Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , звернулися до суду з позовом до [PERSON] , про скасування державної реєстрації права власності. В обґрунтування позовів зазначили що, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] , який помер [INFO] . Дата здійснення державної реєстрації 02.08.2021 року, підстава для державної реєстрації: довідка про поштову адресу, серія та номер: 576. виданий 29.07.2021 року, видавник: виконавчий комітет Каноницької сільської ради Володимирецького району Рівненської області; технічний паспорт, серія та номер: 20, виданий 16.07.2021. видавник ФОП [PERSON] . Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 59706255 від 06.08.2021, реєстратор Шурко Тетяна Федорівна. Вараська районна державна адміністрація. Позивачі вказують, що державну реєстрацію речового права вважають незаконною, виходячи з того, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданою 05.01.2012 року державним нотаріусом Володимирецької державної нотаріальної контори Килюшик А.А. [PERSON] належав будинок [ADDRESS] , який він отримав у спадок після смерті своєї дружини - [PERSON] , [INFO] [PERSON] , помер. Згідно довідки про коло спадкоємців від 24 лютого 2021 року № 190/01-16 спадкоємцями після його смерті є його діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] . Як зазначалося вище, [PERSON] помер [INFO] . Відповідач [PERSON] є його сином. Всупереч тому факту, що спадкоємцями [PERSON] , стали його четверо дітей, отже кожному із них належить по 1/4 будинку, отже і батькові відповідача належала 1\\4 будинку, відповідач зареєстрував за своїм покійним батьком [PERSON] , увесь будинок, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Про те, що будинок [ADDRESS] та будинок [ADDRESS] є один і той самий будинок свідчать обставини та докази, зокрема, згідно довідки № 334 від 26.08.2020 року [PERSON] , на день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Всім спадкоємцям [PERSON] відомо, що [PERSON] проживав саме у будинку, що залишився у спадок від батька, іншою будинку по [ADDRESS] у власності чи володінні нашої родини немає. Що стосується номера будинку [ADDRESS] , то на сьогоднішній день цей номер присвоєний домогосподарству сім`ї [PERSON] , що межує із спірним будинком. Так, із будівельного паспорта, виданого матері позивачів, вбачається, що з її будинком межує домоволодіння сім`ї [PERSON] , а також це стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо будинку [ADDRESS] . Тоді, як згідно із витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] . Таким чином, у [ADDRESS] відбулася зміна нумерації будинків. Отже, при реєстрації права власності на будинок [ADDRESS] за [PERSON] не було взято до уваги факт зміни нумерації будинків та факт того, що спірний будинок вже мав власника та було визначене коло спадкоємців після нього. Так. згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.01.2012 р., виданого спадкоємцю [PERSON] , право власності на спірний будинок належало спадкодавцю [PERSON] на підставі рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 05.04.2005 року та було зареєстровано в КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», номер запису: 20-20 книга: 1. Отже, зареєстроване в БТІ право власності на будинок на матір позивачів, яке перейшло до їх батька в порядку спадкування 05.01.2012 року, тобто до 1 січня 2013 року, є дійсним, а тому реєстратор не мав права реєструвати право власності на спірний будинок як первинне, оскільки слід було реєструвати перехід права власності. Отже, підстави для державної реєстрації речового права на будинок лише за одним спадкоємцем, а саме за покійним [PERSON] відсутні, тому позивачі вважають, що державну реєстрацію слід скасувати. Іншої можливості відновити своє право позивачі не мають, що і стало підставою для звернення до суду. Позов [PERSON] , надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 03.11.2021 року. Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі. Ухвалою суду від 17.05.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позов [PERSON] , надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 19.07.2022 року. Ухвалою суду від 19.07.2022 року прийнято до розгляду з первісним позовом позовну заяву [PERSON] . В судовому засіданні представники позивачів [PERSON] та [PERSON] підтримали заявлені ними позовні вимоги, надали пояснення в їх межах. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення представників, дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого ПротоколуКонвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Судом достовірно встановлено та не заперечувалося учасниками справи, що за [PERSON] на підставі рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 05.04.2005 року було визнано право власності на будинок [ADDRESS] та було зареєстровано в КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», номер запису: 20-20 книга: 1. Також матеріалами справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.01.2012 р., зареєстрованого в реєстрі за №13 та виданого спадкоємцю [PERSON] , вбачається, що останній отримав у власності спірний будинок [ADDRESS] , що належав спадкодавцю [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії [NUMBER] , від 16.07.2012 року. Згідно довідки про коло спадкоємців від 24 лютого 2021 року № 190/01-16 спадкоємцями після його смерті є його діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] . Згідно довідки, яка видана виконкомом Каноницької сільської ради №118 від 28.10.2021 року вбачається, що будинку [ADDRESS] було присвоєно номер «22». [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії [NUMBER] , від 26.08.2020 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №280773620 від 22.10.2021 року вбачається, що будинок [ADDRESS] зареєстрований за - [PERSON] . Дата здійснення державної реєстрації 02.08.2021 року, підстава для державної реєстрації: довідка про поштову адресу, серія та номер: 576. виданий 29.07.2021 року, видавник: виконавчий комітет Каноницької сільської ради Володимирецького району Рівненської області; технічний паспорт, серія та номер: 20, виданий 16.07.2021. видавник ФОН [PERSON]. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 59706255 від 06.08.2021. реєстратор Шурко Тетяна Федорівна. Вараська районна державна адміністрація. Отже, дійсно судом встановлено, що при реєстрації права власності на будинок [ADDRESS] за [PERSON] не було взято до уваги факт зміни нумерації будинків та факт того, що спірний будинок вже мав власника та було визначене коло спадкоємців після нього. Таким чином, зареєстроване за матір`ю позивачів право власності на спірний будинок, яке, яке перейшло до їх батька [PERSON] , в порядку спадкування 05.01.2012 року, тобто до 1 січня 2013 року, є дійсним, а тому реєстратор не мав права реєструвати право власності на спірний будинок як первинне, оскільки слід було реєструвати перехід права власності. Всупереч тому факту, що спадкоємцями [PERSON] , стали його четверо дітей, отже кожному із них належить по 1/4 будинку, отже і батькові відповідача належала 1\\4 будинку, відповідач зареєстрував за своїм покійним батьком [PERSON] , весь будинок, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також в судовому засіданні достовірно встановлено, що будинок [ADDRESS] та будинок [ADDRESS] є один і той самий оскільки у [ADDRESS] відбулася зміна нумерації будинків. Дану обставину в судовому засіданні встановлено на підставі оглянутої реєстраційної справи, яка, крім заяви [PERSON] та квитанції про оплату відповідних платежів, не містить будь-яких правовстановлюючих документів, а також оглянутими в судовому засіданні погосподарськими книгами по с.Новаки. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує права або інтереси. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ, які вже відбулися, з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. ст. 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому п.п. «а» п. 2 ч.6 ст. 37 цього Закону до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. З наведеного видно, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік рішень суду, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме набуття, зміна або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора. У відповідності до ч.3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Підстави для державної реєстрації визначено статтею 27 Закону, де викладено перелік таких підстав, серед яких відсутні підстави, що вказані реєстратором: довідка про поштову адресу, технічний паспорт. Підставами державної реєстрації речових прав також можуть бути інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно (п.14 ч.І ст.27 Закону). Однак довідка про поштову адресу та технічний паспорт не можуть бути такими документами, що підтверджують набуття, зміну або припинення права власності. Законом в статті 30 також визначаються особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку. Зокрема, визначено, що для проведення державної реєстрації таких будинків подається виписка з по господарської книги та документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, яким згідно з приписами цієї статті, зокрема, може бути і рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Згідно з положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно приписів ч. 1, 2, 3 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право Відповідно до абз.2,3 ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом а п. 2 ч.6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом а п. 2 ч.6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за [PERSON] , підлягає скасуванню, що є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних змін щодо припинення речових прав [PERSON] , відносно спірного будинку. На підставі наведеного

Outcome: approved