Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 14.11.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 1065. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 14.11.1998 року між нею та відповідачем Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1065 та видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] . Разом з тим, подальше спільне життя з відповідачем не можливе, подружні відносини між сторонами припинені з червня 2020 року, спільне господарство не ведеться, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, незалежно один від одного. Основною причиною розпаду сім`ї позивач вважає різні погляди на сімейне життя, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння. З відповідачем є спільні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15.07.2021 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2021 року прийнято справу до провадження та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у вищевказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24.02.2022 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2022 року відкладено розгляд справи на 05.08.2022 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день,час, місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій щодо задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 14.11.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1065, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 14.11.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, Серії І [NUMBER] . Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, виданого 09.01.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 25, серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, виданого 30.08.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2706, серії [NUMBER] . Позивач бажає розірвати шлюб, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує. Як визначено у ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи викладене, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, суд вважає, що шлюб між [PERSON] до [PERSON] слід розірвати. Отже, позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією про сплату № 79300 від 25.06.2021 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908 грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат. Враховуючи наведене,

Outcome: approved