Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

29.06.2022 позивач [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що сторони\~перебували у\~зареєстрованому шлюбі,\~у якому\~у них\~народилась дитина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Рішенням Тернопільського\~міськрайонного суду\~Тернопільської області\~від 14.05.2021\~шлюб між\~сторонами розірваний.\~Позивач вказує,\~що малолітня дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, не забезпечує дитину необхідним одягом та харчуванням, а також не надає кошти на додаткові витрати, зокрема, на відвідування гуртків та садочку. При цьому відповідач отримує періодичні доходи від тимчасових заробітків. За таких підстав позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 08.07.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 04.08.2022, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. У судовому засіданні 04.08.2022 позивач [PERSON] позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити. Разом з тим під час розгляду справи, з урахуванням доводів відповідача щодо його матеріального становища позивач зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно. Пояснила, що відповідач не надає допомогу на утримання дитини. У зв`язку з введеним на території України воєнним станом дитячі садочки закриті, а тому дитина сторін для розвитку відвідує різні гуртки, що потребує додаткових витрат, які несе лише позивач. Також кошти потрібні для придбання продуктів харчування. Не заперечувала, що відповідач раніше декілька разів давав незначні кошти на утримання дитини, однак пізніше відмовився їх надавати, оскільки вважає, що такі кошти позивач витрачає на власні потреби. Визнавала, що відповідач частково надає дитині дитячий одяг, однак зазначила, що цього одягу недостатньо для забезпечення усіх потреб дитини, а тому позивач змушена докупляти більшу частину одягу за власні кошти. Щодо доводів відповідача про незадовільний стан здоров`я позивач зазначила, що травму ноги відповідач отримав ще навіть до їхнього шлюбу, а під час спільного проживання відповідач виконував усі побутові роботи та не зазначав про наявність будь-яких проблем зі здоров`ям. При цьому відповідач ніколи не хотів шукати роботу та офіційно працювати, що і було однією з причин розірвання шлюбу між сторонами. У судовому засіданні 04.08.2022 відповідач [PERSON] позов не визнав ні в частині заявлених вимог про стягнення аліментів у сумі 4000 грн щомісячно, ні після зменшення позивачем позовних вимог щодо розміру аліментів до суми 2000 грн щомісячно. Не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини у мінімальному визначеному законом розмірі. Пояснив, що іноді купував дочці продукти харчування та давав кошти на оплату садочку, а також забезпечував дитину новим одягом, який був привезений з-за кордону. Вказав, що має певні проблеми зі здоров`ям, зокрема, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав травму ноги, а також має 4 грижі на хребті. Зазначив, що йому була встановлена інвалідність за станом здоров`я, однак на даний час така інвалідність знята. Зауважив, що працює береговим матросом та отримує заробітну плату у розмірі 6900 грн щомісячно, однак така робота є сезонною та триватиме до 15.09.2022. Повідомив, що у його власності перебуває один транспортний засіб. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина. При цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Суд установив, що [PERSON] та [PERSON] з 22.09.2018 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.05.2021 був розірваний (а.с. 7-8). У даному шлюбі у сторін народились дитина [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області України (а.с. 6). Дитина сторін проживає разом з позивачем, що визнавалось та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини. За таких обставин позивачу важко самій створити умови для належного утримання дитини, її фізичного та духовного розвитку. Указане є підставою для стягнення з відповідача аліментів відповідно до рішення суду. При визначенні розміру аліментів суд виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Частина 2 ст. 182 СК України\~визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, згідно зі\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік»\~прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01.01.2022 становить 2100 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так само і положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 ст. 184 СК України\~визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до\~вимог\~ч.\~1\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Так, відповідач не підтвердив суду належними та достатніми доказами, що стан його здоров`я є незадовільним, у зв`язку з чим він несе витрати на своє лікування та позбавлений можливості працевлаштуватись на постійну роботу. З наданої відповідачем для огляду у судовому засіданні медичної довідки судом встановлено, що дійсно у [PERSON] наявні певні захворювання, однак ні здійснення відповідачем витрат на своє лікування, ні розмір цих витрат, ні заборону відповідачеві взагалі працювати така довідка не підтверджує. При цьому, як зазначив у судовому засіданні сам відповідач, встановлена йому раніше група інвалідності на даний час знята, що дає підстави вважати, що стан здоров`я відповідача покращився та не перешкоджає йому працювати і отримувати дохід для матеріального забезпечення своєї дитини. При цьому навіть на даний час відповідач є працевлаштованим, що також свідчить про його фізичну можливість займатися певними видами діяльності. Щодо доводів відповідача, що його працевлаштування є сезонним, суд зазначає таке. Так, при прийнятті рішення про визначення розміру аліментів суд виходить з фактично наявних обставин, які можливо встановити на час розгляду справи, а тому вважає, що офіційне працевлаштування [PERSON] та отримання ним заробітної плати у сумі 6900 грн щомісячно надають останньому можливість сплачувати аліменти у розмірі, про необхідність стягнення якого просить позивач. При цьому у разі погіршення свого майнового стану відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про зменшення раніше визначеного розміру аліментів. Ураховуючи викладене, а також приймаючи до уваги мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку, рівний обов`язок батьків утримувати дитину, а також встановлені судом з пояснень відповідача обставини, що останній на даний час офіційно працевлаштований та отримує дохід у розмірі 6900 грн щомісячно, суд вважає справедливими та фінансово можливими для відповідача і достатніми для забезпечення належного рівня дитини сторін аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992 грн 40 коп.

Outcome: approved