Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

13.07.2021р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулась [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Піпко А.М., із вказаним позовом, в якому просить: 1) розірвати договір оренди № 367 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,006га, кадастровий номер 0521686300:06:000:0330, яка розташована в адміністративних межах Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, укладений 27.04.2016р. між нею та ТОВ «Лан-Агро»; 2) стягнути з ТОВ «Лан-Агро» на її користь заборгованість по сплаті орендної плати в розмірі 5389,23грн., інфляційні витрати в розмірі 465,24грн., три відсотки річних в розмірі 205,42грн., пеню в розмірі 17,78грн., а всього 6077,67грн.; 3) зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду у цій справі розрахувати остаточну суму пені в розмірі 0,01% за кожен день прострочення від стягнутої рішенням суду заборгованості по сплаті орендної плати, які підлягають стягненню з ТОВ «Лан-Агро», за правилами, визначеної у мотивувальній частині рішення починаючи з 09.07.2021р. і до моменту повного виконання рішення суду по її оплаті; 4) стягнути з ТОВ «Лан-Агро» понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування цих позовних вимог зазначила, що вона є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,006га, кадастровий номер 0521686300:06:000:0330, яка розташована в адміністративних межах Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, яку на підставі Договору оренди земельної ділянки № 367 від 27.04.2016р. передала у строкове платне користування ТОВ «Лан-Агро» на 10 років, зі сплатою 1796,41грн. на рік. Відповідач передбачені договором зобов`язання по сплаті орендної плати не виконує, у зв`язку із чим, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Заочним рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 01.02.2022р. позов [PERSON] до ТОВ «Лан-Агро» про визнання договору оренди землі припиненим шляхом його розірвання, стягнення заборгованості, трьох відсотків річних, інфляційних витрат та пені, задоволений частково. Розірвано договір оренди № 367 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,006га, кадастровий номер 0521686300:06:000:0330, яка розташована в адміністративних межах Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, укладений 27 квітня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «Лан-Агро». Стягнуто з ТОВ «Лан-Агро» на користь [PERSON] заборгованість по сплаті орендної плати в розмірі 5389,23грн., інфляційні витрати в розмірі 465,24грн., три відсотки річних в розмірі 205,42грн., пеню в розмірі 17,78грн., а всього 6077,67грн. Стягнуто з ТОВ «Лан-Агро» на користь [PERSON] документально підтверджені витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду із вказаним позовом в розмірі 1816,00грн., та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 9080,00грн., а всього 10896,00грн. В іншій частині позовних вимог позивачу відмовлено. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 02.06.2022р., дане заочне рішення від 01.02.2022р. скасоване, а справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 21.06.2022р. на адресу суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої заявник просить: 1) визнати припиненим шляхом розірвання договір оренди земельної ділянки № 367, укладений 27.04.2016р. між [PERSON] та ТОВ «Лан-Агро», та зареєстрований 14.05.2019р. в державному реєстрі прав Ковалівською сільською радою Немирівського району Вінницької області, номер запису про право 31618992; 2) стягнути з ТОВ «Лан Агро» на користь [PERSON] за договором оренди земельної ділянки № 367 від 27.04.2016р. заборгованість по сплаті орендної плати в розмірі 7185,64грн., інфляційні втрати в розмірі 1626,80грн., три відсотки річних в розмірі 371,67грн., пеню в розмірі 452,52грн., а всього 9264,96грн.; 3) стягнути з ТОВ «Лан Агро» на користь [PERSON] понесені нею судові витрати. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 14.07.2022р., представнику відповідача ТОВ «Лан-Агро» - адвоката Мельника Ю.М. відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді. Відповідно до заяви про стягнення понесених судових витрат, яка надійшла 25.07.2022р. до суду, заявник просить стягнути з ТОВ «Лан Агро» на користь [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1900,40грн., та на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 17019,20грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] адвокат ПІПКО А.М. в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог. В судове засідання, призначене на 04.08.2022р., не з`явився, надавши заяву, яку було зареєстровано в канцелярії суду 03.08.2022р. за вх.№ 5240/22, згідно якої просить завершити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Лан-Агро» адвокат МЕЛЬНИК Ю.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених ним у заяві про перегляд заочного рішення. Заслухавши вступне слово учасників судового провадження, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,006га, кадастровий номер 0521686300:06:000:0330, яка розташована в адміністративних межах Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії, посвідченим 26.04.2016р. державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В., та зареєстрованим в реєстрі за № 769, а також інформаційною довідкою Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 14.06.2021р. 27.04.2016р. між [PERSON] та ТОВ «Лан-Агро» укладено договір оренди земельної ділянки № 367, за умовами якого, позивач передала належну їй земельну ділянку відповідачу у строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 10 років. Даний договір оренди земельної ділянки № 367 від 27.04.2016р. зареєстровано 14.05.2019р. Ковалівською сільською радою Немирівського району Вінницької області в державному реєстрі прав за номером запису 31618992. Відповідно до пункту 43 договору оренди земельної ділянки № 367 від 27.04.2016р., він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Згідно частини першої статті 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. За статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, права і обов`язки, в тому числі щодо сплати орендної плати, підставою виникнення яких є договір оренди землі, виникають з набуттям чинності цього договору після його державної реєстрації. З урахуванням викладеного, правова підстава для сплати ТОВ «Лан Агро» орендної плати за земельну ділянку за договором оренди земельної ділянки № 367 від 27.04.2016р., виникла з моменту державної реєстрації цього договору, тобто з 14.05.2019р. Відповідно до пунктів 9-14 вищезазначеного Договору, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: не менше 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата, за вибором Орендаря, може вноситися коштами, натуроплатою (зерном пшениці, ячменю, кукурудзи, тощо), а також відробітково (проведенням оранки, культивації, боронювання, перевезення), а також надання інших послуг, які потребує Орендодавець, з розрахунку не вище середніх цін, які складаються в регіоні на відповідний вод продукції чи послуг). Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється без урахування індексації та індексів інфляції. Орендна плата за оренду земельної ділянки становить 1796,41грн. на рік, та виплачується в період з 30.09. кожного поточного року по березень наступного року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відповідними актами, заявами, накладними, платіжними відомостями, розписками, тощо. Розмір орендної плати переглядається один раз на три роки за домовленістю сторін договору у разі змін умов господарювання, передбачених договором: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом, або встановлених угодою сторін. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області із вказаним позовом, оскільки відповідачем було порушено п.п.9, 11 спірного договору оренди земельної ділянки № 367 від 27.04.2016р., а саме ним не сплачено орендну плату за 2018-2020 роки, що свідчить про систематичність порушення умов цього договору. Згідно пункту 1 частини першої\~статті 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частин першої, другої\~статті 651 ЦК України,\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті (д) частини першої\~статті 141 ЗК України\~передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно зі\~статтею 13 Закону України «Про оренду землі»,\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до\~статті 21 Закону України «Про оренду землі»,\~орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Приписами\~статті 24 Закону України «Про оренду землі»\~встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Положеннями\~статті 32 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. Отже, розглядаючи спори про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, слід мати на увазі, що згідно зі статтями\~13,\~15,\~21 Закону України «Про оренду землі»\~основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення\~ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої\~статті 651 ЦК України. Згідно пункту 38 спірного договору оренди земельної ділянки № 367 від 27.04.2016р., дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Позивач посилається на те, що орендна плата відповідачем протягом тривалого періоду (2018-2020 роки) систематично не сплачувалась. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі №912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення\~ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої\~статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає.\~Стаття 611 ЦК України\~передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої\~статті 3 ЦК України\~належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність». У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої\~статті 141 ЗК України\~визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». У постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17 зазначено, що той факт, що відповідач сплатив усю суму заборгованості з орендної плати за землю, не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки судами встановлений факт її систематичної несплати протягом періоду дії договору оренди землі, що відповідно до ч.1\~ст.32 Закону України «Про оренду землі»,\~ст.141 Земельного кодексу України,\~ст.651 Цивільного кодексу України\~та умов договору є достатньою правовою підставою для розірвання цього договору. У постанові Верховного Суду від 16 листопада 2018 року у справі № 484/301/18 зазначено, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі №183/3653/16 (провадження № 61-26035св18) зазначено, що неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами першою, пятою\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Відповідно до частин першої, другої\~статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із частиною другою\~статті 78 ЦПК України,\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Виходячи з вимог процесуального закону, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, задоволення позовних вимог, у зв`язку із недоведеністю заперечень проти позову. Як встановлено судом, правова підстава для сплати ТОВ «Лан Агро» орендної плати за земельну ділянку за договором оренди земельної ділянки № 367 від 27.04.2016р., виникла з моменту державної реєстрації цього договору, тобто з 14.05.2019р. Виходячи з цього, ТОВ «Лан Агро» відповідно до умов договору оренди земельної ділянки № 367 від 27.04.2016р. (п.п. 9-13), зобов`язалося виплачувати [PERSON] орендну плату за оренду земельної ділянки у грошовій формі в розмірі 1796,41грн. на рік у період з 30 вересня кожного поточного року по березень наступного року. Окрім цього, орендна плата, за вибором Орендаря, може вноситися натуроплатою (зерном пшениці, ячменю, кукурудзи, тощо), а також відробітково (проведенням оранки, культивації, боронування, перевезення), а також надання інших послуг, які потребує Орендодавець, з розрахунку не вище середніх цін, які склалися в регіоні на відповідний вид продукції чи послуг). При цьому, як погоджено сторонами у спірному договорі оренди земельної ділянки (п.10), обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється без урахування індексації та індексів інфляції. Окрім того, у відповідності до\~статті 1 Закону України «Про оцінку земель»,\~нормативна грошова оцінка земельних ділянок визначається за визначеними і затвердженими нормативами. Згідно з підпунктом\~14.1.125 статті 14 Податкового кодексу України,\~нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу\~XII, глави\~1\~розділу\~XIV\~цього\~Кодексу\~- це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. За правилами частини п`ятої\~статті 5 Закону «Про оцінку земель»,\~нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до\~Закону України «Про землеустрій». Згідно з положеннями підпункту\~288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України,\~розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу за користування землями державної й комунальної власності не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки. Однак, цей мінімальний розмір орендної плати не застосовуються при оренді земель приватної власності. Пунктом 13 спірного договору оренди земельної ділянки № 367 від 27.04.2016р. визначено, що розмір орендної плати переглядається один раз на три роки за домовленістю сторін договору у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом, або встановлених угодою сторін. Зміни до даного договору оренди земельної ділянки № 367 від 27.04.2016р. щодо розміру орендної плати, не вносилися. Таким чином, позивач [PERSON] повинна була отримати орендну плату за оренду земельної ділянки за 2019 рік у розмірі 1796,41грн., за 2020 рік у розмірі 1796,41грн., та за 2021 рік у розмірі 1796,41грн., а всього за 2019-2021 роки у розмірі 5389,23грн. (1796,41грн. (розмір орендної плати) х 3 роки). Відповідач ТОВ «Лан Агро» на підтвердження сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки № 367 від 27.04.2016р. надало: видатковий касовий ордер № 97 від 07.09.2017р. про виплату [PERSON] орендної плати за земельну ділянку у розмірі 3000,00грн.; видатковий касовий ордер № 125 від 14.09.2018р. про виплату [PERSON] орендної плати за земельну ділянку у розмірі 2456,00грн.; та відомість на виплату [PERSON] зерна кукурудзи у кількості 300кг. в рахунок орендної плати за оренду землі, вартість якої виходячи із середніх цін, які склалися в регіоні на відповідний вид продукції згідно статистичної інформації наведеної у листі Головного управління статистики у Вінницькій області б/н від 02.07.2020р., становить 1272,18грн., на яких міститься рукописний підпис одержувача ( [PERSON] ) цих коштів (сільськогосподарської продукції). Отже, орендна плата, отримана [PERSON] від ТОВ «Лан Агро» за договором оренди земельної ділянки № 367 від 27.04.2016р., складає 6728,18грн. (3000,00грн. + 2456,00грн. + 1272,18грн.), яка перевищує розмір орендної плати - 5389,23грн., яку [PERSON] повинна була отримати за 2019-2021 роки. Дані обставини не спростовані в передбаченому законом порядку позивачем. Доказів наявності іншого договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ «Лан Агро» та [PERSON] , за яким остання могла б отримувати орендну плату, суду не надано. Клопотань про проведення почеркознавчої експертизи відносно підписів [PERSON] на видаткових касових ордерах та відомості про виплату зерна кукурудзи, не заявлено. З урахуванням викладеного, виходячи з матеріалів справи, заборгованість відповідача перед позивачем щодо виплати орендної плати за 2019-2021 роки відсутня. При цьому, суд вважає, що наперед сплачена сума орендної плати, а так само невірно зазначений у видаткових касових ордерах та відомості про виплату зерна кукурудзи, період її виплати, не свідчать про порушення відповідачем умов спірного договору оренди земельної ділянки № 367 від 27.04.2016р. щодо сплати орендної плати, та не є правовою підставою для його розірвання. З огляду на викладене, враховуючи зміст, обґрунтування та підстави заявленого у даній справі позову, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість тверджень позивача щодо систематичного невиконання відповідачем умов спірного договору оренди земельної ділянки № 367 від 27.04.2016р. щодо сплати йому орендної плати. За даних обставин, у задоволенні позову позивачу необхідно відмовити у повному обсязі. У разі відмови в позові, понесені позивачем судові витрати, не відшкодовуються. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Виходячи із викладеного,

Outcome: dismissed