Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

У травні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на доньку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 06.07.1993 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. У шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , 1996 року народження, [PERSON] , 2005 року народження та [PERSON] , 2001 року народження, які проживають разом з нею. З 2019 року донька сторін - [PERSON] , є студенткою Одеського національного медичного університету, денної форми навчання. Навчання здійснюється на контрактній основі та передбачає понесення витрат за навчання батьками. Позивач указує, що на навчання доньки вже сплачено кошти в сумі 97 480 грн, загальна сума за усі роки навчання складає 168 240 грн, а тому вважає, що половина від цієї суми повинна бути сплачена відповідачем. Посилається на те, що вона самостійно сплачує кошти за навчання доньки, а відповідач ухиляється від свого обов`язку. Зазначає, що на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 23.11.2021 у справі № 522/13116/20 змінено розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на повнолітню доньку, що продовжує навчання, та стягуються з відповідача аліменти у розмірі 1 700 грн щомісячно, до досягнення [PERSON] 23-х років, а саме до [INFO] , проте вказує, що такого розміру недостатньо для одночасного утримання доньки та оплати її навчання. Посилаючись на зазначене, просить з підстав, передбачених ст. 185 СК України, стягнути з відповідача на її користь половину вартості додаткових витрат у зв`язку з навчанням доньки у розмірі 84 120 гривень. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 червня 2022 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 01 липня 2022 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки він сплачує аліменти на повнолітню доньку, що продовжує навчання у розмірі 1 700 грн щомісячно, після досягнення донькою повноліття ним вже сплачено 235 056 грн. Вказує, що його заробітна плата становить 5 803 грн на місяць, крім того, на користь позивача він сплачує також аліменти на сина [PERSON] у розмірі 2 000 грн щомісячно. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Гарєєв Є. Ш. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . З 2019 року донька сторін [PERSON] навчається в Одеському національному медичному університеті на денній формі навчання стоматологічного факультету. Згідно з п. 6 Договору № 562 про надання освітніх послуг, укладеним між Одеським національним медичним університетом та [PERSON] , вартість навчання [PERSON] 1 курс 2019-2020 навчальний рік становить 31 310 грн, 2 курс 2020-2021 навчальний рік - 32 290 грн, 3 курс 2021-2022 навчальний рік - 33 880 грн, 4 курс 2022-2023 навчальний рік - 34 060 грн, 5 курс 2023-2024 начальний рік - 36 700 грн, а всього 168 240 грн. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2020 у справі № 522/14585/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 5 000 гривень, щомісячно, починаючи з 27.08.2019 і до закінчення навчання. Постановою Одеського апеляційного суду від 12.06.2020 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2020 року змінено в частині розміру суми аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, з 5 000 грн до 7 500 грн. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2021 змінено розмір аліментів, встановлений постановою Одеського апеляційного суду від 12 червня 2020 року у справі № 522/14585/19, що підлягають стягненню, з 7 500 гривень щомісячно на 1/5 частку від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , до досягнення [PERSON] 23-х років, а саме до [INFO]. Постановою Одеського апеляційного суду від 23.11.2021 змінено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 березня 2021 року та викладено його резолютивну частину в наступній редакції: «Змінити розмір аліментів, встановлений постановою Одеського апеляційного суду від 12 червня 2020 року у справі № 522/14585/19, за якою з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, [PERSON] , а саме: змінити розмір аліментів, що підлягає стягненню, з 7 500 гривень щомісячно, на 1 700 гривень щомісячно, до досягнення [PERSON] 23-х років, а саме до [INFO]. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, посилаючись на норми ст. 185 СК України, вказувала, що витрати на навчання доньки є додатковими витратами, а тому відповідач зобов`язаний брати участь у таких витратах. Участь батьків у додаткових витратах на дитину врегульовано статтею 185 СК України, згідно з якою той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Так, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Також, до подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 29.03.2018 у справі № 642/36/16-ц, в якій зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина визначений главою 16 СК України, яка передбачає стягнення аліментів на період навчання і не передбачає стягнення додаткових витрат. Статтею 201 СК України визначено застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Згідно вказаної норми до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України щодо обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 512/4397/17. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19 зауважив, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, адже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами. З матеріалів справи слідує, що на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 23.11.2021 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 700 гривень щомісячно, до досягнення нею 23-х років, а саме до [INFO] . Згідно зі статтею 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, передбачені статтею 185 СК України, можуть бути пред`явлені лише до досягнення дитиною повноліття, та не поширюються на правовідносини, які виникають між батьками та повнолітньою дитиною, яка продовжує навчання. Такий висновок міститься у судовому рішенні Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 478/2108/16-ц. Як слідує з матеріалів справи, донька сторін [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою, а тому зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Сімейний Кодекс України передбачає стягнення додаткових витрат виключно на неповнолітніх дітей. Можливість стягнення додаткових витрат на повнолітніх доньку/сина чиним законодавством не передбачена. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позову, а позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір», судові витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed