Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Лінник М.А. звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно заявлених позовних вимог, представника позивача просить визнати виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» заборгованості, що виникла по кредитному договору №189/П/174/2008-840 від 18 квітня 2008 року, Договору про відступлення прав вимоги №CL2N7973ПВ, укладеного 05 березня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» з відповідними додатками, боржником за якими є [PERSON] , що складається з суми заборгованості за кредитом - 193 362,80 грн; суми заборгованості за відсотками - 154 669,48 грн; суми заборгованості за штрафними санкціями - 0,00 грн; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300,00 грн, загальна сума заборгованості становить 348 332,28 грн, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем 08 липня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №2475, таким, що не підлягає виконанню. Вимоги позову обґрунтовані тим, що в лютому місяці 2021 року позивачу [PERSON] з постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. від 17 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадження стало відомо про те, що 08 липня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис № 2475 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» заборгованості, що виникла по кредитному договору №189/П/174/2008-840 від 18 квітня 2008 року, договору про відступлення прав вимоги №GL2N79736ПB, укладеного 05 березня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ « ФК «Інвест Хаус» з відповідними додатками, боржником за якими є [PERSON] , що складається з суми заборгованості за кредитом - 193 362,80 грн; суми заборгованості за відсотками - 154 669,48 грн, суми заборгованості за штрафними санкціями - 0,00 грн, суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300,00 грн, загальна сума заборгованості становить 348 332,28 грн. У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. від 17 лютого 2021 року, в межах ВП №64558462, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належать боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, мінімальних витрат виконавчого провадження, 383 279,92 грн. Постановою приватного виконавця Фесик М.О. від 17 лютого 2021 року, в межах ВП №64558462 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] . Представник позивача зазначає, що приватний нотаріус не пересвідчився у існуванні заборгованості та її безспірності. Крім того, вчинення виконавчого напису можливе лише на нотаріально посвідчених угодах. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Личук Т.В. не отримував від стягувана первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Розрахунок заборгованості за кредитним договором за період з 05 березня 2020 року по 10 червень 2020 року, складений ТОВ «ФК «Інвест Хаус» є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувана та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог до позивача. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 08 липня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому, на думку представника позивача, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, з [PERSON] рішенням суду вже стягнуто заборгованість за цим же кредитним договором. Так, у листопаді 2015 року ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» - Стрюкової І. О., звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №189/П/74/2008-840 від 18 квітня 2008 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» №189/П/74/2008-840 від 18 квітня 2008 року в розмірі 8 706,97 доларів США, що еквівалентно становить 183 085,76 грн, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «КБ «Надра», третя особа: [PERSON] , про визнання недійсним кредитного договору відмовлено, зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «КБ «Надра», третя особа: [PERSON] , про визнання поруки припиненою задоволено, визнано припиненою поруку [PERSON] за договором «Автопакет» №189/П/74/2008-840 від 18 квітня 2008 року, укладеним між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра». Постановою апеляційного суду м. Києва від 18 січня 2018 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 року залишено без змін. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням сторін (а.с.76-79). Також ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №2475, вчиненого 08 липня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, в межах виконавчого провадження №64558462 (а.с.80-82). Того ж дня, зазначені копії ухвал суду направлені учасникам справи, відповідачу та третій особі направлено позовну заяву з додатками (а.с. 83) Копії вказаних ухвал суду позивачем [PERSON] отримано 18 червня 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 86). Третьою особою приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. копії ухвал суду у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримані не були, конверт разом з документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 17 вересня 2021 року через систему «Електронний суд» від представника ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» - Глотова О.О. надійшли додаткові пояснення у справі, які по суті є відзивом на позовну заяву, в яких представник відповідача просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі та зазначає, що 05 березня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL2N79736ПВ, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 189/П/74/2008-840 від 18 квітня 2008 року, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус». Станом на дату написання відзиву, заборгованість позивача перед ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» за Договором є непогашеною, зобов`язання по виплаті кредитних коштів не виконані та не виконуються. Доказів на погашення заборгованості позивачем не надано, так само як і не надано власний розрахунок такої заборгованості. Також, представник відповідача зазначає, що разом із заявою на вчинення виконавчого напису, яку було направлено Відповідачем приватному нотаріусу Личуку Т.В., ТОВ «ФК «Інвест Хаус» було надано приватному нотаріусу документи, які підтверджують безспірність заборгованості відповідно до Переліку, а саме: кредитний договір № 189/П/74/2008-840 від 18.04.2008 року, копію Договору відступлення прав вимоги, згідно з яким до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» перейшло право вимоги за Договором № 189/П/74/2008-840 від 18.04.2008 року, розрахунок заборгованості за Договором № 189/П/74/2008-840 від 18.04.2008 року, засвідчений стягувачем. На думку представника відповідача, приватним нотаріусом ІваноФранківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було порушено вимог чинного законодавства. Представник відповідача вважає твердження позивача про те, що нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис, оскільки нотаріусом не було перевірено безспірності заборгованості, припущеннями, які не мають належного правового обґрунтування. Крім того, представник відповідача зазначає, що норми законодавства України не містить обов`язку для нового кредитора письмово повідомляти боржника про відступлене право вимоги, а також не містить строку такого повідомлення. (а.с. 87-94). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2021 року відмовлено у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про заміну відповідача правонаступником, відмовлено у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про вступ правонаступника; залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» (а.с.158-160). Треті особи приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. та ТОВ «ФК Форт» не скористались своїм правом та не направили до суду заяв по суті справи. 10 серпня 2022 року на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» - директора Подобєдова Л.І. про визнання позову та клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані учасниками справи документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані докази та повідомлені обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї Глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Судом встановлено, що 18 квітня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» (банк), [PERSON] (позичальник) та [PERSON] (поручитель) був укладений Договір «Автопакет» №189/П/74/2008-840, згідно умов якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 21 720,79 доларів США на придбання автотранспортного засобу та витрати, пов`язані з державною реєстрацією автотранспортного засобу в МРЕВ при УДАІ УМВС України, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,25% річних, з терміном погашення до 17 квітня 2015 року (а.с. 15-20). 07 вересня 2010 року укладено додаткову угоду до вищевказаного договору. (а.с.21-30) 15 березня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» укладено Договір № CL2N79736ПВ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ КБ «Надра» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», а ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» набуло права вимоги до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору (а.с.107-110) Згідно Додатку №1 до Договору № CL2N79736ПВ про відступлення прав вимоги від 15 березня 2020 року, ПАТ КБ «Надра» відступлено право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» до боржника [PERSON] за кредитним договором №189/П/74/2008-840 від 18 квітня 2008 року та поручителя [PERSON] року (а.с. 111-136). 08 липня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2475, яким запропоновано стягнути на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» заборгованість, що виникла по Кредитному договору №189/П/74/2008-840 від 18 квітня 2008 року, Договору про відступлення прав вимоги №CL2N79736ПВ, укладеного 05 березня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» з відповідними додатками, боржником за яким є [PERSON] . Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року. Сума заборгованості складається з: суми заборгованості за кредитом - 193 362,80 грн; сума заборгованості за відсотками - 154 669,48 грн; суми заборгованості за штрафними санкціями - 0,00 грн; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 348 332,28 грн (а.с.8). Оскаржуваний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Фесик М.О., виконавче провадження №64558462. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» (Закон №3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 2 даного Переліку визначено про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 1.1., 1.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 №96/5 (далі за текстом - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пунктів 3.1. - 3.5. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172; якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку; строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Як убачається з кредитного договору №189/П/74/2008-840 від 18 квітня 2008 року та додаткової угоди №1 від 07 вересня 2010 року, банком надано позичальнику кредит в сумі 21 720,79 доларів США з терміном погашення до 17 квітня 2015 року. При цьому, з виконавчого напису від 08 липня 2020 року вбачається стягнення заборгованості за вказаним договором за період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року, що суперечить вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Разом з тим, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 травня 2017 року у справі №755/21137/15-ц позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково, ухвалено стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за Договором «Автопакет» №189/П/74/2008-840 від 18.04.2008 року в розмірі 8706,97 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 183085,76грн., що за офіційним курсом НБУ становить 152743,72 грн. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа [PERSON] про визнання поруки припиненою задоволено, ухвалено визнати припиненою поруку [PERSON] за Договором «Автопакет» №189/П/74/2008-840 від 18.04.2008 року, укладений між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра». Постановою Апеляційного суду міста Києва від 18 січня 2018 року рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 травня 2017 року залишено без змін (а.с. 32-36) Також слід зазначити, що Договір «Автопакет» №189/П/74/2008-840 від 18 квітня 2008 року, укладений між ВАТ КБ «Надра», [PERSON] , [PERSON] не посвідчений нотаріально. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 08 липня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Отже, суд бере до уваги ту обставину, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, беручи до уваги визнання відповідачем позову, вбачає визначені законом підстави для задоволення позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За змістом ст. 209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат. У заяві про визнання позову представник відповідача вказує на наявність підстав для повернення позивачу 50 відсотків судового збору. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Частиною 2 ст.279 ЦПК України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. З цього приводу слід також зазначити що у відзиві, поданому представником відповідача у вересні 2021 року, було викладено прохання відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. При цьому заява про визнання позову подана 10 серпня 2022 року, тобто після початку розгляду справи по суті. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1362,00 грн (908,00 грн (за позовною заявою) + 454,00 грн (за заявою про забезпечення позову), який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати та наводить орієнтовний розрахунок суми судових витрат, до якого входять витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Згідно зі ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Як визначено в ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання. Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно з ч. 2 вказаної вище статті порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, до позовної заяви долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Лінником Миколою Анатолійовичем, виданий адвокатським об`єднанням «Лінлекс» 31 березня 2021 року на підставі договору про надання правової допомоги №05/03/2021 від 05 березня 2021 року (а.с. 50) та свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №000853 видане [PERSON] 10 лютого 2020 року (а.с. 51). Отже матеріали справи не містять ані копії договору про надання правничої допомоги (умовами якого має бути визначений розмір гонорару адвоката) ані детального опису виконаних адвокатом робіт, акту приймання-передачі наданих адвокатом послуг, як і доказу сплати позивачем кошів за надання правничої допомоги, тому суд не вбачає визначених законом підстав для стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу. Враховуючи наведене та

Outcome: approved