Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Шамардін Володимир Миколайович, у поданій до суду позовній заяві (а.с.2-3), уточненій у заяві від 02.03.2022 (а.с.25-26) просить: - визнати незаконним нотаріальний акт державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори Волобуєва О. В. від 28.12.2021 №3046/0116, який являє дію у відмові заведення спадкової справи за нотаріально посвідченою 01.12.2021 заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] , померлого [INFO] та - зобов`язати державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори Волобуєва О. В. завести спадкову справу за нотаріально посвідченою 01.12.2021 заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог послався на таке: Нотаріальним актом державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори від 22.12.2021 [PERSON] відмовлено у заведенні спадкової справи за нотаріально посвідченою 01.12.2021 заявою [PERSON] про прийняття спадщини після [PERSON] , померлого [INFO] . Підставою для відмови у заведенні спадкової справи, на думку нотаріуса, стало попущення встановленого судом для [PERSON] строку для прийняття спадщини до 13.12.2021. Нотаріальний акт державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори Волобуєва О. В., який полягає у відмові заведення спадкової справи за нотаріально посвідченою заявою [PERSON] від 01.12.2021 про прийняття ним спадщини за заповітом є незаконними за таких підстав. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29.06.2021 [PERSON] визначено додатковий строк тривалістю 2 місяці з моменту набрання рішенням законної сили для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою Донецького апеляційного суду від 13.10.2021 апеляційна скарга [PERSON] залишена без задоволення, а рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29.06.2021 - без змін. Судове рішення набрало законної сили 13.10.2021. Таким чином, [PERSON] надано право прийняти спадщину протягом двох місяців з 14.10.2021 по 13.12.2021. Спадщина приймається шляхом прибуття спадкоємця до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини та складання відповідної заяви. Спадкоємці, які проживають в іншій місцевості (в інших державах) і не можуть прибути до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, звертаються до нотаріальної контори за місцем свого проживання, де складається та нотаріально посвідчується заява про прийняття спадщини, яка своєчасно надсилається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Час прийняття спадщини визначається датою складання заяви про прийняття спадщини, а дата надсилання поштою заяви не повинна бути поза визначеного строку для прийняття спадщини. [PERSON] не мешкає за місцем відкриття спадщини, а постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , тому він позбавлений можливості прибуття до Костянтинівської державної нотаріальної контори. [PERSON] надав довіреність гр. [PERSON] і уповноважив її витребувати довідки та документи для оформлення спадщини, подавати від його імені необхідні заяви, а також будь-які інші документи, отримати оформлене на його ім`я свідоцтво про право на спадщину та ін. [PERSON] направила поштою [PERSON] рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29.06.2021, яке є підставою для наступного складання заяви про прийняття спадщини. У листопаді 2021 року [PERSON] знаходився у відрядженні у Воронізькій області РФ. 08.11.2021 він за місцем свого тимчасового перебування звернувся до нотаріальної контори та склав заяву про прийняття спадщини. [PERSON] на поштовій дільниці за місцем його тимчасового проживання повідомили, що лист на ім`я державного нотаріуса Волобуєва О. В. до міста Костянтинівка скоріше всього не дійде через відсутність належного поштового зв`язку із адресатами Донецької області України, тому вони не несуть відповідальності за недоставлену кореспонденцію. [PERSON] все ж таки скерував заяву до Костянтинівської державної нотаріальної контори, але, як потім з`ясувалося, вона не надійшла до Костянтинівської державної нотаріальної контори. [PERSON] повернувся до міста Баку і вирішив знову звернутися до нотаріуса для складання повторної заяви про прийняття спадщини. 01 грудня 2021 року заява про прийняття спадщини була складена [PERSON] і посвідчена нотаріусом. На пошті за місцем проживання [PERSON] також попередили про відсутність поштового зв`язку із адресатами Донецької області України, але запропонували надіслати пошту саме до міста Маріуполь, з яким є поштовий зв`язок із Республіки Азербайджан. [PERSON] через довірену особу [PERSON] отримав адресу у місті Маріуполь, на яку можна відправити кореспонденцію. Заява про прийняття спадщини від 01.12.2021 була надіслана на ім`я [PERSON] , яка проживає у м. Маріуполі. 19.12.2021 [PERSON] отримала конверт із Республіки Азербайджан і Новою поштою направила кореспонденцію до міста Костянтинівка на адресу [PERSON] . 22.12.2021 [PERSON] , як довірена особа [PERSON] , звернулася до Костянтинівської державної нотаріальної контори і передала державному нотаріусу Волобуєву О. В. нотаріально посвідчену заяву [PERSON] від 01.12.2021 про прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] . Як зазначалося вище, судовим рішенням, яке набрало законної сили 13.10.2021, [PERSON] надано двомісячний строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.124 ЦПК України, строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку, тому для [PERSON] строк для прийняття спадщини закінчувався 13.12.2021. Відповідно до ч.6 ст.124 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. [PERSON] заяву про прийняття спадщини здав на пошту 01.12.2021, тому, згідно з ч.6 ст.124 ЦПК України, строк для прийняття спадщини не пропустив. Обов`язок нотаріуса вчиняти нотаріальні дії передбачений ч.3 ст.49 Закону України «Про нотаріат», якою встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні. За наявності умов, передбачених ст.49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо існують підстави визначені в ч.1 ст.49 Закону; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Держаний нотаріус Костянтинівської державної нотаріальної контори Волобуєв О. В. відмову у прийнятті заяви [PERSON] не оформлював постановою, а склав лист від 28.12.2021 №3046/0116 та зазначив, що ця заява не може вважатися своєчасно надісланою. Відмова державного нотаріуса Волобуєва О. В. у прийнятті заяви [PERSON] про прийняття спадщини порушує право позивача на отримання спадщини за заповітом. Відповідач подав відзив на позов (а.с.35-36), в якому просить відмовити у задоволенні позову, пославшись, зокрема на таке: Нотаріальний акт - це документ, який видають нотаріальні органи, або засвідчення його, яке вказує на те, що нотаріальну дію вчинено. Відповідно до Закону України «Про нотаріат», прийняття заяв або заведення спадкової справи не є нотаріальною дією, а тому лист-роз`яснення, який був наданий представнику [PERSON] - [PERSON] , не є нотаріальним актом та не може бути визнаний незаконним. Главою 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено порядок заведення спадкової справи, прийняття спадщини та подачі заяв про прийняття спадщини, а саме: п. 2.1. Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. 3.1. Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. 3.3. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. п. 3.4. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. п. 3.5. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. п. 3.11. Заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Усі наступні заяви (додаткові, від інших спадкоємців, кредиторів) також реєструються у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ під самостійними номерами та в хронологічному порядку. На всіх заявах зазначаються дата і час їх надходження та номер спадкової справи. п. 3.13. Для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. п. 3.15. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. п. 3.16. Суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. п 3.17. Спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви. п. 3.23. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Заяву [PERSON] про прийняття спадщини після [PERSON] , померлого [INFO] , було направлено до міста Маріуполь [PERSON] , яка отримала її 19.12.2021 вже після спливу строку, встановленого судом для прийняття спадщини (13.12.2021), потім переслано [PERSON] , яка отримала її 22.12.2021 та особисто прибула до нотаріальної контори також після закінчення строку, встановленого судом (13.12.2021). Тому ця заява згідно з вищевказаним Порядком не може вважатися своєчасно надісланою. Посилання адвоката Шамардіна В. М. на те, що на пошті [PERSON] попередили про відсутність поштового зв`язку із адресатами Донецької області, вважає неаргументованим, тому що пошта до Костянтинівської державної нотаріальної контори надходить постійно у робочому режимі із різних міст та країн світу, у тому числі з Азербайджану та РФ, а саме місто Маріуполь є містом Донецької області. Крім того, вважає невірним посилання адвоката на ч.6 ст.124 Цивільного процесуального кодексу України щодо пропуску строків тому, що строки прийняття спадщини регулюються Цивільними кодексом України, а не Цивільним процесуальним кодексом, який визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Представником позивача подана відповідь на відзив (а.с.53,57), в якій представник просить не приймати до уваги міркування державного нотаріуса Волобуєва О. В., що викладені ним у відзиві на позов, з посиланням, зокрема на таке: Відповідач, намагається виправдати свої неправомірні дії зі складання нотаріального акту, зазначаючи, що «нотаріальний акт - це документ, який видають нотаріальні органи, або засвідчення його, яке вказує на те, що нотаріальну дію вчинено. Відповідно до Закону України «Про нотаріат» прийняття заяв або заведення спадкової справи не є нотаріальною дією, а тому лист-роз`яснення, який був наданий представнику [PERSON] - [PERSON] , не є нотаріальним актом, та не може бути визнаний незаконним». Пунктом 2.1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено: «Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини». [PERSON] подано нотаріально посвідчену заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] , згідно з текстом документу, не просить державного нотаріуса прийняти від нього заяву, а ставить перед фактом і повідомляє про наступне (рос.): «Настояшим заявленим наследство по завещанию принимаю. Прошу выдать свидетельство о праве на наследство». Таким чином, нотаріус мав розглянути заяву і прийняти рішення згідно із сформульованими заявником вимогами. Відповідно до п.3.23 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: «Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку». Заява [PERSON] є своєчасно надісланою, тому що: -судом строк для прийняття спадщини було встановлено до 13.12.2021 включно; -заява направлена поштовим відправленням 01.12.2021; -заява до нотаріуса надійшла після закінчення строку - 22.12.2021. Слід прийти до висновку, що державний нотаріус Волобуєв О. В. помилково просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Судовою ухвалою від 04.03.2022 відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання у справі (а.с.30-31). Судовою ухвалою від 25.05.2022 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.61). Представник позивача [PERSON] , належним чином повідомлений про розгляд справи у дистанційному режимі, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на підтримання позову у повному обсязі (а.с.93). Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с.92), участь представника у розгляді справи у дистанційному режимі не забезпечив. З`ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено: [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема будинок [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08.05.2009. Відповідно до заповіту, нотаріально посвідченого 08.05.2009, за життя [PERSON] заповів все майно, яке виявиться йому належним на день його смерті, [PERSON] 10.11.2019 Костянтинівською державною нотаріальною конторою 17.12.2019 заведено спадкову справу № 677/2019, в рамках якої видано свідоцтва про право на спадщину: - 07.07.2020 - [PERSON] (з якою [PERSON] за життя 23.10.2010 уклав шлюб) було видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 3-197 після смерті [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; - 07.07.2020 [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 3-198 після смерті [PERSON] на спадкове майно автомобіль марки ВАЗ модель 2103, 1976 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; - 14.07.2020 [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-178 після смерті [PERSON] на спадкове майно земельну ділянку площею 0,0526 га кадастровий номер 1412600000:00:008:0631, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 06.10.2020 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до п.п.1,2 якого [PERSON] продала останньому належний їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.07.2020 № 3-197 будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . 06.10.2020 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до п.п.1,2 якого [PERSON] продала останньому належну їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2020 № 3-178 земельну ділянку кадастровий номер 1412600000:00:008:0631, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Наведені обставини встановлені чинним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29.06.2021 у цивільній справі № 233/421/21 за позовом [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , - «про визначення додаткового строку на прийняття спадщини», яким [PERSON] , [INFO] , визначений додатковий строк тривалістю 2 (два) місяці з моменту набрання рішенням законної сили, для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Костянтинівці Донецької області. Це судове рішення постановою Донецького апеляційного суду від 13.10.2021 залишено без змін (а.с.95-98), і цієї дати (13.10.2021) набрало законної сили. Таким чином, згідно із судовим рішенням позивач мав звернутися до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] до 13.12.2021 включно. З метою звернення до нотаріальної контори задля прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] надав нотаріально посвідчену 16.05.2020 довіреність на ім`я [PERSON] (а.с.9). Заявами від 08.11.2021, 01.12.2021 на ім`я державного нотаріуса [PERSON] [PERSON] заявив про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] та просив про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.10,11). Заява від 01.12.2021, за твердженням позивача, цього ж дня - 01.12.2021 засобами поштового зав`язку з м. Баку Азербайджану була спрямована у м. Маріуполь, Україна, на ім`я [PERSON] (копія документу про поштове відправлення на а.с.12), яка 19.12.2021 переадресувала відправлення [PERSON] у м. Костянтинівку Донецької області, Україна (а.с.14). 22.12.2021 [PERSON] як довірена особа [PERSON] звернулася до Костянтинівської державної нотаріальної контори із заявою позивача про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Листом державного нотаріуса Волобуєва О. В. Костянтинівської державної нотаріальної контори від 28.12.2021 № 3046/0116 на ім`я [PERSON] стосовно заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом нотаріального офісу №1 м. Баку [PERSON] 01.12.2021 за р/№ 81-720932, повідомлено таке: «Заяву [PERSON] про прийняття спадщини після [PERSON] , померлого [INFO] , Ви принесли особисто до нотаріальної контори 22.12.2021, після закінчення строку, встановленого судом (13.12.2021). Тому ця заява згідно вищенаведеного порядку (*передбаченого положеннями глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України) не може вважатися своєчасно надісланою» (а.с.4). Вирішуючи питання щодо правомірності дій державного нотаріусу, суд виходить з такого: Відповідно до\~ст.49 Закону України Про нотаріат (далі - Закон), нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; особа, \~ яка \~ звернулася з\~ проханням\~ про вчинення нотаріальної\~ дії\~ щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного\~ реєстру\~ боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про\~ стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; в інших випадках, передбачених законом (ч.1). На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа,\~яка\~вчиняє нотаріальні\~дії, зобов`язані\~викласти\~причини відмови\~в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження.\~Про\~відмову у\~ вчиненні нотаріальної дії нотаріус\~протягом трьох\~робочих\~днів\~виносить відповідну постанову (ч.4). Відповідно до\~ст.50 Закону\~України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Таким чином, може відбуватися оскарження\~нотаріальної дії або відмова у її вчиненні. За положеннями Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (в редакції на час оскаржуваної дії): Глави 13. «Відмова у вчиненні нотаріальної дії»: 1. Нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. 2. Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону. 3. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Глави 10. «Видача свідоцтв про право на спадщину»: 1.1. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. 2.1. Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) зокрема про прийняття спадщини, 3.1. Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. 3.3. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. 3.13. Для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 3.15. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. 3.16. Суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 3.17. Спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви. 3.23. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. 4.9. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276\~Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Обґрунтовуючи незгоду з оскаржуваними діями нотаріуса, позивач посилається на ту обставину, що [PERSON] заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] була направлена нотаріусу вчасно засобами поштового зв`язку. Судом же встановлено, що заява [PERSON] про прийняття спадщини була подана безпосередньо до нотаріальної контори представником позивача [PERSON] особисто 22.12.2021 (після закінчення встановленого судом строку на таке подання 13.12.2021), а не поштовим відправленням, через що суд не зважає на доводи сторони позивача про вчасність звернення до нотаріальної контори до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини. Доводи сторони позивача про неможливість спрямувати заяву [PERSON] про прийняття спадщини безпосередньо до Костянтинівської державної нотаріальної контори через відсутність поштового зв`язку між Азербайджаном і адресатами Донецької області України, суд вважає неспроможними, з огляду на те, що ці доводи не підтверджені належними доказами, які більш того спростовуються тим фактом, що така заява [PERSON] була ним направлена на ім`я [PERSON] у м. Маріуполь, що у Донецькій області, Україна. З огляду на наведені обставини і відповідні ним підстави, суд дістає висновку про правомірність відмови нотаріуса у прийнятті заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Доводи сторони позивача про те, що відмову у прийнятті заяви нотаріус не оформлював постановою, а склав лист від 28.12.2021 № 3046/0116, на розсуд суду, не є підставою для задоволення позову, оскільки предметом спору за заявленими вимогами є правомірність «нотаріального акту державного нотаріуса, який являє дію у відмові заведення спадкової справи», а не порушення вимог ч.4 ст.49 Закону України "Про нотаріат" щодо винесення протягом трьох робочих днів постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. При цьому причини відмови нотаріуса у прийнятті заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] оформлені нотаріусом письмово листом від 28.12.2021 № 3046/0116. Незазначення у цьому листі порядку оскарження дій нотаріуса не стало на заваді зверненню позивача за судовим захистом. Із позовною вимогою «визнання незаконним нотаріального акту державного нотаріуса, який являє дію у відмові заведення спадкової справи», безпосередньо пов`язана позовна вимога «зобов`язання державного нотаріуса завести спадкову справу за нотаріально посвідченою 01.12.2021 заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] , померлого [INFO] ». Оскільки судом в діях нотаріуса не встановлено невідповідності закону, вимога зобов`язання нотаріуса вчинити певні дії є необґрунтованою. Крім того, відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.09.2021 у справі № 185/9807/19 (провадження № 61-11410св20) зазначено: "суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта…Тобто суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції. У справі, що переглядається, суди попередніх інстанцій, відмовляючи [PERSON] у задоволенні позову, виходили з того, що дії нотаріуса та оскаржена постанова відповідають вимогам чинного законодавства, тому немає підстав для визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню і вимога позивача про зобов`язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. При цьому суди не звернули увагу на те, що суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції. Таким чином, у задоволенні позовних вимог [PERSON] про зобов`язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом слід відмовити з вказаної підстави". Тож у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed