Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та заперечень заінтересованої особи. 05 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу стосовно [PERSON] обмежувального припису строком на шість місяців. Заява мотивована тим, що заявниця проживає у житловому будинку [ADDRESS] . Вона та [PERSON] певний період часу спільно проживали, однак останній неодноразово застосовував щодо неї домашнє насильство, яке виражалось в нецензурній лайці, погрозами фізичної розправи, спричиненням тілесних ушкоджень, у зв`язку із чим його було притягнуто до кримінальної та адміністративної відповідальності . Заявниця просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , заборонивши йому на протязі шести місяців перебувати в місці її проживання ; наближатися на відстань до 300 метрів до місця її проживання та місця праці;особисто чи через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому для нього, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;а також вести телефонні переговори з нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у ній . Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що згідно ч.1 ст. 3505 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2022 року відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом. Вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2022 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1 020 грн. Судове рішення набрало законної сили 14 червня 2022 року. Вироком суду встановлено, що [PERSON] тривалий час проживає, але не перебуває у шлюбі з [PERSON] . За час спільного проживання, на побутовому грунті, внаслідок зловживання [PERSON] алкогольними напоями , між ним та [PERSON] виникали сварки, під час яких вона неодноразово виганяла його з дому. 15 лютого 2022 року близько 22 год 25 хв., [PERSON] , маючи намір забрати свої речі , прийшов до домогосподарства [PERSON] , що в [ADDRESS] , де біля входу в житловий будинок на побутовому грунті спровокував із нею словесний конфлікт, під час якого виражався в її адресу нецензурними словами , ображав та погрожував їй фізичною розправою. Під час конфлікту [PERSON] умисно наніс [PERSON] один удар правою рукою в ділянку голови з лівої сторони , від якого остання , втративши рівновагу, впала на землю. Дочекавшись коли [PERSON] підведеться на ноги та підніметься наверх сходів [PERSON] , продовжуючи свої протиправні дії , умисно наніс їй ще один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя та два удари ногами по лівій нижній кінцівці. У результаті таких неправомірних дій потерпілій [PERSON] було завдано фізичного болю та спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми носа з багато уламковим переломом кісток носа зі зміщенням , які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці носа, на верхній та нижній повіках правого ока та ділянці лівого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень . Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2022 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Судове рішення набрало законної сили 02 серпня 2022 року. Згідно постанови суду , 28 червня 2022 року близько 14 год. 30 хв. в м.Рогатині по вул. Івана Франка,1 в приміщенні магазину "Камея" Івано-Франківської області , [PERSON] , перебуваючи у нетверезому стані, вчинив домашнє насильство відносно [PERSON] , з якою проживав без реєстрації шлюбу, а саме - виражався в її сторону нецензурними словами, чинив на неї моральний та психологічний тиск, погрожував фізичною розправою. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права. Вислухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов таких висновків. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII ( далі - Закон № 2229-VIII) . Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII). Положеннями ст.26 Закону № 2229-VIII передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII). У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом Закону № 2229-VIII. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). За змістом ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Висновок суду. Враховуючи встановлені обставини, з метою захисту прав та інтересів заявника, суд дійшов висновку, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо [PERSON] , тому є необхідність у видачі обмежувального припису строком на шість місяців та покладення на кривдникаобов`язків, які зазначені в заяві та не суперечать вимогам ст.26 Закону № 2229-VIII. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави (ст.3505 ЦПК України»). Відповідно до ч.4 ст.3506 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Згідно ч.2 ст. 3508 ЦПК України про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Outcome: approved