Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати виконавчий напис №72508 виданий 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» заборгованість в розмірі 7985,30 грн. таким, що не підлягає виконанню та стягнути витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що довідалася із застосунку «Дія» про відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №72508 виданого 11.06.2021приватним нотаріусом Грисюк О.В. про підстави вчинення виконавчого напису нічого не було відомо. Про наявність існування заборгованості позивач не отримувала жодних документів, вимог відповідача, будь-яких договорів займу чи інших договірних або деліктних відносин між нею-позивачем та відповідачем не існує. Після з`ясування підстав вчинення виконавчого напису з АСВП роздруковано копію кредитного договору заборгованість за яким стягнута оспорюваним виконавчим написом нотаріуса Грисюк О.В. ат спірний виконавчий напис. Зазначає, що виконавчий напис вчинено в порушення вимог Закону України «Про нотаріат». Заборгованість вказана у виконавчому написі є спірною так як вона - позивач не отримувала від відповідача вимоги про погашення заборгованості, кредитних договорів не укладала. Кредитний договір по якому вчинено напис не був нотаріально посвідчений, не входить до переліку документів за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку виконавчий напис вчинено поза межами строків позовної давності, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року в порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису. Ухвалою суду від 14 березня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в спрощеному провадженні з викликом сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача [PERSON] подала заяву з проханням розглядати справу у їхньої відсутності. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, представника в суд не направив, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутність належним чином повідомлених сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис №72508 від 11.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФОРВАРД ФІНАНСІВ» заборгованості в розмірі 7335,30 грн. за Кредитним договором № 763/507С від 10 квітня 2007 року, укладеним з ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 306 від 12.11.2018 , потім право вимоги перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами ВФ/01 від 08.04.2021, а потім право вимоги перейшло до ТОВ «Центр фінансового лізингу» на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 20-04/21 від 20 квітня 2021 року та до ТОВ «Форвард Фінансів» на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 02-06/21 від 02 червня 2021 року. Стягнення заборгованості проведено за період з 10.04.2007 по 07.06.2021. Сума заборгованості становить 7335 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 2236,65 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам - 78,07 грн. та строкової заборгованості по неспаленим відсоткам за користування кредитом - 5020,58 грн. За вчинення виконавчого напису - 650 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 7985,30 грн. В обґрунтування вчинення вказаного виконавчого напису приватний нотаріус послалась на ст.ст 87-91 Закону України «Про нотаріат» та та пункт 2 Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підстави виконавчих написів нотаріусів, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Позивачем суду надано копію кредитного договору №763/507С від 10/04/07 укладеного [PERSON] з АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» 10 квітня 2007 року. Відомості щодо нотаріального посвідчення кредитного договору від 10.04.2007 відсутні. Відповідно до п.1.1 договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 5860 грн. строком на 24 місяці з 10 квітня 2007 р. до 09 квітня 2009 р. з виплатою 31% річних. Відповідно до п.4.1. договору Кушнір зобов`язалась повернути кредит у строк не пізніше 09 квітня 2009 року згідно рафіка погашення (Додаток№1). На виконання вказаного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. постановою від 17.12.2021 відкрив виконавче провадження № 67939369, та постановою від 28.12.2021 звернув стягнення на заробітну плату [PERSON] за місцем роботи - КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР». Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»), Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься в Главі 14 Закону та Главі 16 розділу II Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - «Перелік»), Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: -якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вирішуючи спір суд виходить з того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення заборгованості за кредитним договором документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. В оспорюваному виконавчому написі №72508 від 11.06.2021 приватний нотаріус посилався на пункт 2 Переліку. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині пункту 2 щодо доповнення Переліку новим розділом про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Відтак норма п.2 Переліку на яку посилався у виконавчому написі приватний нотаріус, застосуванню не підлягає, оскільки була визнана незаконною та нечинною. Тобто, на сьогоднішній день, як і на день вчинення оспорюваного виконавчого напису - 11.06.2021 редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ПК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що кредитний договір, укладений між позивачем та відповідачем, нотаріально посвідчений не був. Строк кредитування визначений не пізніше 09.04.2009, а відсотки за користування кредитом у виконавчому написі в сумі 5020,58 грн. розраховані за період з 10.04.2007 по 07.06.2021. Розрахунку заборгованості позивача на вказану у виконавчому написі сумі та періоді за всіма її складовими приватному нотаріусу надано не було, як не було надано такого розрахунку і суду. Заборгованість позивача визначена без підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором №763/507/С ВІД 10/04/07 станом на час переходу права вимоги. Перехід права вимоги та розмір вимог кожного нового кредитора та з рештою відповідача не підтверджено. Крім того, суду не надано доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості із відміткою поштового відділення про вручення чи неможливість вручення боржнику такої вимоги. За таких обставин заборгованість позивача зазначена у виконавчому написі нотаріуса, не може бути визнана безспірною та такою, що стягнута в межах визначених законом строків, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника а також стягнутою протягом 3 років з дня виникнення права вимоги. Зазначений висновок, щодо безспірності заборгованості викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Суд бере до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 21 вересня 2021 у справі № 910/10374/17, оскільки спірні правовідносини та правовідносини, які були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, хоча і стосуються інших сторін, проте за характером є тотожними. За приписами ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що даних щодо наявності безспірної заборгованості позивача, стягнення заборгованості в межах 3 років з дня виникнення права вимоги та доказів вручення позивачу вимоги про усунення порушень та сплату заборгованості приватному нотаріусу не було надано, а тому правові підстави для вчинення вказаного виконавчого напису у приватного нотаріуса були відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений з урахуванням заяви про забезпечення позову судовий збір в розмірі 1488,60 грн.

Outcome: approved