Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі по тексту - відповідач), треті особи: треті особи: Приватний виконавець Телявський Анатолій Миколайович, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович про стягнення безпідставно набутих коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 14.05.2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1036 від 24.06.2020, вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. Водночас в рамках виконавчого провадження № 62465587, відкритого на підставі зазначеного вище виконавчого напису, з позивача на користь відповідача приватним виконавцем було безпідставно стягнуто за період з 30.06.2017 року по 04.05.2020 року грошові кошти у розмірі 52380,00 грн. Оскільки правова підстава, на якій відповідач набув грошові кошти, відпала, то грошові кошти підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України. При цьому, відповідач у добровільному порядку вказані кошти не повертає. Постановою від 06.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем закінчено виконавче провадження у зв`язку з прийняттям рішення Шевченківським районним судом міста Києва від 14.05.2021. Згiдно Протоколу №503188 були проведенi електроннi торги вiд 22.09.2020 р. державним підприємством «СЕТАМ» щодо транспортного засобу Dacia Logan 901L, випуску 2007 року, колiр сiрий, тип транспортного засобу легковий седан, номер кузова [NUMBER] номер державноi реестрацii [NUMBER] , як арештованоrо майна, яке було реалiзовано переможцю торгiв [PERSON] за сумою 39 900, 94 грн. Вiдповiдно до Розпорядження №62465587 вiд 13.10.2020 року грошова сума визначена для перерахування ТОВ «Вердикт Капiтал» складає 33483, 58 грн., які i були перераховані останньому 13.10.2020 року згiдно платiжного доручення № 1573. Ухвалою від 20.12.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками направлена судом на адресу місцезнаходження відповідача і третіх осіб та була отримана ними, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи. Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав та пояснень третіх осіб щодо позову до суду не находило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судом встановлено, що 24.06.2020 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. вчинено виконавчий напис №1036 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 11194267000 від 06.08.2007 року в сумі 96148,88 гривень. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Постановою від 06.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем закінчено виконавче провадження у зв`язку з прийняттям рішення Шевченківським районним судом міста Києва від 14.05.2021. Згiдно Протоколу №503188 були проведенi електроннi торги вiд 22.09.2020 р. державним підприємством «СЕТАМ» щодо транспортного засобу Dacia Logan 901L, випуску 2007 року, колiр сiрий, тип транспортного засобу легковий седан, номер кузова [NUMBER] номер державної реєстрацiї [NUMBER] , як арештованоrо майна, яке було реалiзовано переможцю торгiв [PERSON] за сумою 39 900, 94 грн. Вiдповiдно до Розпорядження №62465587 вiд 13.10.2020 року грошова сума визначена для перерахування ТОВ «Вердикт Капiтал» складає 33483 58 грн., які i були перераховані останньому 13.10.2020 року згiдно платiжного доручення № 1573; відповідно до платiжного доручення № 1572, 3348.36 грн. були перераховані як основна винагорода приватного виконавця, згiдно платiжного доручення № 1574, 3069.00 грн. були перераховані як витрати виконавчого провадження. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 14.05.2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1036 від 24.06.2020, вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. Постановою Київського апеляціного суду від 17.11.2021 року рiшення Шевченкiвського районного суду м. Києва вiд 14 травня 2021 року в частинi вирiшення позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «Вердикт Капiтал» про визнання виконавчого напису таким, що не пiдлягає виконанню, змiнено, а рiшення Шевченкiвського районного суду м. Киева вiд 14 травня 2021 року в частинi вирiшення позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «Вердикт Капiтал» про стягнення шкоди та розподiлу судових витрат скасовано та ухвалено в цiй частинi нове судове рiшення. У задоволеннi позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «Вердикт Капiтал» про стягнення шкоди вiдмовлено. Стягнуто з [PERSON] витрати по сплатi судового збору у розмiрi 840, 80 (вiсiмсот сорок) грн. 80 коп. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти, набуті без достатньої правової підстави у розмірі 55 732, 00 грн., що складається з 52 380, 00 грн. із суми оцінки реалізованого транспортного засобу та 3 352 грн., суми стягнутої з карткового рахунку позивача. В той же час, матеріали справи не містять належних доказів стягнення з позивача на користь відповідача 3 352 грн. на виконання саме виконавчого напису нотаріуса, який визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку. Так, з квитанції, яку надає позивач на підтвердження зазначених обставин (на суму 3 351, 99 грн.), не вбачаються підстави списання коштів, призначення платежу, отримувач коштів, а тому суд позбавлений можливості достовірно встановити факт стягнення цих коштів на користь відповідача саме при виконанні виконавчого напису № 1036 від 24.06.2020р., що визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку. Інших належних доказів на підтвердження посилань позивача, матеріали справи не містять. Щодо стягнення з відповідача грошових коштів від реалізації належного позивачу автомобіля суд відзначає наступне. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц (провадження № 61-29056св18). Так, вилучений на підставі виконавчого напису, який не підлягає виконанню, автомобіль марки Dacia Logan 901L, 2007 року випуску, було реалізовано шляхом продажу на електронних торгах. Тобто, правовою підставою для перерахування грошових коштів від реалізації майна - автомобіля були саме електронні торги, а не виконавчий напис нотаріуса. В той же час, доказів визнання електронних торгів недійсними матеріали справи не містять. Так, в постанові апеляційної інстанції від 17.11.2021 року у справі № 761/26735/20 позивачці роз`яснювалось, що визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, може бути підставою для звернення до суду із позовом щодо дійсності електронних торгів, які призвели до порушення її майнових прав. Проте, доказів реалізації свого права на звернення до суду з відповідним позовом та його задоволення матеріали справи не містять. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що правова підстава для перерахування спірних грошових коштів відповідачу від реалізації автомобіля на електронних торгах не відпала, а тому підстави для застосування ст. 1212 ЦК України відсутні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх вимог та не доведено наявності правових підстав для стягнення з відповідача коштів у розмірі 55 732, 00 грн. у відповідності до ст. 1212 ЦК України, заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed