Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що 24.03.2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено комплексний договір № 5/2567424, згідно якого відповідачу був наданий споживчий кредит в сумі 289399,95 грн. строком з 24.03.2021 року по 23.03.2027 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит, та сплатити проценти, передбачені договором. Як вказує представник позивача, АТ «Креді Агріколь Банк» взяті на себе зобов`язання виконало в повному обсязі. Проте, в порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує. У зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 07.02.2022 року відповідач має заборгованість\~у розмірі 330645,57 грн., з яких: строкова заборгованість 275950,06 грн.; прострочена заборгованість 3017,04 грн., прострочені відсотки 46392,18 грн., відсотки за період з 25.01.2022 року по 07.02.2022 року 3905,54 грн., проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України 491,36 грн., інфляційне збільшення суми боргу за прострочене виконання грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України 889,39 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просив розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмову заяву (а. с. 44). Відповідач ні разу в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а. с. 50). При цьому, суд зазначає, що розгляд справи призначався тричі: на 26.05.2022 року, 20.07.2022 року та 25.08.2022 року. Про обізнаність відповідача про існування позову до нього свідчать подані на електронну адресу суду заяви про відкладення розгляду справи (а. с. 47 48). Так, у заяві, від 20.06.2022 року, відповідач вказав, що він не знаходиться по місцю прописки у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та просив надати час ознайомитися з матеріалами справи його представнику, а тому просив відкласти розгляд справи (а. с. 47). Проте, з часу надання такої заяви до суду, ні заявник, ні його представник не прибули до суду для ознайомлення з матеріалами справи. Крім того, за день до 20.07.2022 року, тобто, до чергового рогляду справи, а саме: 19.07.2022 року, на електронну адресу суду надійшла знову заява відповідача про відкладення розгляду справи, в якій він вказав про необхідність відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він розпочав процес досудового врегулювання справи з представниками позивача та вказав, що представником позивача була оформлена заява про реструктуризацію кредита та представник позивача сформулював умови досудового врегулювання спору на протязі 3-х місяців (а. с. 48). Проте, до суду представником позивача не було надано жодних заяв щодо досудового врегулювання спору з відповідачем та, що була оформлена заява про реструктуризацію кредита і представник позивача сформулював умови досудового врегулювання на протязі 3-х місяців. Однак, не зважаючи на вказане, суд відклав розгляд справи на 25.08.2022 року, але і в цей день до суду ні відповідач, ні його представник не прибули. Як вже було зазначено судом, представник позивача позовні вимоги\~підтримав в\~повному обсязі (а.с.44) та будь-яких заяв чи клопотань щодо наявності процесів досудового врегулювання спору, чи заяви про затвердження мирової угоди до суду не подав. Крім того, до суду для ознайомлення з матеріалами справи ні відповідач, ні його представник так і не з`явилися. Відзиву на позов ні відповідачем, ні його представником в установлені законом строки надано не було. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 24.03.2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено комплексний договір № 5/2567424, згідно якого відповідачу був наданий споживчий кредит в сумі 289399,95 грн. строком з 24.03.2021 року по 23.03.2027 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит, та сплатити проценти, передбачені договором (а. с. 8 13). АТ «Креді Агріколь Банк» взяті на себе зобов`язання виконало в повному обсязі, але в порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує. Зазначена обставина фактично визнається відповідачем, з огляду на його заяву про бажання досудового врегулювання спору. У зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 07.02.2022 року відповідач має заборгованість\~у розмірі 330645,57 грн., з яких: строкова заборгованість 275950,06 грн.; прострочена заборгованість 3017,04 грн., прострочені відсотки 46392,18 грн., відсотки за період з 25.01.2022 року по 07.02.2022 року 3905,54 грн., проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України 491,36 грн., інфляційне збільшення суми боргу за прострочене виконання грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України 889,39 грн (а. с. 16). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник належним чином прийняті на себе зобов`язання по договору не виконував, що є порушенням\~Закону України «Про банки та банківську діяльність»\~та умов кредитного договору. Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті\~кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2\~статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно до ст. ст.\~525,\~526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов кредитного договору та\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно\~ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Ст. 629 ЦК України\~передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при\~зверненні до\~суду було\~сплачено судовий\~збір,\~в розмірі\~4959,68\~грн. (а. с. 1), тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved