Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

У червні 2022 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт фактичного проживання на території радіоактивного забруднення за адресою: [ADDRESS] в період з 01.01.1991 року по 23.09.1991 року включно. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 29.09.2021 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 5 років, як особі, яка працювала або проживала на території радіоактивного забруднення станом на 1 січня 1993 року не менше 4 років, що передбачено абз. 5 п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказує, що рішенням від 09.05.2022 року № 104450005863 йому відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що за даними Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області станом на 1 січня 1993 року [PERSON] проживав на території радіоактивного забруднення роки 9 місяців та 19 днів. В поданій заяві [PERSON] зазначено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ірпінським ГУ МВС України в Київській області 13.08.1997 року з 24.09.1991 року по сьогоднішній день його місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , проте за вказаною адресою він фактично проживав без реєстрації в період з 01.01.1991 року по 23.09.1991 року включно. Встановлення факту необхідно заявнику для отримання пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2022 року для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Третяк Я.М. Ухвалою суду від 21.07.2022 року відкрито провадження за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Управління Пенсійного Фонду України у м. Ірпені Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та призначено справу до судового розгляду. Заявник [PERSON] у судовому засіданні на підтвердження своїх доводів надав суд копію паспорта та посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоактивного контролю, у подальшому не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, вимоги викладені в заяві підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного Фонду України у м. Ірпені Київської області - Пінчук А.В., у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 10.08.2022 року через канцелярію суду подав клопотання, у якому просив розглянути справу без виклику сторін. З урахуванням приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява та які мають юридичне значення для вирішення справи по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правилами ст. 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , з 24.09.1991 зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області за вказаною вище адресою [PERSON] , був також зареєстрований з 10.08.1983 по 27.06.1989. Разом з тим, заявник стверджує, що, незважаючи на зняття з реєстрації за вказаною вище адресою, у період з 26.04.1986 і по теперішній час проживав в [ADDRESS] . Факт проживання [PERSON] у період з 01.01.1991 по теперішній час в м. Ірпені Київської області підтверджується наступними письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Так, згідно відмітки в паспорті громадянина України серія [NUMBER] виданого Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області 13.08.1997 року [PERSON] , з 24.09.1991 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії посвідчення громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю з 1986 року (категорія 4) серія [NUMBER] виданого 13.07.1993 року, [PERSON] має право на пільги та компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до акту про обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї власника житла (заявника) від 04.02.2022 року, складеного депутатом Ірпінської міської ради, [PERSON] разом із родиною у складі чотирьох осіб фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 01 січня 1991 року. Згідно довідки від 08.02.2022 року № 559 виданої виконавчим комітетом Ірпінської міської ради за наявними відомостями у відділі ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ірпінської міської ради, [PERSON] [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] у період з 10.08.1983 року та з 24.09.1991 року дотеперішній час. На підтвердження факту проживання в м Ірпені Київської області заявником також надано копію довідки КНП «Ірпінська центральна міська лікарня» про те, що він з 1989 року перебуває на обліку у вказаній лікарні. Встановлено, що відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106, місто Ірпінь, селища Коцюбинське, Ворзель, Гостомель, віднесено до зони посиленого радіологічного контролю. Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: Згідно з абзацом п`ятим частини другої вказаної статті - потерпілими від Чорнобильської катастрофи визнаються особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року проживали або відпрацювали у цій зоні не менше 4 роки. Відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України - суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами частини першої статті 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлений факт того, що заявник [PERSON] дійсно проживав в період з 01.01.1991 року по 23.09.1991 року за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved