробничого відділу ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» не зверталися, договорів про надання таких послуг не укладалося, будь-яких документів за даною адресою не формувалося, обмінний файл не складався та не виготовлявся. Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи документів від 07.08.2020 № 1/1359 під час дослідження заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.11.2017 встановлено, що вказані заяви заповнені іншими особами та підписи на них належать іншим особам. В межах досудового розслідування була допитана [PERSON] , яка пояснила, що до Уманської міської ради із заявою про отримання у приватну власність вищевказаної земельної ділянки вона ніколи не зверталася та не отримувала її. Також, вона не зверталася до державного реєстратора для здійснення реєстраційних дій щодо оформлення права власності на земельну ділянку. Підпис на заяві від її імені їй не належить. Також, в якості свідка була допитана [PERSON] , яка пояснила, що невідома їй жінка в кінці 2017 року запропонувала підзаробити кошти, підписавши деякі документи на купівлю, а потім продаж земельної ділянки, на що вона погодилася, отримавши за такі дії кошти в сумі 2000 грн. Ніякою земельною ділянкою вона не розпоряджалася. Тому, з наведених обставин вбачається порушення права комунальної власності на землю. Згідно ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст. 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було в наступному набувачем відчужене третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Право власника згідно з частиною першою статті 388 ЦК України на витребування майна від добросовісного набувача пов`язане з тим, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування майна від добросовісного набувача, є вичерпним. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388). З наведених вище обставин вбачається порушення права комунальної власності на землю, відновлення якого можливо шляхом витребування її з чужого незаконного володіння. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про витребування її з чужого незаконного володіння ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved