Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 12.10.2018 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління в Івано-Франківській області, актовий запис № 2277. Від спільного проживання дітей немає. Причиною розлучення є несумісність характерів та різні погляди на життя через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Тривалий час не проживають разом, припинили вести спільне господарство. Тому просить розірвати шлюб. Позивач до судового засідання подав письмову заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.13). Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с.16). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 12.10.2018 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління в Івано-Франківській області, актовий запис № 2277 (а.с.4). Від спільного проживання дітей немає. Причиною розлучення є несумісність характерів та різні погляди на життя через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Тривалий час не проживають разом, припинили вести спільне господарство. Згідно із ч. 2\~ст. 104 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється\~\~внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4\~ст. 56\~\~Сімейного кодексу України). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. В порядку ч. 2\~ст. 115 СК України\~після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved