Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 13.08.2021 ТОВ «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № RF2r-63569 від 20.06.2017 в розмірі 82126,68 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2270 грн., оскільки останній не виконує умови договору. Вказує, що між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №RF2r-63569 від 20.06.2017. Відповідно до п.1, 2 кредитного договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 10000,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, зі строком користування кредитом до 01.03.2022. Позичальник зобов`язався сплачувати платежі за кредитом щомісячно в термін з 25 по 01 числа кожного місяця включно, згідно графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору). Погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється у черговості визначеній п. 6.6 договору. Згідно п.4.6, загальна вартість кредиту становить 267 165,89 грн. Банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором надавши кредитні кошти, а відповідач не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої визначений первісним кредитором ПАТ «Кредобанк» станом на 20.06.2019 становить 77342,69 грн., що складається з: 63332,97 грн. - суми основного боргу, 14009,72 грн. - сума нарахованих процентів за користування кредитом. 20.06.2019 між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №06/19-2, відповідного до якого право грошової вимоги за кредитним договором № RF2r-63569 від 20.06.2017 укладеним між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК Довіра та гарантія». 26.06.2019 позичальник сплатив платіж в сумі 23202,61 грн., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № RF2r-63569 від 20.06.2017 на рахунок нового кредитора. Далі, за даним кредитним договором, оплат не надходило. Враховуючи, що відповідач не виконує зобов`язання належним чином та у встановлені кредитним договором строки, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за кредитним договором в розмірі 82126,68 грн., що складається з: 54140,08 грн. - основний борг; 19676,47 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання; 5359,87 грн. - інфляційних збитків; 2950,26 грн. - 3% річних. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 2270 грн. судового збору. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання представник позивача Шурова М.П. не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за відсутністю їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги визнає частково, а саме суму заборгованості по тілу кредиту 54140,08 грн. та пеню в розмірі 8121,01 грн., всього 62261,09 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна І.Б. від 19.07.2021 справу за позовною заявою ТОВ «Довіра та Гарантія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 13.08.2021 цивільну справу №212/4912/21 було розподілено для розгляду судді Камбул М.О. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 10-00 год. 13.10.2021, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13.10.2021 справу знято з розгляду до 09-15 год. 17.11.2021, у зв`язку з зайнятістю судді в іншому процесі. 17.11.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 09-15 год. 06.01.2022, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Ухвалою суду від 06.01.2022 відкладено розгляд справи на 11-00 год. 17.02.2022, за клопотанням відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із зверненням за правовою допомогою. 17.02.2022 справу знято з розгляду до 11-00 год. 28.03.2022, у зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні 215/3944/19. 28.03.2022 справу знято з розгляду до 09-45 год. 29.04.2022, у зв`язку з відпусткою судді. 29.04.2022 справу знято з розгляду до 09-30 год. 17.06.2022, на підставі рішення зборів суддів від 02.03.2022 щодо роботи суду в умовах воєнного стану. 17.06.2022 справу знято з розгляду до 11-00 год. 03.08.2022, у зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 20.06.2017 між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № RF2r-63569, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 100 000,00 грн. на поточні потреби, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок на строк 60 місяців, дата повного погашення кредиту 17.06.2022, загальна вартість кредиту для позичальника становить 267165,89 грн., розмір річної процентної ставки 60,07 % (а.с. 3-5). Відповідно до п.6.2 Договору, позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 4452 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладання кредитного договору. У пункті 7.1 вказаного Договору зазначено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Банк за умовами даного Договору має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за кредитним договором (повністю або частково), що передбачено п. 10.3.2 Договору. 20.06.2019 між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №06/19-2 із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ПАТ «Кредобанк» відступає (передає у власність) ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права вимоги в повному обсязі за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуває (приймає у власність) від ПАТ «Кредобанк» права вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (надає фінансування) ПАТ «Кредобанк» (а.с.8-13). Згідно витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №06/19-2 із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 20.06.2019, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № RF2r-63569 від 20.06.2017 в сумі 77342,69 грн., яка складається із: суми основного боргу в розмірі 63332,97 грн.; суми процентів за користування кредитом в розмірі 14009,72 грн. (а.с.14). Відповідно до п.1.1 до Договору факторингу №06/19-2, «Права Вимоги» означає повний обсяг пов`язаних із кредитуванням прав грошової вимоги Клієнта до Позичальників за Кредитними договорами, всіх пов`язаних з такими правами грошової вимоги прав Клієнта щодо Позичальників за Кредитними договорами, які (всі такі права) наявні на 19 червня 2019 року, а також які (всі такі права) виникнуть у майбутньому, включаючи, але не обмежуючись щодо сум кредитів, процентів за користування кредитами, комісій, плат, неустойок (штрафів, пені) та інших платежів, що підлягають сплаті у відповідності до умов Кредитних Договорів; а «Портфель Заборгованостей» означає сукупність усіх невиконаних (непогашених, несплачених) на 19 червня 2019 року всіма Позичальниками грошових зобов`язань перед Клієнтом, пов`язаних з кредитуванням і розрахованих відповідно до умов Кредитних договорів. Згідно довідки б/н від 20.04.2021, 26.06.2019 по кредитному договору № RF2r-63569 від 20.06.2017 було сплачено на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в рахунок погашення заборгованості за кредитом кошти у розмірі 23202,61 грн. (а.с. 19). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Так, судом встановлено, що 20.06.2017 між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № RF2r-63569, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 100 000,00 грн. на поточні потреби, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок на строк 60 місяців, дата повного погашення кредиту 17.06.2022, загальна вартість кредиту для позичальника становить 267165,89 грн., розмір річної процентної ставки 60,07 % (а.с. 3-6). Банк за умовами даного Договору має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за кредитним договором (повністю або частково), що зазначено у пункті 10.3.2 Договору. 20.06.2019 між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №06/19-2 із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ПАТ «Кредобанк» відступає (передає у власність) ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права вимоги в повному обсязі за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуває (приймає у власність) від ПАТ «Кредобанк» права вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (надає фінансування) ПАТ «Кредобанк» (а.с.8-13). Згідно витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №06/19-2 із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 20.06.2019, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № RF2r-63569 від 20.06.2017 в сумі 77342,69 грн., яка складається із: суми основного боргу в розмірі 63332,97 грн.; суми процентів за користування кредитом в розмірі 14009,72 грн. (а.с.14). Таким чином, позивач, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», набуло право грошової вимоги за кредитним договором № RF2r-63569 від 20.06.2017, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Кредобанк», зі всіма його умовами, включаючи нарахування пені за порушення умов виконання зобов`язання за даним кредитним договором. Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України, зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.2.1.6 Договору факторингу №06/19-2 із відступленням права грошової вимоги за кредитними договорами від 20.06.2019 не вимагається отримання згод Позичальників для відступлення (передачі) Прав Вимоги будь-якій третій особі, зокрема, Фактору (а.с. 9). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Згідно довідки б/н від 20.04.2021, 26.06.2019 по кредитному договору № RF2r-63569 від 20.06.2017 було сплачено на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в рахунок погашення заборгованості за кредитом кошти у розмірі 23202,61 грн. (а.с. 19). Таким чином, [PERSON] умови кредитного договору №-63569 від 20.06.2017 належним чином не виконав, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість, яка відповідно до витягу з додатку №1до Договору факторингу № 06/19-2 становить 77342,69 грн., та враховуючи кошти, які сплачені відповідачем в рахунок погашення кредиту в розмірі 23202,61 грн., суд вважає необхідним стягнути суму основного боргу в розмірі 54140,08 грн. При визначенні розміру інфляційних витрат та трьох відсотків річних, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом вказаної норми нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Станом на момент переходу права вимоги від ПАТ «Кредобанк» до ТОВ «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» (укладення Договору факторингу №06/19-2 із відступленням права грошової вимоги за кредитними договорами від 20.06.2019) відповідач мав заборгованість за кредитним договором, але строк дії договору закінчився тільки 17.06.2022, а арзмвач звернувся до суду 08.06.2021, тобто тобто розрахував індекс інфляції та 3 % річних до закінчення дії договору, тому вимога про стягнення з відповідача інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних, передбачених статтею 625 ЦК України за період з 26.06.2019 по 19.04.2021 задоволенню не підлягає. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення із [PERSON] пені за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 19676,47 грн., суд дійшов висновку про часткове задоволення вказаної вимоги з огляду на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Частинами 1 та 2 ст. 551 ЦК України передбачено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Так, у п.7.1 Кредитного договору № RF2r-63569 від 20.06.2017, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Кредобанк», сторони домовились, що розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Оскільки загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 54140,08 грн., тобто розмір пені не повинен перевищувати 8121,01 грн. (54140,08 грн. х 0,15%), тому суд вважає, що відсутні підстави для стягнення пені у розмірі, визначеному позивачем, а саме 19676,47 грн. Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав, в строки, передбачені Кредитним договором, кредит та відсотки за його користування не сплатив, чим порушив вимоги Кредитного договору, тому суд вважає необхідним позов задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заборгованість за Кредитним договором № RF2r-63569 від 20.06.2017 всього в сумі 62261,09 грн. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, а саме 2270 грн. судового збору, а.с. 30, 31, сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 526, 549, 551, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial