Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона є наймачем квартири [ADDRESS] , в якій\~ зареєстрована та постійно проживає. За вказаною адресою також зареєстровані діти заявника: дочка [PERSON] , 1990 року народження, та син [PERSON] , 1978 року народження. [PERSON] постійно проживає з заявником та систематично вчиняє домашнє насильство у вигляді тілесних ушкоджень, побиттів, погроз, вчиняє сварки. [PERSON] неодноразово зверталась до правоохоронних органів про вчинення [PERSON] домашнього насильства. 16 січня 2022 року близько 09 годин 57 хвилин в [ADDRESS] [PERSON] відключив водопостачання до квартири, в якій проживає разом заявником, вчинивши економічне насильство щодо заявника. 27 січня 2022 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 516789. Крім того, 06 січня 2022 року близько 15 годин 30 хвилин в [ADDRESS] [PERSON] умисно наніс тілесні ушкодження заявнику, чим спричинив фізичне насильство. 27 січня 2022 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 516788 та терміновий заборонний припис серії АА № 195193 стосовно кривдника [PERSON] на строк п`ять діб з 13 години 30 хвилин 27 січня 2022\~ року до 13 години 30 хвилин 31 січня 2022 року про заборону кривднику\~ контактувати з постраждалою особою в будь-який спосіб. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2022 року у справі № 712/1274/22, яку залишено без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 22 квітня 2022 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.173-2 КУпАП. [PERSON] продовжує вчиняти домашнє насильство\~ щодо\~ своєї матері [PERSON] . Враховуючи викладене, заявник звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною заявою про видачу обмежувального припису. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Повідомила, що вона є наймачем квартири [ADDRESS] , в якій\~ зареєстрована та постійно проживає разом зі своїм сином [PERSON] , 1978 року народження, який систематично вчиняє домашнє насильство. Внаслідок вчинення фізичного домашнього насильства\~ заявник неодноразово зверталась за медичною допомогою\~ та до правоохоронних органів. [PERSON] зареєстрований та постійно проживає в квартирі за адресою:\~ [ADDRESS] , але, оплату за комунальні послуги не здійснює, заявнику фактично понесені витрати по оплаті за комунальні послуги не відшкодовує. Крім того, рішенням Соснівського\~ районного суду м. Черкаси\~ у справі № 712/1414/13ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 300 гривень довічно та видано виконавчий лист. Згідно розрахунку\~ старшого державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції А.В.Шемчук заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів\~ на користь [PERSON] станом на 01 липня 2022 року становить 10 198 гривень 51 копійка. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заперечив\~ проти задоволення заявлених вимог в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю; зазначив, що саме [PERSON] є кривдником, а він є особою, яка постраждала від домашнього насильства. Зазначив, що\~\~ він є членом сім`ї наймача квартири за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстрований; іншого житла та нерухомого майна не має; не працює, як\~\~ фізична особа суб`єкт підприємницької діяльності не зареєстрований; на обліку в статусі безробітного в Черкаському міському центрі зайнятості не перебуває,\~\~ а тому грошові кошти для найму іншого житла\~ у нього відсутні. Представник заінтересованої особи адвокат Гнатюк Г.І. заперечила задоволення заявлених вимог в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. Повідомила, що [PERSON] неодноразово звертався до правоохоронних органів з приводу вчинення заявником домашнього насильства. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що є сусідкою заявника і проживає за адресою: [ADDRESS] . Син заявника -\~ [PERSON] проживає разом із заявником в одній квартирі; алкогольні напої не вживає; не палить, в разі необхідності надає допомогу сусідам; громадський порядок не порушує;\~ своїй матері допомагає (бачила, як останній клав плитку в квартирі); не ображає і не кривдить свою матір. Зазначила, що не вважає [PERSON] кривдником своєї матері. Вважає, що ініціатором конфліктів є саме [PERSON] . Працівники поліції неодноразово опитували сусідів з приводу звернень\~ [PERSON] .Жоден з сусідів не підтвердив вчинення [PERSON] домашнього насильства. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що знайома з заявником та\~ її сином. [PERSON] завжди ввічливий, доброзичливий; алкогольні напої не вживає; не палить, в разі необхідності надає допомогу сусідам; громадський порядок не порушує; про свою матір завжди піклується, відгукується\~ про неї позитивно.\~ [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство і саме вона є кривдником свого сина - [PERSON] ; виганяла його з квартири, і останній був змушений\~\~ більше трьох місяців жити у підвалі будинку, куди сусіди йому приносили їжу. Сварки між\~ [PERSON] та [PERSON] тривають з 2014 року.\~ В розмовах з сусідами [PERSON] називає [PERSON] своїм «спонсором», оскільки він купує необхідні їй продукти;\~ заявляє, що не вважає його своїм сином. Також зазначила наступне: «Не знаю, на скільки його вистачить. Це триває з 2014 року. Може якось і не витримати. Я думаю, це [PERSON] вчиняє домашнє насильство» Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що проживає в одному будинку з заявником та її сином - [PERSON] . [PERSON] завжди ввічливий та приязний; алкогольні напої не вживає; не палить, в разі необхідності надає допомогу сусідам; громадський порядок не порушує. Зазначила, що у них дуже гарний двір, в якому все оздоблення зробив [PERSON] власноруч. Вважає, що саме заявник є ініціатором конфліктів\~ з [PERSON] , оскільки [PERSON] є наймачем квартири, в якій також зареєстрований [PERSON] , і остання намагається виселити [PERSON] \~ з квартири та\~\~ приватизувати її без [PERSON] , який також є членом сім`ї наймача. Зазначила наступне: « [PERSON] постійно викликає поліцію, іноді двічі на день. [PERSON] проживає в сараї. Матері потрібна квартира, щоб\~ оформити право власності на себе. Я не вірю, що він б`є свою матір. Він завжди її називає «мама, моя мама», незважаючи на все. [PERSON] постійно ображає свою дитину. [PERSON] ремонтує телевізори,\~ тому я не вірю, що він пошкодив телевізор». Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що працює на посаді начальника сектору протидії домашньому насильству\~ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області. Повідомив, що між [PERSON] та [PERSON] існує конфлікт з приводу спільного проживання в квартирі. За чотири роки від [PERSON] та [PERSON] \~\~ до правоохоронних органів надійшло 65 звернень, в тому числі\~ від [PERSON] до Черкаського РУП\~ ГУНП в Черкаській області надійшло три звернення з приводу домашнього насильства, вчиненого його матір`ю [PERSON] . За період\~ 2012 - 2022 роки від [PERSON] \~ та [PERSON] до правоохоронних органів надійшло понад 560 звернень. 10 серпня 2022 року [PERSON] також звернувся з заявою про вчинення\~ домашнього насильства кривдником [PERSON] . Зазначив, що [PERSON] телефонує на «102» у випадках, коли син не виконує її волю. Вважає, що\~ це є формою залякування останнього і є психологічним насильством, яке вчиняє [PERSON] . Вважає, що періодично і [PERSON] , і [PERSON] вчинять домашнє насильство необхідно і, відповідно, є кривдниками та постраждалими від домашнього насильства. Всі конфлікти та сварки між ними виникають в ході спілкування, що переходить в словесну суперечку та призводить до сварок та конфліктів в сім`ї. Вважає, що необхідно заборонити спілкування між [PERSON] та [PERSON] та направити як [PERSON] , так і [PERSON] до Центру соціальної служби для проходження\~ програми для кривдників. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що є працівником поліції, йому відомо, що [PERSON] систематично телефонує на «102» та повідомляє про домашнє насильство яке вчиняє її син [PERSON] .. 27 січня 2022 року були складені протоколи про адміністративне правопорушення ВАВ № 516789 та серії ВАВ № 516788 та терміновий заборонний припис. Всі протоколи складені зі слів [PERSON] , жодних свідків чи доказів на підтвердження її слів немає. Докази\~ нанесення тілесних ушкоджень заявнику її сином відсутні. Вважає, що існує сімейний конфлікт між заявником [PERSON] \~ та її сином [PERSON] . Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що є працівником поліції, знає [PERSON] з 2012 року, коли працював на посаді дільничого в м/р «Привокзальний»; остання зверталась з приводу домашнього насильства її сина - [PERSON] .. За результатами проведених перевірок факти вчинення [PERSON] домашнього насильства не підтвердились, всі сусіди також постійно заперечували факти вчинення насильства [PERSON] , тому були складені висновки про відсутність підстав для порушення кримінальної справи. Свідок повідомив, що [PERSON] протягом тривалого періоду часу жив в підвалі будинку. [PERSON] , також звертався з заявами про вчинення [PERSON] домашнього насильства. Був складений протокол про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення [PERSON] за ст. 173-2 КУпАП. Вважає, що між сторонами фактично існує майновий спір, пов`язаний з приватизацією квартири, наймачем якої є заявник, членами сім`ї\~ заявника донька і син останньої,\~ які разом з заявником\~ зареєстровані\~ в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Допитаний в якості свідка [PERSON] повідомив, що є працівником поліції; зазначив, що між [PERSON] та її сином - [PERSON] виникають постійно конфлікти в сім`ї, в яких винними, на його думку, є\~ обидві сторони. Заслухавши заявника, заінтересовану особу та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, суд приходить до наступного. Згідно рішення Виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів № 518 від 28 серпня 1996 року «Про зміну договору найму жилого приміщення», [PERSON] є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] , склад сім`ї - три особи: наймач - [PERSON] , 1955 року народження; донька наймача - [PERSON] , 1990 року народження, син наймача [PERSON] , 1978 року народження. [PERSON] в своїй заяві зазначає, що [PERSON] зареєстрований та постійно проживає разом з нею в квартирі за адресою: [ADDRESS] , та систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство. [PERSON] неодноразово зверталась до правоохоронних органів про вчинення [PERSON] домашнього насильства. 16 січня 2022 року близько 09 годин 57 хвилин в [ADDRESS] [PERSON] відключив водопостачання до квартири, тобто вчинив економічне насильство щодо заявника. 27 січня 2022 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 516789. Крім того, 06 січня 2022 року близько 15 годин 30 хвилин в [ADDRESS] [PERSON] умисно наніс тілесні ушкодження заявнику, чим спричинив фізичне насильство. 27 січня 2022 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 516788 та терміновий заборонний припис серії АА № 195193 стосовно кривдника [PERSON] на строк п`ять діб з 13 години 30 хвилин 27 січня 2022\~ року до 13 години 30 хвилин 31 січня 2022 року про заборону кривднику контактувати з постраждалою особою в будь-який спосіб. Згідно виписки №287 КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 12 січня 2022 року, діагноз [PERSON] : струс головного мозку; супутні захворювання: поверхнева травма волосистої частини голови. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2022 року у справі № 712/1274/22 залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 22 квітня 2022 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене, заявником підтверджено належними, достатніми достовірними доказами два факти вчинення домашнього насильства кривдником [PERSON] \~ в 2022 році. Крім того, в обгрунтування заявлених вимог про видачу обмежувального припису заявник посилається на\~ факти вчинення, на думку заявника, домашнього насильства [PERSON] за період до\~ 2019 року. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи,у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2019 року у справі №712/468/19 [PERSON] відмовлено у видачі обмежувального припису стосовно кривдника [PERSON] .. Крім того, в обгрунтування заявлених вимог про видачу обмежувального припису заявник посилається на несплату [PERSON] платежів за надані комунальні послуги\~ та аліментів на користь заявника. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку Верховного Суду\~ в постанові від 23 квітня 2020 року у справі №712/468/19, «факт несплати заінтересованою особою комунальних платежів та аліментів не свідчить про економічне насильство та не є підставою для видачі обмежувального припису». Також, в обгрунтування заявлених вимог про видачу обмежувального припису заявник\~ зазначає, що неодноразово зверталась з завами\~ до правоохоронних органів про вчинення домашнього насильства, копії яких додані заявником до заяви про видачу обмежувального припису. Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові від 10 лютого 2021 року у справі №761/49109/19, «сам факт звернення заявника до органів поліції щодо вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства та застосування судом до кривдника спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству». Крім того, до заяви про видачу обмежувального припису заявником додано копію витягу з ЄРДР про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за заявою [PERSON] . Згідно витягу з ЄРДР від 05 серпня 2022 року, кримінальне провадження № 12017251010000974 від 31 січня 2017 року закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України,в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові від 05 березня 2020 року у справі №755/5273/19, «факт внесення відомостей про кримінальне провадження до ЄРДР за відсутності інших доказів вчинення домашнього насильства не є безумовною підставою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству». Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2022 року у справі № 712/1274/22, яку залишено без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 22 квітня 2022 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень; при цьому судом встановлено два факти вчинення [PERSON] домашнього насильства в січні 2022 року економічного та фізичного. Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові\~ від 26 вересня 2019 року у справі №452/317/19-ц, «притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства (правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП) може бути підставою для застосування заходів обмежувального припису». Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно п.п. 6, 8 ч. 1ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно п. 7 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Статтею 26 вказаного Закону встановлено, що право звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству). Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26.09.2019 року у справі № 452/317/19-ц. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. За правилами ст. 350-5 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", на строк від одного до шести місяців. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права (рішення ЄСПЛ у справі Chahal v. the UK , n. 145). Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься у другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна у загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (East/WestAllianceLimited v. Ukraine, № 19336/04, § 166-168, від 23 січня 2014 року). Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право: втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу; у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними; якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів; втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії. Досліджені судом докази вказують на наявність тривалого сімейного конфлікту між заявником та заінтересованою особою. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2022 року у справі № 712/1274/22 залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 22 квітня 2022 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень. Відповідно до правового висновку Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі №452/317/19-ц, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства (правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП) може бути підставою для застосування заходів обмежувального припису. Врахувавши характер вчинених [PERSON] протиправних дій, ризики їх продовження та вірогідність повторного вчинення останнім, взявши до уваги, що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, суд доходить висновку про можливість видачі обмежувального припису. Доказів наявності у [PERSON] іншого житла та/або нерухомого майна, а також офіційного джерела доходів, достатнього для найму останнім іншого житла,\~ матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано. Квартира [ADDRESS] є єдиним житлом [PERSON] .. Заявник в своїй заяві просить\~ заборонити [PERSON] протягом шести місяців наближатись\~ до заявника на відстань до 500 м, тобто фактично просить позбавити свого сина - [PERSON] права на\~ користування та проживання в\~ квартирі, в якій останній зареєстрований і фактично проживає; позбавити [PERSON] \~\~ єдиного житла останнього\~ в осінньо зимовий період без надання йому іншого житла. Згідно показів свідків\~ конфлікти та сварки між заявником та її сином виникають в ході спілкування, що переходить в словесну суперечку та призводить до сварок та конфліктів в сім`ї. Крім того, згідно показів свідків, наданих учасниками доказів, ініціаторами конфліктів є як\~ [PERSON] , так і [PERSON] . Виходячи з викладеного, необхідно заборонити спілкування між [PERSON] та [PERSON] . Застосування вказаного заходу тимчасового обмеження прав кривдника є необхідними та достатніми для забезпечення прав заявника на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства, а втручання\~ у права і свободи заінтересованої особи внаслідок застосування обмежувальних заходів не буде непропорційним, враховуючи, що ці заходи є спеціальним засобом правового захисту прав потерпілої особи від домашнього насильства, який передбачений Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Заявлено вимоги про видачу обмежувального припису\~ стосовно кривдника [PERSON] . Крім того, враховуючи норми ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та поведінку [PERSON] , суд вважає за необхідне направити його до Черкаського місцевого центру соціальних служб для проходження програми для кривдників. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису відносяться на рахунок держави. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України, про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial