Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 16 червня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім того, задоволено клопотання позивача про виклик свідків. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином - рекомендованим повідомленням про вручення, в тому числі шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному вебсайті судової влади України. Треті особи в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти заочного розгляду справи. Згідно з ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] згідно з свідоцтвом про право право власності на житло № [NUMBER] від 18.11.2002 року (а.с. 3). Відповідач [PERSON] являється колишньою дружиною сина [PERSON] [PERSON] , шлюб яких розірвано ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.05.2019 року. Будучи прописаною в квартирі, фактично не проживає в ній з 2018 року, тобто понад один рік, що підтверджується Актом від 21 травня 2021 року (а.с. 7), тому втратила право користування цією квартирою. Остання не несе будь-яких обов`язків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримує житло, не сплачує комунальні послуги. Згідно довідки КП «КРОШНЯ-ВЖРЕП №4» №797 від 19.05.2021 у вказаній квартирі зареєстровано 3 (три) особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Судом було задоволено клопотання позивача про допит свідка [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] . Так, у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідачку давно не бачила. Вказала, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. ч. 1-3\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.1\~ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. (ст. ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР;ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом. Відповідно до пункту 2 частини 1\~статті 7\~Закону\~України\~«Про свободу\~пересування\~та\~вільний вибір\~місця\~проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн. Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог ст. ст. 12, 77, 81, 141, 142, 280, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved