Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-28 00:00:00

20 серпня 2018 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,\~ який діє в своїх інтересах а в інтересах неповнолітньої [PERSON] , третя особа: Служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про розірвання договору найму жилого приміщення та виселення з жилого приміщення. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] . 12.12.2017 року [PERSON] як наймодавець та відповідач [PERSON] як наймач уклали договір найму житла, згідно з яким [PERSON] надав у безстрокове користування житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , наймачу [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , неповнолітній [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з п. 2.5 договору найму вказані в ньому члени сім`ї наймача користуються нарівні з наймачем усіма правами та несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із цього договору. Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 договору найму за користування житловим приміщенням з наймодавця щомісяця справляється плата. Розмір плати за користування житловим приміщенням на перший місяць становить 1500,00 грн. без ПДВ, а за кожен наступний місяць користування житловим приміщенням визначається шляхом множення розміру плати за попередній місяць на офіційно визначений індекс інфляції (індекс споживчих цін) у попередньому місяці. Згідно з п. 4.5 договору найму плата за користування житловим приміщенням вноситься не пізніше 25 числа наступного календарного місяця. Проте відповідачі так і не почали сплачувати за користування квартирою на підставі укладеного договору найму. Станом на день звернення із позовом заборгованість відповідачів перед позивачем за період з грудня 2017 року по червень 2018 року склала 10\~276,13 грн. На підставі викладеного позивач просив розірвати договір найму житлового приміщення та виселити відповідачів з квартири, витрати покласти на відповідачів. Ухвалою суду від 31 серпня 2018 року у справі було відкрито загальне позовне провадження, встановлено сторонам строк для подання до суду заяв по суті спору, а також строк на подання зустрічного позову. 04 лютого 2019 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача із зустрічним позовом про визнання договору позики та договору іпотеки недійсними внаслідок їх вчинення під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних умовах, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Зустрічний позов обґрунтований наступним. На початку лютого 2019 позивач за зустрічним позовом дізнався, що квартира за адресою: [ADDRESS] , стала належить [PERSON] . У травні 2015 року [PERSON] звертався до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] і до третіх осіб вказаних у цьому позові про стягнення заборгованості, але позов був залишено без розгляду. Мати позивача за зустрічним позовом - [PERSON] , є матір`ю трьох повнолітніх дітей, двоє з яких є інвалідами II групи: син [PERSON] , 1974 року народження - внаслідок епілепсії; дочка [PERSON] , 1979 року народження внаслідок дистонатії нижніх кінцівок. Упродовж тривалого періоду сім`я жила з позивача за зустрічним позовом та його матері періодичних (несистематичних) заробітків. У 2012-2014 роках матеріальне становище сім`ї, внаслідок погіршення загальної економічної ситуації в країні, а також ряду сімейних проблем, теж суттєво погіршилось. У 2013 році мати перенесла захворювання пневмонією, плевритом та супутніми хворобами, у жовтні-листопаді того ж року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в пульманологічному відділенні 9 міської клінічної лікарні. Для лікування та реабілітації матері, позивачу та матері довелося позичати грошові кошти у рідних знайомих та друзів. Так зокрема, мати позичила у [PERSON] -- 27000 грн., а у [PERSON] - 3000 доларів США. У грудні 2013 року позивач за зустрічним позовом одружився з [PERSON] . Для організації весілля довелося позичати гроші. У червні 2014 року в позивача народилося дочка [PERSON] , що також потребувало суттєвих фінансових витрат Як наслідок, навесні 2014 року сім`я перебувала у вкрай тяжкому фінансовому становищі. Декілька банків, до яких вони зверталися за наданням кредиту, але також було відмовлено. Після цього мати побачила оголошення Кредитного брокерського агентства «Era finance», яке пропонувало кредити до 300000 грн. у готівковій формі. При особистій зустрічі мати з представником агентства [PERSON] їй було пояснено, що кредити оформлюються через нотаріуса і тільки з умовою застави квартири. 23 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму - 94500 (дев`яносто чотири тисячі п`ятсот) гривень, хоча, фактично отримала готівкою 80 000 гривень. З метою забезпечення позики у той же день між позивачем за зустрічним позовом, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] було укладено іпотечний договір - передано в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Вказані договори були засвідчені приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. Таким чином, вважає, що Договір позики та Договір іпотеки були укладені позивачем за зустрічним позовом під впливом вкрай тяжких обставин і мають бути визнані недійсними. Про те, що договір позики і договір іпотеки були укладені позивачем за зустрічним позовом та матір`ю на вкрай невигідних умовах, свідчить та обставина, що строк виконання зобов`язання обумовлений моментом вимоги, а за несвоєчасне виконання зобов`язання договором передбачений непомірно високий штраф - 100% від суми позики. За несвоєчасне виконання зобов`язання передбачено право позикодавця звернути стягнення на предмет іпотеки належну позивачу за зустрічним позовом та третім особам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартиру, вартість якої як мінімум, утричі перевищує суму позики. Третя особа за цим зустрічним позовом брат позивача [PERSON] є інвалідом II групи з діагнозом «Помірно виражена деменція внаслідок епілепсії з рідким генералізованними нападами». У момент укладання договору іпотеки [PERSON] не розумів значення і наслідки своїх дій. Він не усвідомлював, що може втратити єдине для нього інваліда-епілептика місце проживання та свою єдину власність. Позивач просить\~визнати договір\~позики,\~укладений 23\~травня 2014\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~та Договір\~іпотеки,\~укладений 23\~травня 2014\~року між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Запорізького\~міського нотаріального\~округу Кукурудз\~Т.Ю.,\~недійсними внаслідок\~їх вчинення\~під впливом\~тяжкої обставини\~і на\~вкрай невигідних\~умовах;\~скасувати державну\~реєстрацію права\~власності [PERSON] \~на квартиру\~ [ADDRESS] ,\~проведену на\~підставі іпотечного\~від 23.05.2014\~року,\~виданого Кукурудз\~Т.Ю.\~приватним нотаріусом\~Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області та повернути право власності на квартиру [ADDRESS] у первісний стан. [PERSON] помер [INFO] . Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 25 березня 2019 р., виданим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., зареєстрованим в реєстрі за №1728, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , яке складається з квартири [ADDRESS] , є його дочка [PERSON] . Ухвалою суду від 13 травня 2019 р. у справі було замінено позивача [PERSON] на його правонаступницю - [PERSON] . Ухвалою суду від 13 січня 2020 р. у справі було замінено третю особу Службу (управління) у справах дітей Запорізької міської ради на Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування. Ухвалою суду від 25.01.2022 року первісна позовна заява в частині вимог до [PERSON] залишено без розгляду. Позивач та представник позивача за первісним позовом в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Від представника позивача надійшла заява щодо слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Від представника відповідача надійшла заява щодо слухання справи за його відсутності. Просив відмовити в задоволенні вимог первісного позову та задовольнити зустрічний позов. Представник третьої особи - районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. 12.12.2017 р. [PERSON] з однієї сторони (як наймодавець) та відповідач [PERSON] , - з іншої сторони (як наймач), уклали договір найму житла, згідно з яким [PERSON] надав у безстрокове користування житло: житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , наймачу [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , неповнолітній [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] [PERSON] є інвалідом 2-ї групи. [PERSON] , є інвалідом 2-ї групи. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Запорізьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, актовий запис №5755. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 25 березня 2019 р., виданим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., зареєстрованим в реєстрі за №1728, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , яке складається з квартири [ADDRESS] , є його дочка [PERSON] . Згідно з п. 2.5 договору найму члени сім`ї наймача, що зазначені в п. 1.1 цього договору, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з цього договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із цього договору. Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 договору найму за користування житловим приміщенням з наймодавця щомісяця справляється плата. Розмір плати за користування житловим приміщенням на перший місяць становить 1500,00 грн. без ПДВ. Розмір плати за кожен наступний місяць користування житловим приміщенням визначається шляхом множення розміру плати за попередній місяць на офіційно визначений індекс інфляції (індекс споживчих цін) у попередньому місяці. За неповний календарний місяць користування розмір плати визначається пропорційно до кількості днів фактичного користування житловим приміщенням впродовж такого календарного місяця. Згідно з п. 4.5 договору найму плата за користування житловим приміщенням вноситься не пізніше 25 числа наступного календарного місяця. Згідно з п. 4.6 договору найму плата за користування житловим приміщенням та плата за комунальні послуги вносяться наймачем по день фактичного повернення житлового приміщення. Відповідачами не надано доказів внесення орендної плати за користування квартирою на підставі укладеного договору найму. Станом на день звернення із позовом заборгованість відповідачів перед позивачем за період з грудня 2017 року по червень 2018 року склала 10\~276,13 грн.\~ 23 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму - 94500 (дев`яносто чотири тисячі п`ятсот) гривень, хоча, фактично отримала готівкою 80 000 гривень. З метою забезпечення позики у той же день між позивачем за зустрічним позовом, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] було укладено іпотечний договір - передано в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Вказані договори були засвідчені приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. Щодо позовної вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який діє в своїх інтересах а в інтересах неповнолітньої [PERSON] , третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, про розірвання договору найму жилого приміщення та виселення з жилого приміщення. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. (ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України). За змістом положень ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадку і порядку, встановлених законом. ( ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України) За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України). Відповідно частини першої до ст. 810 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла укладається у письмові формі (ч. 1 ст. 811 ЦК України) та на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 821 ЦК України). Предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина (ч. 1 ст. 812 ЦК України). Договір найму (оренди) житла належить до двосторонніх правочинів, тому він має відповідати умовам дійсності правочинів і договорів, а саме положенням ст. ст. 202, 203 та глави 52 ЦК України. До істотних умов договору належать умови про предмет договору, дані про осіб, які проживатимуть разом із наймачем, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Сторонами договору найму житла є наймодавець - особа, яка є власником житла, і наймач - особа, якій передається житло в користування. Якщо власниками житла є кілька осіб, вони можуть бути наймодавцями у договорі. Стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов`язань та закріплює основний принцип виконання зобов`язань - принцип належного виконання, що стосується як суб`єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання (статті 527 -545 ЦК України). За змістом статті 526 ЦК України належне виконання зобов`язання - це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Як визначено ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначена обов`язковість договору для виконання сторонами. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 782 ЦК України встановлено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. При цьому пунктом 1 ч. 2 ст. 825 ЦК України визначено, що договір найму житла може бути розірвано за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами (частини перша, друга та третя\~статті 202 ЦК України). Правочин є найбільш поширеним юридичним фактом, за допомогою якого набуваються, змінюються, або припиняються права та обов`язки учасників цивільних правовідносин. До односторонніх правочинів, зокрема, належить: видача довіреності, відмова від права власності, складання заповіту, публічна обіцянка винагороди, прийняття спадщини, згода іншого співвласника на розпорядження спільним майном, одностороння відмова від договору. При вчиненні одностороннього правочину воля виражається (виходить) однією стороною. Разом з тим така сторона може бути представлена декількома особами, прикладом чого може бути видання довіреності двома і більше особами, спільний заповіт подружжя тощо. Результат аналізу розуміння як правочину, так і одностороннього правочину свідчить, що односторонні правочини: є вольовими діями суб`єкта; вчиняються суб`єктами для здійснення своїх цивільних прав і виконання обов`язків; спрямовані на настання правових наслідків (набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків). Залежно від сприйняття волі сторони одностороннього правочину такі правочини поділяються на: суто односторонні - не адресовані нікому та без потреби в прийнятті їх іншою (іншими) особою. До них, зокрема, належить відмова від права власності, відмова від спадщини, прийняття спадщини; такі, що розраховані на їх сприйняття іншими особами, до яких можливо віднести, зокрема, оголошення конкурсу, публічну обіцянку винагороди, відмову від спадщини на користь іншої особи, видачу довіреності, видачу векселя, розміщення цінних паперів, односторонню відмову від договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина третя\~статті 651 ЦК України). Судом досліджено акт обстеження умов проживання від 01.06.2020 р., складений комісією у складі головного спеціаліста відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Бабки А.О., начальника відділу адміністративно-правової роботи РА ЗМР по Дніпровському району Доніної Н.О., яким встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , не проживає за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що малолітня [PERSON] на час розгляду справи фактично не проживає у квартирі, Районною адміністрацією ЗМР по Дніпровському району не вбачається за можливе надати висновок про доцільність виселення/не виселення дитини з квартири. Таким чином, встановивши відсутність з боку відповідачів внесення на користь позивача плати за житло за понад шість місяців, суд знаходить обґрунтованими позовні вимоги в частині розірвання договору найму жилого приміщення. За правилами пункту 1 частини другої статті\~825, статті\~826 ЦК України\~договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази. У разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. З огляду на викладене суд вважає за можливе задовольнити первісні позовні вимоги. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання договору позики та договору іпотеки недійсними внаслідок їх вчинення під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних умовах, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статей\~16,\~203,\~215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину. Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. За змістом частини першої\~статті 233 ЦК\~України\~правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить скасувати договір позики від 23 травня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Таким чином [PERSON] ,\~не являючись\~стороною вказаного\~правочину, є неналежним позивачем у позові про визнання\~договору позики\~недійсним і\~з цих підстав в цій частині позовних вимог слід відмовити. За змістом\~статті 233 ЦК України\~для визнання правочину недійсним необхідно встановити наявність двох підстав: тяжких обставин та вкрай невигідних умов вчинення правочину. Для того щоб правочин було визнано недійсним з підстав, передбачених\~статтею 233 ЦК України, позивачу у сукупності необхідно довести наявність таких підстав: 1) наявність в особи, що вчиняє правочин, тяжких обставин: хвороба, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини; 2) правочин повинен бути вчинений саме для усунення та/або зменшення тяжких обставин; 3) правочин повинен бути вчинений особою добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки; 4) особа повинна усвідомлювати свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини. Крім того, необхідним критерієм для визнання правочину недійсним з передбачених вище підстав, є доведення у судовому засіданні нерозривного причинно-наслідкового зв`язку між тяжкими обставинами та вчиненням спірного правочину, який вчиняється виключно для усунення та/або зменшення тяжких обставин, тобто основний акцент необхідно зробити на об`єктивній та суб`єктивній стороні. По-перше, ці невигідні умови безпосередньо мають бути пов`язані з обставинами вчинення правочину. Тобто внаслідок вчинення такого правочину особа отримує можливість вирішити ту проблему (усунути тяжку обставину), яка змусила її це зробити. По-друге, умови правочину повинні бути не просто невигідними, а вкрай невигідними. Тобто такі умови мають бути явно кабальними для особи. По-третє, хоча\~ЦК України\~і не встановлює, чого саме мають стосуватися умови правочину, однак з аналізу цієї норми випливає, що це насамперед ціна або інші обтяжливі для особи обов`язки. Для доведення вкрай невигідних умов вчинення правочину особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Тяжка обставина є оціночною категорією і має визнаватися судом з урахуванням всіх обставин справи. Доводи позивача за зустрічним позовом щодо вкрай невигідних умов (строк виконання зобов`язання, розмір штрафу) стосуються умов договору позики, а не іпотеки. Позивачем за зустрічним позовом не доведено, що оспорюваний договір іпотеки було укладено під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних для позивача умовах та що його волевиявлення не відповідало внутрішній волі й не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, обумовлених оспореним договором. Суд не може визнати тяжкою обставиною, що вплинула на укладення договору іпотеки, наявність хвороби в [PERSON] , оскільки в судовому засіданні не було доведено, що грошові кошти, отримані від договору позики, яка забезпечувалась іпотекою, були витрачені саме на лікування. Також суд не може погодитись з доводами позивача за зустрічним позовом про те, що договір іпотеки має бути визнаний недійсним, оскільки [PERSON] не розумів значення і наслідки своїх дій. [PERSON] є повнолітнім та в суду відсутні відомості щодо обмеження його дієздатності, в зв`язку із чим він має право самостійно або через представника здійснювати захист своїх порушених прав у суді шляхом подання відповідного позову та доведення вказаних обставин. За вказаних обставин зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] , [PERSON] підлягають звільненню від оплати судового збору, оскільки є інвалідами 2ї групи. На підставі викладеного,

Outcome: approved