Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-23 00:00:00

13 липня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27 липня 2021 року (день народження дочки та досягнення її повноліття) і до припинення навчання або до досягнення [PERSON] , [INFO] , двадцяти трьох років. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що спільна донька сторін є повнолітньою, але потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням в Університеті ім.. Адама Міцкевича в Познані, Польща. Дочка до навчання проживала з позивачем і коли не навчанні також проживає з позивачем. Зараз позивач не працює, має ще двох неповнолітніх дітей 2013 р.н. та 2015 р.н. і це суттєво впливає на матеріальне становище. Відповідач має можливість надавати допомогу у розмірі 1/4 частки від заробітку без погіршення його матеріального стану. У зв`язку з чим позивач змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 19 липня 2021 року зазначену позовну заяву залишено без руху. 19 серпня 2021 року надійшло клопотання про усунення недоліків. 20 серпня 2021року відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі як третю особу - [PERSON] . 13 листопада 2021 року до суду надійшла заява позивача про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, відзиву не надіслав. Третя особа в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки не повідомила, пояснень не надіслала. Враховуючи викладене, у відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд доходить такого: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який було розірвано, про що 21 березня 2007 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. В період шлюбу у подружжя [INFO] народилася донька [PERSON] (свідоцтво про народження, видане повторно 17 липня 2020 року, серія [NUMBER] ). 19 квітня 2013 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , видане 19 квітня 2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. [PERSON] зареєстрована разом зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] та копією паспорту [PERSON] , Витягом з реєстру територіальної громади міста Миколаєві про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні від 03.11.2021. Відповідно до Свідоцтва про продовження денного навчання іноземцем, виданого Університетом ім.. Адама Міцкевича в Познані, 14.06.2021, [PERSON] прийнята на період з 01.10.2020 р. до 30.09.2023 р. на денне навчання першого ступеня за напрямком журналістика та соціальні комунікації, на платній основі та продовжує навчання в другому семестрі. Згідно з роздруківки платежів, за навчання сплачується частковими платежами. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст.ст. 182, 199 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, з умовами, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. В даному випадку суд вважає, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, а відповідач має таку можливість та будучи батьком дитини він не може бути звільнений від обов`язку утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання до закінчення навчання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки на період її навчання, що повністю узгоджується з приписами ч. 1 ст. 199 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Правом на подання відзиву відповідач не скористався, жодних заперечень не висловив. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що з відповідача належить стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. При цьому, слід зазначити, що посилання позивача на стягнення аліментів у розмірі не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є безпідставним, оскільки зазначена норма розповсюджується на дітей, які не досягли 18-ти річного віку, а тому до повнолітньої особи застосуванню не підлягає. Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Так, виходячи зі змісту положень ст. 201 Сімейного кодексу України, стаття 182 Сімейного кодексу України, яка визначає мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину, не застосовується до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином. Відтак, розмір аліментів на повнолітню доньку сторін, слід визначити без зазначення мінімального розміру для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що [PERSON] досягла повноліття після пред`явлення позову 27.07.2021, аліменти слід стягувати з 28.07.2021. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 908 грн., відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial