Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , Ратнівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ "Промінвестбанк", в якому просить визнати за ним право на земельну ділянку площею 0,25 га., кадастровий намер 0724280800:01:008:0004, що призначена для будувництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та скасувати накладений постановою про відкриття виконавчого провадження №43311001 від 15 травня 2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції Волинської області Токарським Едуардом Степановичем арешт на земельну ділянку площею 0,25 га., кадастровий намер 0724280800:01:008:0004, що призначена для будувництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] заявлений позов обґрунтовував тим, що він за нотаріально посвідченим договором купівлі продажу від 12.02.2009 року придбав у відповідача [PERSON] незавершений будівництвом житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] . В подальшому вулиця Кірова була перейменована на [ADDRESS] зі збереженням попередньої нумерації за об`єктами нерухомого майна. \~ \~ \~Накладенням арешту на земельну ділянку площею 0,25 га., кадастровий намер 0724280800:01:008:0004, що призначена для будувництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , були порушені права власності позивача на присадибну земельну ділянку. В судовому засіданні позивач [PERSON] , його представник [PERSON] позов підтримали просять його задовольнити. Відповідач Ратнівський районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) подав до суду письмове клопотання, в якому просить розглянути виниклий спір по суті без участі їхнього представника. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ "Промінвестбанк" Сушко Т.В. заперечував щодо задоволення позову [PERSON] про визнання права на земельну ділянку та знаття арешту із земельної ділянки з підстав, що нотаріально посвідчений договір купівлі продажу від 12.02.2009 року укладений між [PERSON] та [PERSON] , за яким позивач придбав у відповідача незавершений будівництвом житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] є нікчемним. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, їх представників, дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. З копії нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу незавершеного будівництвом житлового будинку від 12.02.2022 року, зареєстрованого в реєстрі за №153 встановлено, що позивач [PERSON] купив у відповідача [PERSON] незавершений будівницвом житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] . З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №480951 від 01.12.2008 року слідує, що відповідач [PERSON] , на підставі рішення Видраницької сільської ради від 19.11.1997 року №47, став власником земельної ділянки площею 0, 25 га., розташованої в [ADDRESS] , для будувництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд. Постановою про відкриття виконавчого провадження №43311001 від 15 травня 2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції Волинської області Токарським Е.С. накладено арешт на земельну ділянку площею 0,25 га., кадастровий намер 0724280800:01:008:0004, що призначена для будувництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на виконання наказу господарсьеого суду Волинської області від 05.10.2009 року №5/107-1 про стягнення з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь ПАТ "Промінвестбанк" боргу у сумі 830774 грн 42 коп. та судових витрат в сумі 8622 грн. 74 коп. У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до ст.ст.6,\~56,\~67\~Земельного кодексу\~України 1990\~року чинного\~на час\~передачі відповідачу\~земельної ділянки\~у власність,\~ громадяни\~ України\~мають \~право \~на \~одержання \~у \~власність земельних\~ділянок для ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність, у розмірі не більше 0,6 гектара. Громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель (присадибна ділянка), розмір яких повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара. Згідно із Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №15-92 \~"Про\~ приватизацію\~земельних \~ділянок"\~сільським,\~ селищним,\~ міським\~ Радам\~ народних\~ депутатів\~було доручено\~забезпечити \~передачу \~протягом \~1993\~року \~громадянам \~України \~у приватну\~власність земельних\~ ділянок,\~ наданих\~ їм\~ для\~ \~ведення \~особистого підсобного\~господарства,\~будівництва \~і \~обслуговування жилого\~будинку \~і \~господарських \~будівель \~(присадибна\~ ділянка),\~садівництва,\~ дачного\~ і\~ гаражного\~ будівництва,\~ у\~ межах\~ норм,\~установлених Земельним\~кодексом України. Відповідно до п.3 цього Декрету право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Відповідно Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.02.1993 №10, у приватну власність, згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року N15-92 \~"Про\~ приватизацію\~земельних \~ділянок",\~ громадянам\~ України\~ передаються\~ безплатно\~земельні ділянки,\~надані \~їм \~для \~ведення \~особистого \~підсобного господарства,\~будівництва і\~ обслуговування\~ житлового\~ будинку\~ і\~господарських \~ будівель\~(присадибна\~ \~ділянка),\~ садівництва,\~індивідуального дачного\~і гаражного\~будівництва. Передача \~у приватну\~власність земельних\~ділянок,\~ що\~були раніше\~надані громадянам,\~провадиться відповідними\~Радами народних\~депутатів за\~місцем розташування\~цих ділянок. Право\~приватної \~власності \~громадян на\~ земельні\~ ділянки,\~ передані\~ їм\~ для\~ вищезазначених\~цілей,\~посвідчується \~відповідною \~Радою \~народних \~депутатів,\~ \~про \~ що\~робиться запис\~у земельно-обліковому\~документі -\~Книзі \~реєстрації громадян,\~яким безплатно\~передано \~земельні \~ділянки \~у \~приватну власність. Після встановлення меж земельних ділянок, що передаються у приватну власність, громадяни одержують Державний акт на право приватної власності на землю, який видається і реєструється відповідною Радою народних депутатів. Згідно із п.18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7 (п.18-2) земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку й господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, садівництва, дачного і гаражного будівництва є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку в земельному фонді. Відповідно до\~статті 61 СК України\~в редакції\~ на\~час отримання\~відповідачем [PERSON] \~державного акта\~а право\~власності на\~земельну ділянку\~серія ЯБ\~№480951\~від 01.12.2008\~року,\~ не\~належать до\~об`єктів\~права спільної\~сумісної власності\~приватизованої одним\~із подружжя\~земельної ділянки. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя" від 11 січня 2011 року\~статтю 61 СК України\~доповнено частиною п`ятою такого змісту: об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Вказана норма набула чинності з 08 лютого 2011 року, однак була виключена на підставі\~Закону України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка" N 4766 від 17 травня 2012 року, який набрав чинності 13 червня 2012 року. Натомість\~статтю 57 СК України\~доповнено пунктом 5 частини першої, згідно з яким особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації. Із урахуванням вказаних змін до\~СК України\~правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. При цьому, тільки в період часу з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя; до 08 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду. Відповідну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 в справі №626/4/17. Аналогічні правові висновки зроблено Верховним Судом у постановах від 20.06.2018 в справі №1311/832/12, від 12.11.2018 в справі №753/6139/14-ц, від 12.06.2019 в справі №409/1959/15-ц. Таким чином, набута 01.12.2009 року [PERSON] у власність земельна ділянка, внаслідок безоплатної передачі, шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. Отже, перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на земельну ділянку, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, яка необхідна для його обслуговування (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16). Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. Особи, які набули права власності на будівлю чи споруду стають власниками чи користувачами земельної ділянки, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Позивач [PERSON] ,\~придбавши за\~нотаріально посвідченим\~договором купівлі\~продажу незавершений\~будівницвом житловий\~будинок,\~що знаходиться\~по [ADDRESS] ,\~в даний\~час \~ [ADDRESS] (а.с.24)\~набув право\~власності на земельну ділянку площею 0,25 га., кадастровий намер 0724280800:01:008:0004, що призначена для будувництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . А тому, позовна вимога [PERSON] про визнання за ним права на земельну ділянку площею 0,25 га., кадастровий номер 0724280800:01:008:0004, що призначена для будувництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підлягає залишенню без задоволення. Оскільки він є власником вказаної присадибної земельної ділянки, у зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно, що розташоване на цій земельній ділянці. Згідно частин 1, 2 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Позовну вимогу [PERSON] про скасування накладеного постановою про відкриття виконавчого провадження №43311001 від 15 травня 2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції Волинської області Токарським Е.С. арешту на земельну ділянку площею 0,25 га., кадастровий намер 0724280800:01:008:0004, що призначена для будувництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , слід задовольнити. Понесені позивачем [PERSON] судові витрати у справі, пов`язані із сплатою державного мита в дохід держави при подачі позову в суд, на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненнгю з відповідача [PERSON] на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 501 грн. 20 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial