Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що у неї є син [PERSON] , який проживає разом з нею у квартирі [ADDRESS] , проте весь тягар по утриманню цієї квартири несе сама позивач. [PERSON] також вказує, що є пенсіонеркою та отримує пенсію у розмірі 2929,20 гривень. Інших джерел доходів немає. У зв`язку з тим, що більша частина її пенсії витрачається на оплату житлово-комунальних послуг (2200 гривень), їй не вистачає коштів на нормальне харчування та придбання ліків. На підставі вище наведеного [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її утримання в розмірі 3000 гривень 00 копійок з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24.06.2022 року Ухвалою суду від 22.06.2022 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити частково у розмірі 2000 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити частково у розмірі 2000 гривень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказував, що погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є сином позивачки. даний факт відповідачем у судовому засіданні не заперечувався Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 17.07.2002 року [PERSON] є пенсіонером по віку з 14.03.1997 року і довічно. Згідно довідки про доходи пенсіонера № [NUMBER] , виданої Києво-Святошинським об`єднаним управлінням ПФУ в Київській області отримує пенсію за віком: серпень 2021 року - 2802,36 гривень, вересень 2021 року - 2802,36 гривень, жовтень 2021 року - 2802,36 гривень, листопад 2021 року 2802,36 гривень, грудень 2021 року - 2929,36 гривень, січень 2022 року - 2929,36 гривень. Сума пенсії за період з 01.08.2021 року по 31.01.2022 року складає 17068,16 гривень. Згідно зі ст.51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно з ч.1 ст.172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення, факт біопоходження); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин. Повнолітні дочка, син зобов`язані надавати утримання батькам незалежно від власного статку. Обов`язок дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. За визначенням, наведеним у ч. 3 ст. 75 СК України, непрацездатною вважається та особа, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, про що зазначено ч. 4 ст. 75 СК України. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Судом не встановлено обставин щодо звільнення відповідача від обов`язку утримувати свого батька з підстав, викладених у ст.204 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України, при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання непрацездатного батька, суд враховує те, що позивач є непрацездатною особою, яка отримує лише державну допомогу, яка є єдиним її джерелом доходу, встановлений законодавством України прожитковий мінімум для непрацездатних громадян, та ту обставину, що відповідач є працездатною особою та має змогу сплачувати аліменти на утримання матері, позов визнав частково, а тому суд доходить висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги за рахунок стягнення аліментів з відповідача на користь непрацездатної матері на її утримання у розмірі 2000 гривень 00 копійок. Суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно зі ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує на користь держави судовий збір з відповідача у розмірі 661 гривень 60 копійок пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial