Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

У грудні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі АТ КБ Приватбанк) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь борг за кредитом спадкодавця у розмірі 15346,26 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ\~Приватбанк з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписав Заяву № б/н від 08.08.2005 року з відкриттям карткового рахунку із початковим кредитним лімітом, який в подальшому збільшувався до 18\~000 грн. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Станом на дату смерті у позичальника утворилась заборгованість перед АТ КБ\~Приватбанк в розмірі 15346,26 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 15346,26 грн. Оскільки з боржником на час смерті разом постійно проживав відповідач [PERSON] , він є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , до складу якої входять також кредитні зобов`язання. 30 липня 2020 року банком була направлена претензія кредитора до Другої Криворізької державної нотаріальної контори. 04 вересня 2020 року позивачем отримано відповідь в якій вказано, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. 15 квітня 2021 року позивачем був направлений лист-претензія до відповідача, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року відкрито провадження у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Крім того, витребувано у \~Другої криворізької держаної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] та витребувано з Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] станом на дату смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 21 квітня 2022 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача до суду не з`явилась, у позові просила розглядати справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи особисто під розписку, що мається у матеріалах справи (а.с.87), а також шляхом направлення СМС-повідомлень на номер телефону власноруч вказаному ним у своїй заяві про згоду на отримання СМС інформування (а.с.88), заяв про відкладення розгляду справи або заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відзиву надано не було. Суд, відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.08.2005 року [PERSON] звернувся до АТ КБ Приватбанк та підписав заяву № б/н у якій виявив бажання отримати кредитну карту із встановленим кредитним лімітом у розмірі 2000 грн. з базовою відсотковою ставкою 3 % на місяць із розрахунку 360 днів на рік (а.с.25). Із наданої АТ КБ Приватбанк довідки вбачається, що банком було надано\~ [PERSON] наступні кредитні картки: за № [NUMBER] з терміном дії по липень 2011 року, за № [NUMBER] з терміном дії по травень 2015 року, за № [NUMBER] з терміном дії по липень 2015 року, за № [NUMBER] з терміном дії по березень 2019 року, за № [NUMBER] з терміном дії по травень 2021 року (а.с.37). Із наданої АТ КБ Приватбанк довідки також вбачається, що банком було встановлено наступні кредитні ліміти на кредитну карту, оформлену на [PERSON] , а саме: з 11.10.2005 року у розмірі 2000 грн., з 13.08.2007 року у розмірі 5500 грн., з 30.10.2008 року у розмірі 5000 грн., з 21.10.2009 року у розмірі 4380 грн., з 29.12.2009 року у розмірі 4130 грн., з 10.07.2012 року у розмірі 4600 грн., з 15.11.2012 року у розмірі 9000 грн., з 07.02.2017 року у розмірі 13000 грн., з 13.10.2017 року у розмірі 18000 грн., з 20.03.2019 року у розмірі 14770 грн., з 21.03.2019 року у розмірі 14770 грн., з 22.03.2019 року у розмірі 14770 грн., з 05.06.2019 року у розмірі 0,00 грн. (а.с.24). Договір є зобов`язанням і, відповідно, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 Цивільного кодексу України). Згідно зі\~ст.629 Цивільного кодексу України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями\~1049,\~1054 Цивільного кодексу України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч.2\~ст.1054 ЦК України). Згідно ст.ст.526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно умов договору та вимог закону. Відповідно до вимог\~статті 610 Цивільного кодексу України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, видане 09 квітня 2019 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 438 (а.с.41). Із матеріалів справи вбачається, що 30.07.2020 року за Вих.№ SAMDN21000003224200 Банком була направлена претензія кредитора до Другої криворізької державної нотаріальної контори (а.с.43). 04.09.2020 року за Вих.№ 1875/01-16 Другою криворізькою державною нотаріальною конторою на адресу позивача було направлено відповідь згідно якої спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, тому претензія повернута без розгляду (а.с.44). 15.04.2021 року за Вих.№ SAMDN21000003224200 позивачем був направлений лист-претензія до спадкоємця [PERSON] , згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, копія листа долучена до матеріалів справи (а.с.45). Статтями\~1216,\~1218 ЦК України\~передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1218 ЦК України\~встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до частини другої\~статті 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). У відповідності до ч.3\~ст.1281 ЦК України\~якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Згідно із частиною першою\~статті 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до частини першої\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з частиною першою\~ст.1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК України). Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину є його правом, а не обов`язком, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні пред`явлених до нього вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого\~статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми\~статті 1282 ЦК України\~щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. Згідно зі\~ст.1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-2962цс16. Відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу\~він не заявив про відмову від неї. Матеріали справи не містять доказів того [PERSON] , протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, заявив про відмову від прийняття спадщини. При цьому, з витребуваних судом\~відомостей відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної у міста ради встановлено, що станом на час смерті [PERSON] [INFO] з\~ним за\~однією адресою:\~ [ADDRESS] \~був зареєстрований\~також і\~відповідач [PERSON] ,\~1982\~року народження (а.с.72) На виконання ухвали суду Державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори повідомлено, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заводилась (а.с.71). Відсутність даних у нотаріальній конторі про спадкоємців та майно померлого не свідчить про те, що спадкове майно у боржника відсутнє, а відповідач спадщини не прийняв. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08.08.2005 року, укладеного між АТ Приват Банк та [PERSON] , а також виписки вбачається, що останній активно користувався кредитними коштами, починаючи з 25.12.2005 року, здійснюючи розрахунки, а також періодично сплачував заборгованість, шляхом поповнення картки (а.с.6-23). З урахуванням того, що відповідач [PERSON] станом на момент смерті позичальника був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та протягом встановленого законом строку не заявив про відмову від прийняття спадщини, відповідно до статті 1268 ЦК України\~є таким, що прийняв спадщину у встановленому законом порядку, а отже відповідно\~набув обов`язків з погашення заборгованості за кредитом після смерті [PERSON] , які не припинились на час його смерті. Визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд, враховуючи розрахунок заборгованості, вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, що залишились непогашеною станом на день смерті позичальника в розмірі 15346,26 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 15346,26 грн. На підставі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved