Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] 29.11.2021 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; та визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] (а.с. 35-42). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Спадковим майном є квартира [ADDRESS] . Право власності спадкодавця на цю квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26.04.1996, свідоцтвом про право на спадщину за законом за № 274 виданим 26.03.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С., витягом про державну реєстрацію прав № 29715997 від 19.04.2011. Зазначено, що позивач 07.10.2016 звертався до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С. із заявою про прийняття спадщини та 03.09.2021 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. При цьому 03.09.2021 приватним нотаріусом було складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 58/02-3, згідно якої відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру з підстав пропущення позивачем передбаченого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини та позивач не був зареєстрований разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З таким рішенням позивач не погоджується. Вказано, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивач у період з 02.03.2010 по 31.08.2016 був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Батько позивача тривалий час перед смертю тяжко хворів, що підтверджується в тому числі виписним епікризом з історії хвороби № 1121 від 14.12.2015, тому [PERSON] не міг самостійно проживати та піклуватись про себе і відповідно потребував постійного стороннього догляду. В 2015 році позивач постійно проживав разом зі своїм батьком та доглядав за ним, готував їжу, прибирав в квартирі, стежив за станом самопочуття батька, возив його по лікарях, оплачував лікування. Помер [PERSON] вдома від хронічної ішемічної хвороби серця у присутності позивача, який був разом з батьком в останні хвилини його життя, та здійснював подальші заходи щодо поховання. З посиланням на норми ст. ст. 29, 1268 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позивач просить задовольнити позов. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.12.2021 позов було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви на протязі семи днів з дня отримання копії ухвали (а.с. 31, 32). 16.02.2022 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] з додатками про усунення недоліків позову (а.с. 34-42). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.02.2022 року відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання (а.с. 44, 45). Ухвалами суду від 25.05.2022 року задоволені клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів та клопотання про виклик свідків (а.с. 58-61). 13.06.2022 до суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С. на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла копія спадкової справи № 23/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 68-93). Ухвалою суду від 29.06.2022 року підготовче провадження у справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.08.2022 о 14.00 год. (а.с. 97, 98). 04.07.2022 від представника відповідача Київської міської ради Харитонова М.С. до суду надійшов відзив на позов з проханням відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з посиланням на те, що позивачем не доведено факт постійного проживання з померлим, догляд за ним, купівлю продуктів харчування, ліків тощо. Сам позивач зазначає про факт проживання зі своїм батьком у 2015 році, тобто цей термін менший ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, що передбачено ст. 1264 ЦК України. Позивач перебуває у шлюбі з гр. [PERSON] та у період з 02.03.2010 по 31.08.2016 був зареєстрований у [ADDRESS] , про що свідчить копія паспорта [PERSON] . Таким чином слід вважати, що позивач одружений та проживає у шлюбі зі своєю дружиною понад 21 рік. У свою чергу позивач пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач та представник позивача просили задовольнити позовні вимоги, надали пояснення викладені у позовній заяві. Позивач додатково пояснив, що в червні 2015 року він переїхав у квартиру [ADDRESS] для постійного проживання разом зі своїм батьком [PERSON] через хворобу останнього, оскільки його батько самостійно на вулицю не виходив, тяжко хворів, задихався, мав сечовивідний катетер, тому не міг вставати з ліжка, через що потребував стороннього догляду і лікування, тому він весь цей час постійно був біля свого батька. Його батько помер вдома за його присутності після виписки з лікарні. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, при причини неявки не повідомили. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С. суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , 1942 року народження (а.с. 73, 73 зв.). Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 74). Відповідно Свідоцтва про право власності на житло від 26.04.1996 виданого Дніпровською районною державною адміністрацією, квартира [ADDRESS] належала на праві власності в рівних долях [PERSON] та [PERSON] (а.с. 87). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.2011 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С., зареєстрованого в реєстрі за № 274, та Витягу про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна № 29715997 від 19.04.2011, [PERSON] є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] після смерті [INFO] дружини [PERSON] (а.с. 86, 86 зв.). Отже, спадковим майном після смерті [PERSON] є зареєстрована за останнім на праві власності квартира [ADDRESS] 07.10.2016 позивач [PERSON] подавав заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С. про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] (а.с. 70), у зв`язку з чим було відкрито спадкову справу № 23/2016 (а.с. 69-93). 03.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Подаваленко М.С. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що залишилась після смерті його батька [PERSON] у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та не був зареєстрований разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 93). За нормою ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За повідомленням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.08.2021 № 1-34/321, станом на 14.12.2015 за адресою [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований один з 09.06.1982 по 02.04.2016 (а.с. 89). Відповідно запису в паспорті, позивач [PERSON] у період з 02.03.2010 по 31.08.2016, тобто на час смерті спадкодавця ( [INFO] ), був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22, 23). Отже, позивач зі своїм батьком на час відкриття спадщини були зареєстровані за різними адресами. Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Зі змісту викладеного убачається, що право звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у спадкоємця, якщо постійне проживання останнього зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини. На підтвердження позовних вимог позивачем надано: виписний епікриз ТОВ «Медичний центр «Добробут-стаціонар» з історії хвороби стаціонарного хворого № 1121 про знаходження [PERSON] на лікуванні в стаціонарі з 30.11.2015 по 14.12.2015 з діагнозом, серед іншого: хронічна хвороба нирок - 5 стадія. Вторинна анемія. Артеріальна гіпертензія. Кахексія. Соп. ХОБЛ, стадія загострення. Емфізема легень. Булезна емфізема. Пневмосклероз. Пневмофіброз. Помірна легенева гіпертензія. Хронічне легеневе серце, стадія декомпенсації. Вторична панцитопенія. Гіперплазія передміхурової залози, ускладнення хронічної повної затримки сечі. Хронічний атрофічний гастрит. Кандідозний езофагіт. Долихосигма. Поліпи товстого кишечника (а.с. 25); довідку про причину смерті № 2950/2, у якій зазначено причину смерті [PERSON] - хронічна ішемічна хвороба серця (а.с. 26); акт констатації смерті № 22232 від 14.12.2015, у якій вказано місце смерті - [ADDRESS] (а.с. 27); договір-замовлення на організацію та проведення поховання від 16.12.2015, укладений позивачем на поховання [PERSON] (а.с. 28); додаток № 1 до договору-замовлення від 16.12.2015 (а.с.29); довідка на одержання праху (а.с. 29). В судовому засіданні були допитані свідки. Свідок [PERSON] засвідчила, що вона мешкає з позивачем в одному будинку [ADDRESS] , дружила з матір`ю позивача [PERSON] , знає сім`ю [PERSON] . Позивач виселився від своїх батьків після одруження. Після смерті [PERSON] у квартирі [ADDRESS] поверсі залишився проживати [PERSON] , до якого позивач [PERSON] з дружиною приїжджали та допомагали. Коли у 2014-2015 [PERSON] захворів, то позивач переїхав жити до свого батька та постійно був з ним, доглядав за [PERSON] , возив його в лікарню, купував ліки. Коли ще [PERSON] міг ходити, то позивач виводив його на вулицю. Останні місяці перед смертю [PERSON] на вулицю не виходив. Вона багато раз заходила у квартиру до [PERSON] , там десь до року до смерті [PERSON] позивач постійно цілодобово жив зі своїм батьком, все купував, готував їсти. Свідок [PERSON] засвідчила, що вона сусідка [PERSON] , живуть на одній площадці на 3 поверсі в будинку по [ADDRESS] , разом заселялись в будинок. Після смерті у 2010 матері позивача [PERSON] , [PERSON] сам жив у квартирі [ADDRESS] , позивач [PERSON] часто відвідував батька. Влітку 2015 року коли [PERSON] стало погано, позивач переїхав жити до свого батька, доглядав за ним, лікував, ходив за продуктами, до них приїжджала допомагати по господарству дружина позивача. Вона (свідок) тоді щодня бачила позивача, спілкувалась з ним. Позивач з літа 2015 до смерті [PERSON] постійно жив зі своїм батьком. Помер [PERSON] у грудні 2015 року. Суд приймає до уваги покази свідків щодо постійного проживання позивача разом з його батьком [PERSON] на час смерті останнього, оскільки такі покази також підтверджуються вищевказаними письмовими доказами. З матеріалів спадкової справи встановлено, що будь які особи, окрім позивача, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальних органів не звертались, заповітів чи спадкових договорів спадкодавець [PERSON] не складав та не укладав (а.с. 69-93). Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Суд не приймає до уваги викладені у відзиві на позов доводи представника відповідача Київської міської ради Харитонова М.С., як підставу для відмови в позові, обґрунтування щодо не доведення позивачем факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем з посиланням на те, що позивач одружений, проживає в шлюбі зі своєю дружиною та що позивач не проживав зі своїм батьком протягом п`яти років до часу відкриття спадщини, що визначено ст. 1264 ЦК України. Вищевказані посилання сторони відповідача на статтю 1264 ЦК України є безпідставними, оскільки цією нормою закону визначено четверту чергу спадкоємців за законом, на яку мають право особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Натомість, нормою ст. 1258 ЦК України регламентовано, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, як син спадкодавця [PERSON] , відповідно ст. 1261 ЦК України, у зв`язку з чим до спірних правовідносин положення статті 1264 ЦК України не застосовуються. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, приймаючи до уваги пояснення свідків, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення юридичного факту постійного проживання позивача [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] , оскільки такий факт є доведеним наявними у матеріалах справи доказами. У зв`язку з наведеним, також підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання за позивачем, як спадкоємцем першої черги за законом, права власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] , оскільки у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено та судом не встановлено обставин, що позивач відмовлявся від прийняття спадщини. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України у порядку розподілу між сторонами судових витрат суд покладає понесені позивачем витрати по сплаті судового збору на позивача, оскільки у ході розгляду справи не встановлено порушення відповідачем прав позивача.

Outcome: approved