Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. В обґрунтування вимог зазначала, що від спільного з відповідачем життя вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає зі позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 14.01.2011, (справа №2-373/11) з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 28.09.2010 та до досягнення донькою повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (копія рішення суду додається). [INFO] доньці виповниться 16 років та на її утримання в цьому віці необхідні відповідні значні кошти, яких у позивачки не вистачає в достатній кількості. Окрім безпосереднього утримання доньки - підлітка, позивачка також має сплачувати за комунальні послуги в житловому будинку, у якому вона мешкає з дитиною. Отримуваних аліментів в розмірі 300 грн. не вистачає для забезпечення всіх потреб спільної доньки, на створення належного рівня матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому що з урахуванням соціально-економічних умов в країні на теперішній час мінімальний розмір грошових сум, на які можна утримувати дитину збільшився, просила суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 14.01.2011 (справа № 2-373/11), та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення донькою повноліття [INFO] відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 18.07.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнав у повному обсязі з наступних підстав. Він має доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживала разом з позивачкою, та на її користь він сплачує аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. Вважає, що заявлена у позові вимога про зміну розміру стягнутих судовим рішенням аліментів не підлягає задоволенню, оскільки не передбачена чинним законодавством. Щодо зміни способу стягнення аліментів з визначеної попереднім судом твердої грошової суми на частку від усіх видів мого доходу, вважає, що це є недоцільним, оскільки не спричинить юридичних чи матеріальних наслідків, не змінить суми аліментів. За рішенням Запорізького районного суду Запорізької області у справі 2-373/11 з відповідача на утримання дочки стягнуто 300,00 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до рішення суду, з відповідача було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі на вимогу позивачки [PERSON] та у зв`язку з тим, що відповідач не мав постійного місця роботи і постійного заробітку. На цей час відповідач також не має роботи та заробітку. Це вказує на відсутність зрозумілих та обґрунтованих підстав для зміни способу стягнення з нього аліментів, оскільки нових обставин не виникло. На даний час законом змінено мінімальний розмір аліментів з 30% прожиткового мінімуму до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Для застосування цих змін не потрібно ухвалення нового рішення, ці правила застосовує виконавець при відповідних розрахунках. З липня 2022 року прожитковий мінімум для дитини віком до 18 років складає 2744,00 грн. Тобто, розмір аліментів не може бути меншим за 1372,00 грн. Усі доходи відповідача складаються виключно з пенсії по інвалідності у розмірі 1934,00 грн. на місяць. Інших доходів він не має, працювати не може за станом здоров`я. 1/4 частина пенсії відповідача становить 483,50 грн., що значно менше визначеного державою прожиткового мінімуму для дитини віком 16 років. Тобто, при розрахунку суми аліментів враховуватиметься не розмір моєї пенсії, а прожитковий мінімум. Отже, спосіб стягнення аліментів (неважливо - у частці чи у твердій грошовій сумі) не змінить порядку розрахунку та суми аліментів. Відповідач стверджує, що він не спроможний виплачувати навіть мінімальну суму аліментів (1372,00 грн.), оскільки після її виплати у нього залишатиметься 562,00 на прожиття протягом місяця, що не відповідає ані моїм потребам у харчуванні, лікуванні, придбанні необхідних побутових предметів, оренді житла, так і встановленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - 2077,00 грн на місяць (на даний час це вся моя пенсія). Вказана сума не відповідатиме Закону України "Про виконавче провадження", оскільки вона значно більше 50% мого доходу. Захищаючи права дитини на достатній рівень життя, судом мають бути враховані також виключні обставини життя відповідача, вкрай низькі доходи з незалежних від мене причин, які не забезпечують для мене нормального існування. Відповідач є особою з інвалідністю з 2013 року. Після отримання інвалідності його доходи значно скоротились і він втратив можливість надавати [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дочки у розмірі, який вона вважає достатнім. З огляду на вищевикладене просить у задоволенні позову відмовити. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Железняк Л.В. проти задоволення позову заперечує у повному обсязі на підставах викладених у відзиві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані документи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , актовий запис №03. Батьком дитини є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 14 січня 2011 року у справі № 2-373/11 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.09.2010 до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (надалі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч.2 ст.182 СК України). За правилами ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно частин 1 та 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Таким чином, виходячи з наведеного положення закону, при вирішення вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Як зазначено в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині 2 статті 182 Сімейного кодексу України. Дослідивши матеріали, справи суд враховує доводи відповідача з приводу наявного в нього захворювання та того, що він отримує мінімальну пенсію, однак при цьому також звертає увагу на те, що у доводах відповідача є невідповідність наданим доказам, так за твердженням [PERSON] єдиним його доходом є пенсія по інвалідності у розмірі 1934 грн., разом з тим згідно до наданої копії договору оренди житла від 10.12.2019 вартість оренди його помешкання складає 2500 грн. на місяць. Окремо орендатор, тобто [PERSON] має сплачувати витрати по електроенергії, послуг телефону, Інтернету, холодного та гарячого водопостачання, газопостачання , утримання будинку. Тобто витрати відповідача за місяць, без урахування витрат на їжу, придбання ліків та одягу, вже значно перевищують його пенсію по інвалідності. Окремо суд враховує відсутність у відповідача на утриманні інших дітей, осіб похилого віку, або непрацездатних осіб. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що розмір аліментів в твердій сумі у 300 грн. на місяць не є достатнім для утримання дитини відповідного віку, у зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність задоволення позову та збільшенні розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми на частку у заробітку (доходу).

Outcome: approved