Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

20 липня 2022 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 30 серпня 2008 року Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, за актовим записом №116, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] » та судові витрати стягнути з відповідача. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги позивач обгунтовує тим, що їхнє спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на шлюб та сім`ю. Постійні негаразди стали причиною подачі цивільного позову про розірвання шлюбу. Фактично шлюбні відносини між ними відсутні, спільне господарство не ведеться та вони проживають окремо. У зв`язку з чим, позивач вважає, що за таких обставин їхній шлюб розпався, вона наполягає на розірванні шлюбу. 20 липня 2022 року надіслано запит до відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 21 липня 2022 року до канцелярії Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла відповідь на запит суду про те, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 22 липня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у заяві зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у заяві зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2008 року, який було зареєстровано Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис за №116 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 24 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено ст.110 Сімейного кодексу України, ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов`язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони вважають подальше спільне проживання в шлюбі неможливим, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved