Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вона від зареєстрованого шлюбу із відповідачем має дитину сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, фінансової допомоги на утримання спільного сина не надає. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Не заперечувала щодо винесення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, про розгляд справи повідомлявсь належним чином, заяв клопотань до суду не направив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15 серпня 2014 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до довідки від 08.05.2019 року № 3662 про спільне проживання матері з дітьми, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] із [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч. 1ст. 184 СК України суд за заявою одержувача та за наявними матеріалами визначає стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць у відповідності з п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги в повному обсязі на утримання неповнолітньої дитини, тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 щомісяця та стягувати їх, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитинною повноліття, на користь позивачки. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved