Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про скасування арешту майна. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 06 березня 2014 року на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна (предмет іпотеки) позивачем було придбане нерухоме майно: нежитлові приміщення № 313-315, 319А, 327-328 в корпусі № 42, заг. пл. 96.1 кв. м. за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 314079046101. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності був отриманий позивачем 14.03.2014 року, серiя ЕАК № 551036, виданий приватним нотаріусом Амбросійчук Л.В., у якому підставою виникнення права власності зазначено свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгiв, серiя та номер 398, виданий 14.03.2014 року. 03.09.2021 року позивач дізнався про порушення свого права та наявність обтяження на вказане нерухоме майно, зокрема: № 4984043, дата державної реєстрації обтяження 24.11.2010 року, реєстрацiйний номер 10529564. 03.09.2021 року позивач звернувся до Шевченківського вiддiлу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) iз заявою про зняття арешту з майна. У відповідь на заяву позивача вiдповiдач надіслав лист, у якому зазначив: «матеріали виконавчого провадження, на підставі яких накладено арешт від 24.11.2010 (згідно ухвали № 2-3406/10 вiд 10.11.2020 року) знищенi за закiнченням терміну зберігання вiдповiдно до п.9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби № 2274/5 вiд 25.12.2008, вiдтак у Вiддiлу відсутня можливість надати запитувану Вами інформацію. Додатково повідомляємо, що вiдповiдно до п.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить iй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно i про зняття з нього арешту». Зважаючи на вищевикладене, просить суд зняти арешт з нерухомого майна «нежитлові приміщення № 313 315, 319А, 327 328 в корпусі № 42, загальною площею 96,1 кв. м. за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 314079046101», номер обтяження 4984043, дата державної реєстрації обтяження 24.11.2010 року, реєстраційний номер 10529564. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 20.10.2021 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 01.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 01.11.2021 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позовної заяви підтримали повністю, просили такі задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача - Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, щодо зняття арешту з майна боржника не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзиву, а також будь яких клопотань на адресу суду не направляв. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.11.2010 року накладено арешт на приміщення, площею 96.1 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] , яке зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] . Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.03.2014 року, власником нежитлових приміщень № 313 315, 319А, 327 328 в корпусі [ADDRESS] , є [PERSON] , підстава виникнення права власності свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер 398 від 14.03.2014 року. Позивач 03.09.2021 року звернувся до Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМРУ МЮ із заявою про зняття арешту з майна, а саме: нежитлові приміщення № 313 315, 319А, 327 328 в корпусі [ADDRESS] , які були придбані на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна. Відповіддю Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМРУ МЮ від 13.09.2021 року № В-5/72054 констатовано, що матеріали виконавчого провадження, на підставі яких накладено арешт від 24.11.2010 (згідно ухвали № 2-3406/10 вiд 10.11.2020 року), знищенi за закiнченням терміну зберігання вiдповiдно до п.9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби № 2274/5 вiд 25.12.2008, вiдтак у Вiддiлу відсутня можливість надати запитувану інформацію. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст.317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦПК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.\~59\~ЗУ «Про\~виконавче провадження»\~особа,\~яка вважає,\~що майно,\~на яке\~накладено арешт,\~належить їй,\~а не\~боржникові,\~може звернутися\~до суду\~з позовом\~про визнання\~права власності\~на це\~майно і\~про зняття\~з нього\~арешту. У\~разі набрання\~законної сили\~судовим рішенням\~про зняття\~арешту з\~майна боржника\~арешт з\~такого майна\~знімається згідно\~з постановою\~виконавця не\~пізніше наступного\~дня,\~коли йому\~стало відомо\~про такі\~обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому\~пунктами 10,\~15\~частини першої\~статті 34\~цього Закону. У\~разі виявлення\~порушення порядку\~накладення арешту,\~встановленого цим\~Законом,\~арешт з\~майна боржника\~знімається згідно\~з постановою\~начальника відповідного\~відділу державної\~виконавчої служби,\~якому безпосередньо\~підпорядкований державний\~виконавець. Підставами\~для зняття\~виконавцем арешту\~з усього\~майна (коштів)\~боржника або\~його частини\~є: 1)\~отримання виконавцем\~документального підтвердження,\~що рахунок\~боржника має\~спеціальний режим\~використання та/або\~звернення стягнення\~на такі\~кошти заборонено\~законом; 2)\~надходження на\~рахунок органу\~державної виконавчої\~служби,\~рахунок приватного\~виконавця суми\~коштів,\~стягнених з\~боржника (у\~тому числі\~від реалізації\~майна боржника),\~необхідної для\~задоволення вимог\~усіх стягувачів,\~стягнення виконавчого\~збору,\~витрат виконавчого\~провадження та\~штрафів,\~накладених на\~боржника; 3)\~отримання виконавцем\~документів,\~що підтверджують\~про повний\~розрахунок за\~придбане майно\~на електронних\~торгах; 4)\~наявність письмового\~висновку експерта,\~суб`єкта оціночної\~діяльності -\~суб`єкта господарювання\~щодо неможливості\~чи недоцільності\~реалізації арештованого\~майна боржника\~у зв`язку\~із значним\~ступенем його\~зношення,\~пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у\~частині шостій\~статті 61\~цього Закону,\~письмової заяви\~стягувача про\~його бажання\~залишити за\~собою нереалізоване\~майно; 6)\~отримання виконавцем\~судового рішення\~про скасування\~заходів забезпечення\~позову; 7)\~погашення заборгованості\~із сплати\~періодичних платежів,\~якщо виконання\~рішення може\~бути забезпечено\~в інший\~спосіб,\~ніж звернення\~стягнення на\~майно боржника; 8)\~отримання виконавцем\~документального підтвердження\~наявності на\~одному чи\~кількох рахунках\~боржника коштів,\~достатніх для\~виконання рішення\~про забезпечення\~позову; 9) підстави, передбачені\~пунктом 1-2\~розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону ; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного\~частиною першою\~статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому\~статтею 11\~Закону України\~"Про\~особливості реформування\~підприємств оборонно-промислового\~комплексу державної\~форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Вiдповiдно до п. 15 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рiшень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України вiд 02.04.2012 № 512/5, при скасуванні судом заходiв забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усiх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець, (не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пiзнiше наступного робочого дня з дня винесення надсилається. сторонам та до вiдповiдного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження. Порядок зняття арешту по завершеним виконавчим провадження визначено у п. 15 розділу VШ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мiнiстерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, а вiдповiдно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що боржником за виконавчим провадженням був [PERSON] , а спірне майно реалізоване на прилюдних торгах, та, як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.03.2014 року, власником нежитлових приміщень № 313 315, 319А, 327 328 в корпусі [ADDRESS] , є [PERSON] , підстава виникнення права власності свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер 398 від 14.03.2014 року, суд вважає, що наявні підстави для зняття арешту з вказаного нерухомого майна. Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у\~разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги заяву відповідача про визнання позовних вимог, суд доходить переконання про наявність підстав для повернення [PERSON] з державного\~бюджету 50\~відсотків сплаченого\~судового збору\~в розмірі\~454\~(чотириста\~п`ятдесят чотири)\~грн.\~00\~коп.\~ \~ Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.\~12,\~81,\~141,\~258,\~259,\~263-265,\~352,\~354 ЦПК України, суд

Outcome: approved