Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якого просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № R08200/2021 від 26.03.2021 року у розмірі 28842,50 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом 23250,51 грн., заборгованості за процентами 1,06 грн., заборгованості за комісією у розмірі 5590,93 грн. та судові витрати у розмірі 2481,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.03.2021 між ПАТ «МТБ Банк» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № R08200/2021, за умовами п. 1.1 якого позивач на споживчі цілі відповідачу надав кредит у розмірі 27000,00 грн. строком з 26.03.2021 року по 25.03.2024 року із фіксованою процентною ставкою за кредитом у розмірі 0,01 % річних. Відповідно до п. 1.4, п. 1.5 договору сума отриманого кредиту погашається щомісяця на рахунок № [NUMBER] в дату платежу та в розмірі, зазначеному в графіку платежу, позичальник сплачує комісії за зарахування кредитних коштів на рахунок, вказаний у п. 1.2 договору та щомісячну комісію за розрахунково-касове обслуговування розмір та порядок сплати якої зазначено в графіку платежів, комісія сплачується на рахунок вказаний у п. 1.4 цього договору. Пунктом 1.3 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути банку суму кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені кредитним договором не пізніше 25.03.2024. Банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання, надав кредитні кошти в розмірі 81 000,00 грн., що підтверджується виписками, однак у порушення умов договору відповідач від своєчасного виконання зобов`язань ухиляється та із серпня 2021 не здійснює погашень за кредитом за встановленим графіком. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином рекомендованим листом із повідомленням, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе та ухвалив розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 26.03.2021 між ПАТ «МТБ Банк» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № R08200/2021, за умовами п. 1.1 якого позивач на споживчі цілі відповідачу надав кредит у розмірі 27 000,00 грн. строком по 25.03.2024 із фіксованою процентною ставкою за кредитом у розмірі 0,01 % річних. Відповідно до п. 1.4, п. 1.5 договору сума отриманого кредиту погашається щомісяця на рахунок № [NUMBER] в дату платежу та в розмірі, зазначеному в графіку платежу, позичальник сплачує комісії за зарахування кредитних коштів на рахунок, вказаний у п. 1.2 договору та щомісячну комісію за розрахунково-касове обслуговування розмір та порядок сплати якої зазначено в графіку платежів, комісія сплачується на рахунок вказаний у п. 1.4 цього договору. Пунктом 1.3 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути банку суму кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені кредитним договором не пізніше 25.03.2024. Відповідно до п. 1.6 кредитного договору, проценти за користування кредитом сплачуються на рахунок, вказаний у п. 1.4 цього договору щомісяця згідно графіку платежів виходячи із розміру процентної ставки, визначеної у п. 1.1 даного кредитного договору. Банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання, надав кредитні кошти в розмірі 27 000,00 грн., що підтверджується виписками, однак у порушення умов договору відповідач від своєчасного виконання зобов`язань ухиляється та із серпня 2021 не здійснює погашень за кредитом за встановленим графіком. Після закінчення передбаченого цим договором строку, на який надається кредит, проценти нараховуються виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 даного кредитного договору за період прострочення до фактичного погашення кредиту, які позичальник сплачує щомісяця, у дату платежу і в день фактичного повного погашення кредиту, а у разі дострокового повного погашення заборгованості - в день фактичного погашення кредиту. Для розрахунку використовується фактична кількість днів у календарному місяці та 360 календарних днів у році. Згідно п. 1.7 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються, щоденно, на фактичну суму непогашених кредитних коштів за фактичний час користування такими коштами, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році, включаючи день видачі та виключаючи день повернення та сплачуються позичальником на рахунок вказаний у п. 1.4. цього кредитного договору і відповідно до умов цього кредитного договору. Позивач направив відповідачці вимогу від 30.11.2021 про погашення простроченої заборгованості за кредитом, процентами протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги. Відповідач своєчасно не сплатив банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Положення щодо сплати процентів міститься у додатку до договору, що є невід`ємною його частиною. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Свої зобов`язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого заборгованість за договором про споживчий кредит № R08200/2021 від 26.03.2021 становить у розмірі 28842,50 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом 23250,51 грн., заборгованості за процентами 1,06 грн., заборгованості за комісією у розмірі 5590,93 грн. Судом встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, у порушення умов кредитного договору, суму заборгованості не сплачує. Відповідачем не спростовані обставини невиконання умов договору із позивачем. З урахуванням вищенаведеного, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості, яка відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved