Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

У квітні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з Головного управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області на користь [PERSON] середній заробіток у сумі 38 984,21 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач працював у Головному управлінні Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, як за основним місцем роботи, так й за сумісництвом, але при звільненні з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області позивачу не виплатили всіх сум, належних працівникові при звільненні, а саме, частину заробітної плати та компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки. Таким чином, предметом даного позову є стягнення заробітної плати й середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України. 26.03.2020 позивач був прийнятий на роботу за сумісництвом у Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на посаду фахівця відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг управління захисту споживачів, а 15.03.2021 звільнений з займаної посади на підставі п. 1 ст. 43 КЗпП. У день звільнення, а саме 15.03.2021, позивач не отримав у повному обсязі належну заробітну плату, оскільки за період січень-березень 2021 року відповідач нарахував й відповідно виплатив позивачу заробітну плату нижче мінімальної. Крім роботи за сумісництвом, з 04.01.2021 по 30.07.2021 позивач також працював у Головному управлінні Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області за основним місцем роботи на посаді провідного фахівця відділу правового забезпечення. Але, при звільненні з даної роботи, тобто 30.07.2021, позивач не отримав компенсацію за 2 невикористаних дні основної щорічної відпустки у розмірі 767 грн. Так, за час роботи з січня по липень 2021 року у позивача виникло право на 14 днів основної щорічної відпустки за трудовий рік, починаючи з 04.01.2021: при тривалості відпустки 24 дні, отримуємо 2 дні відпустки за кожний відпрацьований календарний місяць, яких було 7. У 2021\~році позивачем\~з 14\~днів щорічної\~основної відпустки,\~використано 10\~днів у період з 29.06.2021 по 08.07.2021. При звільненні відповідач виплатив позивачу компенсацію за 2 невикористані дні основної і відпустки. \~ \~ \~ \~ Таким чином, 30.07.2021 при звільненні позивач повинен був отримати компенсацію за невикористані дні основної щорічної відпустки (4 = 14 - 10), натомість відповідач компенсував лише 2 дні. Отже, 30.07.2021 при звільненні з основного місця роботи відповідач не виплатив позивачу компенсацію за 2 невикористаних дні основної щорічної відпустки у сумі 767 грн. Згодом, 18.08.2021, тобто після звільнення, як з роботи за сумісництвом, що мало місце 15.03.2021, так й з основного місця роботи, що відбулося 30.07.2021, відповідач перерахував позивачу 1 280,93 грн., тобто виплатив залишок заробітної плати за роботу за сумісництвом за: січень-березень 2021 року у розмірі 1 591,21 грн., включаючи податки та збори (1 280,93 = 1 591,21 - 286,42 (18% ПДФО) - 23,86 (1,5% ВЗ), а також перерахував 617,43 грн., тобто виплатив компенсацію за 2 невикористаних дні основної щорічної відпустки, нараховану у розмірі 767 грн. з податками та зборами (617,43 = 767,00 - 138,06 (18% ПДФО) - 11,51 (1,5% ВЗ). \~ \~ \~ \~ Таким чином, середній заробіток підлягатиме нарахуванню та стягненню за періоди: з 16.03.2021 по 18.08.2021, в якому було 107 робочих днів, щодо невиплати частини заробітної плати за роботу за сумісництвом; з 31.07.2021 по 18.08.2021, в якому було 13 робочих днів, щодо невиплати компенсації за невикористані дні відпустки за основним місцем роботи. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити посилаючись на обставини, які зазначені у позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, посилаючись на обставини та розрахунки, наведені у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, заперечення представника відповідача, вивчивши наявні матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено відповідно до копії трудової книжки [PERSON] в період часу з 04.01.2021 року по 30.07.2021 року [PERSON] працював в ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на посаді провідного фахівця відділу правового забезпечення. З 01.04.2021 року по 15.03.2021 року [PERSON] працював на посаді фахівця відділу ринкового нагляду управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області (арк.с.6-10). Відповідно до наказу ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 31.12.2020 року за № 825-к [PERSON] прийнято на роботу з 04 січня 2021 року на посаду провідного фахівця у відділ правового забезпечення. Умови роботи: основна, тривалість робочого тижня 40 годин. Оклад 4619 грн. (арк.с.14). Відповідно до наказу ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області № 131-к від 25.03.2020 [PERSON] прийнятий на роботу з 26.03.2020 року у відділ контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг управління захисту споживачів фахівцем. Умови роботи: за сумісництвом, тривалість робочого тижня 20 год. Оклад 3636 грн. (арк.с.11). Відповідно до наказу ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області № 117-к від 11.03.2021 про звільнення внутрішнього сумісника, звільнено [PERSON] , фахівця відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, який працює за внутрішнім сумісництвом, з займаної посади 15 березня 2021 року у зв`язку з прийняттям на роботу іншого працівника відповідно до ст. 43 п. 1 КЗпП України. Провести з [PERSON] повий розрахунок. Виплатити [PERSON] грошову компенсацію за невикористані 19 календарних днів щорічної основної відпустки за період роботи з 26.03.2020 року по 15.03.2021 року (арк.с.12). Відповідно до наказу ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 29.07.2021 року № 558-к внесено зміни до наказу від 11.03.2021 № 117-к «Про звільнення внутрішнього сумісника [PERSON] », внесено зміни до п. 1 наказу, виклавши його в такій редакції: «Звільнити [PERSON] , фахівця відділу ринкового нагляду управління захисту споживачів головного управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області, який працює за внутрішнім сумісництвом, з займаної посади 15 березня 2021 року у зв`язку з прийняттям на роботу іншого працівника, відповідно до ст. 43 п. 1 КЗпП України» (арк.с.13). Відповідно до наказу ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 19.07.2021 року № 515-к звільнено [PERSON] , провідного фахівця відділу правового забезпечення Головного управління Дердпродспоживслужби в Дніпропетровській області, з займаної посади за угодою сторін, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Провести з [PERSON] повний розрахунок. Виплатити [PERSON] грошову компенсацію за невикористані: 2 календарні дні щорічної основної відпустки за період роботи з 04.02.2021 по 30.07.2021 (арк.с.15). Відповідно до наказу ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 17.08.2021 року № 648-к внесено зміни до підпункту 2.2 пункту 2 наказу ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 19.07.2021 № 515-К «Про звільнення [PERSON] », виклавши його в наступній редакції: «Виплатити [PERSON] грошову компенсацію за невикористані 4 календарні дні щорічної основної відпустки за період роботи з 01.04.2021 по 30.07.2021.» (арк.с.16). Відповідно до наказу ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 16 червня 2021 № 304-ВД, [PERSON] надано частину щорічної основної оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час з 04.01.2021 по 28.06.2021 тривалістю 10 календарних днів з 29.06.2021 по 08.07.2021 включно (арк.с.17). Відповідно до виписки АТ «Державний Ощадний банк України» 08.2021, [PERSON] зараховано розрахунок при звільненні у сумі 1280, 93 грн. (арк.с.18). Відповідно до виписки АТ «Державний Ощадний банк України» 08.2021, [PERSON] зараховано компенсацію за невикористану відпустку у сумі 617, 43 грн. (арк.с.19). Відповідно до Розрахунково-платіжної відомості працівника [PERSON] (фахівець) за січень 2021 року, відпрацьовано днів (годин) - 19 (151), разом за весь період нараховано 2886, 75 грн. (арк.с.20-21). Відповідно до Розрахунково-платіжної відомості працівника [PERSON] (фахівець) за лютий 2021 року, відпрацьовано днів (годин) - 20 (160), разом за весь період нараховано 1924,50 грн. (арк.с.22-23). Відповідно до Розрахунково-платіжної відомості працівника [PERSON] (фахівець) за березень 2021 року, відпрацьовано днів (годин) 7 (56) разом за весь період нараховано 5277,16 грн. (арк.с.24-25). Відповідно до Розрахунково-платіжної відомості працівника [PERSON] (фахівець) за серпень 2021 року, відпрацьовано днів (годин) 0 (0) разом за весь період нараховано 1591,21 грн. (арк.с.25-27). Відповідно до Розрахунково-платіжної відомості працівника [PERSON] (провідний фахівець) за січень 2021 року, відпрацьовано днів (годин) 0 (0) разом за весь період нараховано 767 грн. (арк.с.28-29). Відповідно до довідки про доходи № 108 від 19.08.2021 року [PERSON] , який займає посаду фахівець, нараховано: за січень 2021 року - 2886,75 грн., за лютий 2021 року - 1924,50 грн., березень 2021 року - 5277,16 грн., серпень 2021 року - 1591,21 грн. (арк.с.32). Відповідно до довідки про доходи № 109 від 19.08.2021 року [PERSON] , який займає посаду провідний фахівець, нараховано: за січень 2021 року - 12150 грн., за лютий 2021 року - 12150 грн., березень 2021 року 13232, 13 грн., квітень 2021 року 10271, 27 грн., травень 2021 року 12317, 98 грн., червень 2021 року 13567,90 грн., липень 7338,68 грн. (арк.с.33). Відповідно до довідки про доходи № 110 від 19.08.2021 року [PERSON] , який займає посаду провідний фахівець, нараховано: за січень 2021 року - 12150 грн., за лютий 2021 року - 12150 грн., березень 2021 року 13232, 13 грн., квітень 2021 року 10271, 27 грн., травень 2021 року 12317, 98 грн., червень 2021 року 13567,90 грн., липень 7338,68 грн., серпень 2021 року 767 грн. (арк.с.34). 13.08.2021 року [PERSON] звернувся до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області з заявою щодо неповної виплати заробітної плати (арк.с.35-37). Відповідно до відповіді Відділу з питань додержання законодавства про працю у Дніпровському регіоні Управління з питань праці від 23.10.2021 року, перевіркою встановлено, що ГУ Держпродспоживслужби у січні березні 2021 року нараховано заробітну плату за виконану норму не в повному обсязі та розмірі, меншому від мінімальної заробітної плати, чим порушено вимоги ст. 94 КЗпП України, ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 3-1 ЗУ «Про оплату праці». Крім того, виплата сум, що належать при звільненні, та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки проведена не в повному обсязі, чим порушено ст. 116, 83 КЗпП України (арк.с.40-41). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2021 року у задоволенні позовної заяви [PERSON] до ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про стягнення заробітної плати відмовлено (арк.с.61-64). При цьому, даним рішенням встановлено, що [PERSON] було здійснено донарахування до мінімальної заробітної плати, як працівнику, який обіймав посаду фахівця відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг управління захисту споживачів, зокрема доплату до мінімальної заробітної плати за січень березень 2021 року, та виплачено донараховану суму у серпні 2021 року. Відповідно до ст. 15 ЦК України\~ кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України\~ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст.\~47\~КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.\~При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Судом встановлено, що позивач звільнений з посади фахівця відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, який працював за внутрішнім сумісництвом з 15 березня 2021 року. В судовому засіданні встановлено, а відповідачем в судовому засіданні не заперечено, що повний розрахунок з позивачем при звільненні за посадою за сумісництвом було проведено 18.08.2021 року, а саме виплачено 1280, 93 грн. Таким чином, судом встановлено, що повний, остаточний розрахунок відповідача з позивачем по заробітній платі за сумісництвом було проведено з порушенням встановлених ст. 116 КЗпП України, що також встановлено рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2021 року. Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача суми середнього заробітку, у зв`язку з несвоєчасною виплатою належної при звільненні суми заробітної плати, як працівнику за сумісництвом. Відповідно до абз.8 п.п.3 п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 8\~лютого 1995\~року №\~100 Якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку. У разі укладення трудового договору на умовах неповного робочого часу, розрахунок проводиться з розміру мінімальної заробітної плати, обчисленого пропорційно до умов укладеного трудового договору. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2021 рік» мінімальна заробітна плата на 01.01.2021 року встановлена на рівні 6000 грн. З урахуванням пропорційності мінімально встановленої заробітної плати у розмірі 6000 грн. до умов укладеного трудового договору з [PERSON] від 26.03.2020 року, відповідного до якого тривалість робочого тижня встановлена 20 годин, суд вважає, що для розрахунку середнього заробітку слід враховувати суму заробітної плати у розмірі 3000 грн. на місяць, пропорційно до встановленої позивачу тривалості робочого часу. Середньоденна заробітна плата позивача, відповідно до заробітної плати за останні два відпрацьованих місяці, складає: за січень 2021 року 3000 грн., за лютий 2021 року 3000 грн., що разом складає 6000 грн. Кількість відпрацьованих робочих днів за січень та лютий 2021 року складає 39 днів. Середньоденна заробітна плата розраховується наступним чином 6000 / 39 дні = 153,85 грн. Середній заробіток розраховується за період, починаючи з дня, наступного за днем звільнення, тобто з 16 березня 2021 року і по 18 серпня 2021 року (день проведення розрахунку). Кількість робочих днів складає 107 днів. Отже, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 16 березня 2021 року по 18 серпня 2021 року складає: 107 днів х 153,85 грн. = 16461,95 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 16461, 95 грн. (сума, з якої підлягають утриманню податки і збори). В ході судового розгляду встановлено та підтверджено, а також встановлено рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2021 року, не заперечувалось представником відповідача, що остаточний розрахунок при звільненні позивача з основного місця роботи було проведено 18 серпня 2021 року, таким чином, право позивача щодо строку проведення остаточного розрахунку при звільненні було порушено, у зв`язку з чим він має право на стягнення середнього заробітку. Щодо розрахунку середнього заробітку позивача за основним місцем роботи, суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, передбачено, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Середньоденна заробітна плата позивача, відповідно до заробітної плати за останні два відпрацьованих місяці, складає: за травень 2021 року 12317,98 грн., за червень 2021 року 4561, 63 грн., що разом складає 16879, 61 грн. Кількість відпрацьованих робочих днів 36 дні Середньоденна заробітна плата розраховується наступним чином 16849, 61 / 36 дні = 468,04 грн. Середній заробіток розраховується за період, починаючи з дня, наступного за днем звільнення, тобто з 31 липня 2021 року і по 18 серпня 2021 року (день проведення розрахунку). Кількість робочих днів за період з 31 липня 2021 року по 18 серпня 2021 року складає 13 днів. Отже, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 31 липня 2021 року по 18 серпня 2021 року складає: 13 днів х 468,04 грн. = 6084, 52 грн. Таким чином, відповідно до ст. 13 ЦПК України, з урахуванням заявленої позовної вимоги про стягнення середнього заробітку у сумі 6061,38 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за основною посадою у розмірі 6061, 38 грн. (сума, з якої підлягають утриманню податки і збори). Отже, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнення працівника за сумісництвом та затримку розрахунку при звільнення працівника за основною посадою в загальній сумі 22523, 33 грн. (сума, з якої підлягають утриманню податки і збори). При цьому, суд зазначає, що правові підстави для застосування строку позовної давності, про які зазначав представник відповідача у відзиві поданому 05.05.2022 року, відсутні. Відповідно до вимог\~ч. 1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 573, 37 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial