Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

01.11.2021 представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем та [PERSON] 06.06.2016 було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, позивач просив стягнути із [PERSON] заборгованість по кредиту, розмір якої на 19.10.2021 року становив 11 381,55 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 9291,07 грн. та заборгованості за простроченими відсотками - 2090,48 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.79). Представник позивача в судове засідання не з`явився, позов містить клопотання про розгляд справи без участі представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій прохав відкласти розгляд справи, на час воєнного стану, так як наразі відповідач не має коштів, щоб сплатити борг. При вирішенні питання про можливість розгляду справи суд враховує, що відповідач протягом тривалого часу неодноразово подавав заяви про відкладення розгляду справи з аналогічних підстав. Достеменно знаючи про наявність судового провадження, відповідач, мав достатню часу та процесуальну можливість надати до суду свої заперечення. В контексті наведеного суд зауважує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача чи відсутності в нього коштів для задоволення майнових вимог позивача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, про що зауважив ВС у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність відповідача. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 06.06.2016 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. (а.с. 14). Довідкою АТ КБ «Приватбанк» підтверджено неодноразове збільшення кредитного ліміту по картковому рахунку, зокрема 19.10.2017 збільшено кредитний ліміт до 11 000 грн. (а.с. 12). Випискою по рахунку, вбачається активне використання кредитних коштів (а.с.61-68). Згідно розрахунку заборгованості внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов`язань по вчасному поверненню кредитних коштів, 19.01.2021 виникла заборгованість за договором в розмірі 11 381,55 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 9291,07 грн. та заборгованості за простроченими відсотками - 2090,48 грн. (а.с. 6-11). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Свого договірного зобов`язання по поверненню кредиту відповідач не виконав. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про стягнення тіла кредиту у розмірі 9291,07 грн. ґрунтується на законі, підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення. Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, то суд наголошує, що матеріали справи на містять доказів наявності правових підстав нарахування відповідних сум. Підписана сторонами заява (а.с.14) не містить умов про розмір відсотків та порядок їх сплати. Позивач посилається, що відповідні умови передбачені Умовами та правилами надання банківських послуг. Однак, долучена позивачем копія Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить власноручного підпису [PERSON] а тому не є належним доказом того, що саме ці Умови та правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву, а також, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови щодо сплати процентів у зазначеному порядку і розмірі, а, отже, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Таким чином, у вимозі про стягнення заборгованості по відсоткам слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2270 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору, як складають 1853,06 грн., що пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial