Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив зобов`язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні позивача з сином [PERSON] , [INFO] , визнати такі способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини: систематичні побачення батька з сином щосуботи та неділі з 10 годин суботи до 12 години неділі; можливість спільного відпочинку батька з дитиною влітку протягом 14 днів у червні кожного року; спільне проведення весняних, осінніх та зимових канікул батька з дитиною в рівних частинах з відповідачем; право участі батька в навчальному процесі в дошкільних і шкільних закладах, відвідування святкових днів та урочистостей; право позивача забирати дитину з навчального закладу в позаурочний час та проведення з ним часу на території проживання дитини з попереднім попередженням відповідача (не перешкоджаючи навчальному процесу); право позивача на отримання інформації про всі святкові дні в дошкільному навчальному закладі та шкільному закладі та інформацію про участь дитини в гуртках та змаганнях. Позов мотивовано тим, що з 9 серпня 2014 року по квітень 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. На теперішній час шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після припинення між сторонами сімейних відносин залишився проживати з відповідачем. Позивач зазначив, що з березня 2019 року між сторонами виник спір щодо участі батька у вихованні дитини, який полягає в тому, що відповідач створює йому перешкоди у спілкуванні з сином, не зважаючи на висновок органу опіки та піклування щодо встановлення днів для спілкування батька з дитиною щосуботи та щонеділі з 11 до 14 години. 15 січня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 19). 3 червня 2021 року ухвалою суду Злинську сільську раду Новоукраїнського району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, залучено до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с. 34). 21 жовтня 2021 року відповідач [PERSON] надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила постановити рішення, яким позивачеві відмовити у задоволенні позиву у повному обсязі (а.с. 51-59). Відзив мотивовано тим, що після припинення шлюбу дитина залишилася проживати з відповідачем по [ADDRESS] , а позивач став проживати біля своїх батьків по [ADDRESS] . Висновком комісії з питань захисту прав дитини Маловисківської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 26.06.2019 року № 01-23/164/1 було визначено днями спілкування позивача з сином щосуботи та щонеділі з 11 до 14 години. Відповідач зазначила, що вона не заперечувала проти спілкування батька з дитиною в дні, визначені комісією з питань захисту прав дитини, але згодом позивач почав використовувати побачення з сином як привід для вчинення з нею сварок у присутності сина, що негативно вплинуло на психічний стан дитини. 23 листопада 2019 року близько 13 години позивач, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно відповідача домашнє насильство, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. Відповідач стверджує, що з січня 2020 року по червень 2021 року позивач взагалі не цікавився життям сина: не телефонував, не приїздив на день народження дитини, не брав участі у вихованні дитини. Висновком органу опіки та піклування від 15.06.2021 року № 352 було встановлено днями та годинами спілкування батька з дитиною другий та четвертий тиждень місяця в неділю з 11 до 12 години, з урахуванням особистого ставлення дитини до батька, поведінки позивача по відношенню до матері та дитини. Відповідач вказала, що з липня 2021 року і по теперішній час позивач спілкується з сином [PERSON] згідно днів та годин для побачень, які були встановлені висновком органу опіки та піклування від 15.06.2021 року № 352; за цей час скарг та зауважень від позивача до органу опіки та піклування не надходило. Відповідач зазначила, що вона не створювала перешкоди у спілкуванні батька з дитиною та не ухилялася від виконання рішення органу опіки та піклування. 25 листопада 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті (а.с. 148). 20 січня 2022 року представник третьої особи надіслала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що проведено бесіду з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] щодо його бажання спілкуватися з батьком [PERSON] , [INFO] . Малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , бабусею та дідусем по [ADDRESS] . На запитання представника служби про бажання дитини зустрічатися з батьком, малолітній [PERSON] відповів негативно. За родинними стосунками дитина вважає батька дядьком, саме так і називає. Дитина не змогла пояснити своїх внутрішніх відчуттів щодо батька. Представник у письмових поясненнях зазначила, що батько проживає окремо від дитини ще з її народження, тому розвитку родинних традицій та зацікавленості дитину у батькові майже не має, що в свою чергу заважає хлопчику знаходити спільну мову з батьком та відповідати взаємною прихильністю до нього (а.с. 154). 10 березня 2022 року представник позивача адвокат Беспалова Н.О. надіслала до суду відповідь на відзив, у якій просила постановити рішення про задоволення позову (а.с. 162-165). У відповіді на відзив представник звернула увагу суду на те, що відповідач до відзиву не додала жодного доказу, який підтверджував би виконання нею вимог Сімейного кодексу України в частині забезпечення рівності прав батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною. 10 травня 2022 року представник органу опіки та піклування надіслала до суду письмові пояснення про бажання дитини спілкуватися з батьком, в яких зазначила про несприятливу прихильність дитини до батька (а.с. 181). Позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 9 серпня 2014 року між позивачем і відповідачем зареєстровано шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинено, а шлюб розірвано, про що зазначено як у позовній заяві, так і у відзиві на позовну заяву. Малолітня дитина [PERSON] після припинення шлюбних відносин залишився проживати з матір`ю, що не заперечують сторони. Відповідно до висновку Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 26.06.2019 року № 01-23/164/1, Маловисківська райдержадміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити днями спілкування батька [PERSON] з дитиною [PERSON] щосуботи та щонеділі з 11 до 14 години (а.с. 9-10). Згідно з висновком Злинської сільської ради як органу опіки та піклування від 15.06.2021 року № 352, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити днями та годинами у спілкуванні батька [PERSON] з дитиною [PERSON] другий та четвертий тиждень місяця в неділю з 11 до 12 години (а.с. 38, 142, 182). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 8.06.2021 року умови проживання позивача [PERSON] по [ADDRESS] - добрі (а.с. 39). Актами про надання відомостей підтверджується, що позивач [PERSON] не з`явився для спілкування з сином у такі дні, які визначені органом опіки та піклування для їх побачень: 4 і 5 січня 2020 року, 11 і 12 січня 2020 року, 18 і 19 січня 2020 року, 25 і 26 січня 2020 року, 1 і 2 лютого 2020 року, 8 і 9 лютого 2020 року, 15 і 1 6 лютого 2020 року, 22 і 23 лютого 2020 року, 29 лютого і 1 березня 2020 року, 7 і 8 березня 2020 року, 14 і 15 березня 2020 року, 21 і 22 березня 2020 року, 28 і 29 березня 2020 року, 4 і 5 квітня 2020 року, 11 і 12 квітня 2020 року, 18 і 19 квітня 20202 року, 25 і 26 квітня 2020 року, 2 і 3 травня 2020 року, 9 і 10 травня 2020 року, 16 і 17 травня 2020 року, 23 і 24 травня 2020 року, 30 і 31 травня 2020 року, 6 і 7 червня 2020 року, 13 і 14 червня 2020 року, 20 і 21 червня 2020 року, 4 і 5 липня 2020 року, 11 і 12 липня 2020 року, 18 і 19 липня 2020 року, 25 і 26 липня 2020 року, 1 і 2 серпня 2020 року, 8 і 9 серпня 2020 року, 15 і 16 серпня 2020 року, 22 і 23 серпня 2020 року, 29 і 30 серпня 2020 року, 5 і 6 вересня 2020 року, 12 вересня 2020 року, 13 вересня 2020 року, 19 і 20 вересня 2020 року, 26 і 27 вересня 2020 року, 3 і 4 жовтня 2020 року, 10 і 11 жовтня 2020 року, 17 і 18 жовтня 2020 року, 24 і 25 жовтня 2020 року, 31 жовтня і 1 листопада 2020 року, 7 і 8 листопада 2020 року, 14 і 1 5 листопада 2020 року, 21 і 22 листопада 2020 року, 28 і 29 листопада 2020 року, 5 і 6 грудня 2020 року, 12 і 13 грудня 2020 року, 19 і 20 грудня 2020 року, 2 і 3 січня 2021 року, 9 і 10 січня 2021 року, 16 і 17 січня 2021 року, 23 і 24 січня 2021 року, 30 і 31 січня 2021 року, 6 і 7 лютого 2021 року, 13 і 14 лютого 2021 року, 20 і 21 лютого 2021 року, 27 і 28 лютого 2021 року, 6 і 7 березня 2021 року, 13 і 14 березня 2021 року, 20 і 21 березня 2021 року, 27 і 28 березня 2021 року, 3 і 4 квітня 2021 року, 10 і 11 квітня 2021 року, 17 і 18 квітня 2021 року, 24 і 25 квітня 2021 року, 1 і 2 травня 2021 року, 8 і 9 травня 2021 року, 15 і 16 травня 2021 року, 22 і 23 травня 2021 року, 29 і 30 травня 2021 року, 5 червня 2021 року, 6 червня 2021 року, 12 червня 2021 року, 13 червня 2021 року, 19 червня 2021 року, 20 червня 2021 року (а.с. 60-138). 3 грудня 2019 року постановою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області на позивача [PERSON] накладено адміністративне стягнення за вчинення домашнього насильства (а.с. 139). 16 жовтня 2019 року органом опіки та піклування надана згода відповідачеві [PERSON] на консультацію у дитячого психіатра, психолога її сина [PERSON] , 2017 року народження (а.с. 140). Згідно медичного висновку від 16.10.2019 року малолітньому [PERSON] показано курс лікування для покращення та стабілізації емоційного стану дитини (а.с. 141). Відповідач [PERSON] за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 143). Рішенням № 1 від 15.06.2021 року комісією з питань захисту прав дитини Злинської сільської ради постановлено визначити днями та годинами у спілкуванні батька [PERSON] з його сином [PERSON] - другий та четвертий тиждень місяця в неділю з 11 до 12 години (а.с. 183-184). Оцінюючи доводи позивача, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а також заперечення відповідача суд керується положеннями Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, а також застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до пункту 1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини ( пункт 1 статті 27 Конвенції про права дитини). Частина 8 статті 7 СК України визначає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина 9 статті 7 СК України). У статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54 рішення від 7.12.2006 року у справі "Хант проти України"). Дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (§ 90 рішення від 27.11.1992 року у справі "Olsson v. Sweden"). Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі "Johansen v. Norway" від 7.08.1996 року, § 78). Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що вирішуючи спір щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, необхідно враховувати як принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, так і принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Відповідно до частин четвертої і п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У справі, що розглядається, орган опіки та піклування виконав вимоги статті 19 СК України і надав письмовий висновок щодо розв`язання спору. Згідно з висновком Злинської сільської ради як органу опіки та піклування від 15.06.2021 року № 352, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити днями та годинами у спілкуванні батька [PERSON] з дитиною [PERSON] другий та четвертий тиждень місяця в неділю з 11 до 12 години. У зазначеному висновку орган опіки та піклування взяв до уваги заяву позивача [PERSON] від 8.06.2021 року, в якій він просив визначити години та дні для спілкування з дитиною щосуботи та щонеділі з 11 до 14 години, матеріально-побутові умови проживання батька дитини, відсутність у батька дитини постійної роботи, позитивні характеристики за місцем проживання, ставлення батька дитини до виконання своїх обов`язків щодо малолітньої дитини, а саме сплату аліментів, попередній висновок органу опіки та піклування, пояснення матері дитини [PERSON] щодо невиконання батьком попереднього рішення органу опіки та піклування, вік дитини та її психологічний стан, недостатню прихильність дитини до батька. Відповідно до частини першої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Враховуючи вік дитини, якій на момент розгляду справи виповнилося чотири роки, начальником служби у справах дітей Злинської сільської ради 14 квітня 2022 року провела бесіду з малолітньою дитиною [PERSON] в присутності матері [PERSON] щодо бажання дитини спілкуватися з батьком [PERSON] . Дитина проживає разом з матерю, бабою і дідом; дитина показала добрі здібності - уміє гарно рахувати, читати, розмовляти, розумується на різних темах, знає героїв казок. Розвитком дитини, навчанням, вихованням, доглядом дитини займається виключно мати [PERSON] . Батько проживає окремо від сина з народження дитини. На запитання представника служби у справах дітей про бажання дитини зустрічатися з батьком, малолітній відповів, що не бажає зустрічатися з дядьком (так він називає батька). У судовому засіданні представник органу опіки та піклування пояснила, що позивач [PERSON] не звертався до суду із заявою щодо зміни встановленого графіка систематичних побачень з сином у редакції, яка викладена в прохальній частині позовної заяви. Суд констатує, що в усіх діях стосовно дітей, першочергова увага повинна приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3 Конвенції про права дитини), оскільки дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів. Тому, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо участі батька у вихованні дитини згідно встановленого графіка систематичних побачень та спілкування з малолітнім сином у другий та четвертий тиждень місяця в неділю з 11 до 12 години. Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази судом не встановлено, що права позивача [PERSON] , як батька дитини, були порушені відповідачем. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. У позовній заяві [PERSON] вказав, що починаючи з березня 2019 року у нього з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, які виражалися тим, що його дружина знаходила причини ненадання йому сина для спілкування. Доводи позивача зводилися до того, що відповідач чинила йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини. На той час був чинним висновок Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області як органу опіки та піклування від 26.06.2019 року № 01-23/164/1, відповідно до якого було встановлено графік систематичних побачень позивача [PERSON] з сином [PERSON] щосуботи та щонеділі з 11 до 14 години (а.с. 9-10). На підтвердження обставин, які були викладені у позовній заяві, позивачем додано наступні документи: копія паспорту позивача і довідки про ідентифікаційний номер; копія свідоцтва про шлюб; копія свідоцтва про народження дитини; висновок органу опіки та піклування від 26.06.2019 року; довідка-підтвердження; попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат та докази сплати судового збору. Аналізуючи дані, які викладені у документах, наданих позивачем, суд дійшов висновку про те, що твердження позивача, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні дитини та ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, не підтверджуються належними та допустимими доказами. Між тим, відповідач довела, що позивач [PERSON] у період з 4 січня 2020 року по 20 червня 2021 року не відвідував дитину в дня та години, визначені рішенням органу опіки та піклування, що підтверджується актами про надання відомостей. З питанням про зміну способу участі батька у вихованні і спілкуванні з дитиною, який зазначено позивачем у позовній заяві, батько дитини до органу опіки та піклування не звертався. Тому, суд не має законних підстав для задоволення пред`явленого позову. Судові витрати необхідно віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed