Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

09 липня 2013 року до суду звернулося ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з позовною заявою, в якій, первісно просило стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Юджінія Тревел ЛТД» на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором № 010/25-28/07-278 від 24.05.07 року, яка станом на 01.06.2013 року становила 331 144,98 дол. США (1 дол. США станом на 01.06.2013 року складає 7,993 грн.), у гривневому еквіваленті складає 2 646 841,85 грн. 85 коп., в тому числі: 260 437,89 дол. США - загальна заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 60 305,99 дол. США - заборгованість за процентами; 10 401,10 дол. США- пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків. Ухвалою суду від 21 вересня 2015 року позовну заяву в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юджінія Тревел ЛТД» залишено без розгляду. Позов обґрунтований такими обставинами. 24 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого за всіма правами і обов`язками є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON] укладений кредитний договір № 010/25-28/07-278, за умовами якого Банк надає [PERSON] кредит лімітом 300 000,00 доларів США на споживчі цілі строком до 24.05.2017 року, з відсотковою ставкою 12,5 % річних. В подальшому між [PERSON] та позивачем укладено: - додаткова угода № 010/25-28/07-278/2 від 07 грудня 2009 року до кредитного договору № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 р.; Додатком № 1 додаткової угоди № 010/25-28/07-278/2 від 07 грудня 2009 року до кредитного договору № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 р. встановлено графік погашення кредиту та відсотків за кредитом. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладено:-іпотечний договір, укладений між позивачем та [PERSON] ; -договір поруки № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року підписаний між Банком та [PERSON] , згідно якого [PERSON] поручилась відповідати перед позивачем солідарно з позичальником за виконання кредитних зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору; - договір поруки № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року, підписаний між Банком та [PERSON] , згідно якого [PERSON] поручився відповідати перед позивачем солідарно з позичальником за виконання кредитних зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору. В подальшому було укладено: -договір поруки № 12/2-0-1/071 від 07 грудня 2009 року між [PERSON] та позивачем; - договір поруки № 12/2-0-1/072 від 07 грудня 2009 року між [PERSON] та позивачем; -договір поруки № 12/2-0-1/073 від 07 грудня 2009 року між ТОВ «Юджінія Тревел ЛТД» та позивачем; [PERSON] порушено умови кредитного договору № 010/25-28/07-278 від 24. 05.2007 року, зокрема п. 1.5 зазначеного кредитного договору, яким закріплено, що погашення основної заборгованості за кредитом погашається позичальником у відповідності до графіка погашення заборгованості та сплати процентів, шляхом внесення щомісяця на позичковий рахунок Банку. Відповідно до п.4.1.1 кредитного договору № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року за порушення прийнятих на себе зобов`язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим договором строки, позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню за несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості за кожний день прострочення. Згідно п.3.1 договорів поруки від 07 грудня 2009 року у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Станом на 20 травня 2015 року згідно кредитного договору № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року у відповідачів виникла загальна заборгованість по сплаті кредиту в сумі 474 730,11 дол. США, в тому числі: 260 437,89 дол. США, заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 121 783,60 дол. США - заборгованість за процентами; 57 060,95 дол. США - пеня за тілом кредиту та 35 447,66 доларів США - пеня за відсотками. 19 жовтня 2016 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» остаточно виклали свої позовні вимоги в такій редакції: стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції заборгованість в розмірі 474 730,11 доларів США. Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції заборгованість в розмірі 474 730,11 доларів США. 21 квітня 2016 року до суду звернулась із позовом третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в якому просила визнати недійсним договір поруки № 12/2-0/071, укладений 07 грудня 2009 року між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль». Позов обґрунтований тим, що 25 грудня 1990 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] , спадкоємицею якого є [PERSON] , та [PERSON] 24 травня 2007 року був укладений договір поруки 010/25-28/07-278/1, згідно з пунктом 1.2. якого сторони договору встановлюють, що поручитель [PERSON] (дружина [PERSON] ) на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням боржника - [PERSON] , які виникають з умов Кредитного договору №010/25-28/07-278 від 24 травня 2007 року, а саме: повернути кредит в розмірі 300 000,00 доларів США. 7 грудня 2009 року був укладений договір поруки № 12/2-0-1/071 між фізичною особою [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Згідно договору поруки 2.5.4. поручитель [PERSON] підтверджує, що не існує ніякого відомого їй судового спору, вимог/рішень державних чи інших органів, які можуть суттєво негативно вплинути на фінансові можливості або діяльність поручителя та про які Банк не був попереджений до укладання цього договору, але існував і досі існує судовий спір про розподіл спірного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] . Оскільки відсутня згода [PERSON] на укладення договору поруки між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та внесена інформація про відсутність судових спорів в договір поруки від 7 грудня 2009 року №12/2-0-1/071, в зв`язку з цим третя особа із самостійними вимогами вважає, що це є підставою для визнання договору поруки недійсним. 21 лютого 2018 року ухвалою суду замінено позивача у справі на правонаступника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - ТОВ «Фінансова компанія «Форінт». 14 вересня 2021 року ухвалою суду залучено до участі у справі правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» - ТОВ «Фінансова компанія «Морган кепітал». Сторони та третя особа [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлялися, відповідно до ст. 128 ЦПК України, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, відзив на позов до суду жоден відповідач не подав. Представник [PERSON] , 30.08.2022 року о 16 годині 33 хвилини подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, разом із цим справу було призначено до розгляду 30.08.2022 року об 11 годині 00 хвилин, що позбавило суд можливості розглянути вказану заяву. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги за первісним позовом належить задовольнити частково, а позов [PERSON] необхідно залишити без задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини. 24 травня 2007р. між [PERSON] та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" був укладений кредитний договір №010/25-28/07-278, згідно якого банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти, в порядку і на умовах, визначених договором та додатками до договору, які є його невід`ємними частинами (т. 1 а. с. 22). Згідно умов договору банк надає кредитні кошти, а позичальник приймає їх на наступних умовах: розмір кредиту - 300 000 доларів США; розмір та кількість траншів: 1-ий транш готівкою - 300 000 доларів США; цільове використання кредиту: споживчі цілі; річна база нарахування процентів - 365 днів у році; дата остаточного повернення кредиту - 24.05.2017р.; комісія за дострокове погашення кредиту: а) 2% від суми часткового або повного дострокового погашення кредиту, якщо таке погашення відбулось протягом 1-го по 2-й рік з дати отримання першого траншу по кредиту; б) 1% від суми часткового або повного дострокового погашення кредиту, якщо таке погашення відбулось протягом 2-го по 5-й рік з дати отримання першого траншу по кредиту. Фіксована процентна ставка - 12% річних. Повернення кредиту та сплати процентів відбувається шляхом сплати позичальником платежів, що зменшуються згідно з графіком погашення до цього договору. Детальний порядок повернення кредиту та сплати процентів визначений в Частині №2 цього договору. Відповідно до п. 1.4.1.2 кредитного договору проценти нараховуються не пізніше дати, визначеної у Графіку повернення кредиту та сплати процентів ( додаток №1 до договору) кожного календарного місяця на фактичну суму непогашених кредитних коштів за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та включаючи день повернення. Пунктом 1.5 кредитного договору передбачено, що погашення основної заборгованості за кредитом здійснюється позичальником у відповідності до графіка погашення заборгованості та сплати процентів, шляхом внесення щомісяця коштів на позичковий рахунок банку. Позивач зазначає, що він виконав у повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором щодо надання грошових коштів, однак [PERSON] неналежним чином виконує умови договору, систематично порушує свої зобов`язання по поверненню заборгованості за кредитом, по сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом, з порушенням строків встановлених договором, в зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість по кредиту у сумі 260 437,89 доларів США та заборгованість по відсоткам у сумі 121783,60 доларів США. Крім того, за умовами п. 4.1.1 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов`язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим договором строки, позичальник зобов`язується сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно договору. На підставі зазначеного пункту договору, у зв`язку із неналежним виконанням умов договору позивач нарахував [PERSON] відповідно до умов договору пеню за несвоєчасну сплату кредиту у сумі 57 060, 95 дол. США та пеню за несвоєчасну сплату процентів у сумі 34 447,66 дол. США. 24 травня 2007 р. між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] (поручитель) був укладений договір поруки №010/25-28/07-278/1/1 (т. 1. А. с. 44), відповідно до якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед банком відповідати по борговим зобов`язанням боржника - [PERSON] , які виникають з умов кредитного договору № 010/25-28/07-278 від 24 травня 2007 року, в т. ч. щодо повернення загальної суми кредиту, а саме 300 000 дол. США, сплати процентів за його користування, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів) в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також виконання інших умов кредитного договору в повному обсязі. Пунктом 3.1 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед банком на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України. Згідно пункту 2.4 договору у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором, банк має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов`язань в повному обсязі чи в частині. Поручитель здійснює погашення боргових зобов`язань за кредитним договором у валюті кредиту на рахунок, зазначений банком в письмовій вимозі (п.3.2 договору поруки). Згідно пункту 2.6 договору поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому банком, протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. Така вимога банку вважається отриманою поручителем, якщо банк надіслав її поштою на адресу поручителя, вказаною в цьому договорі (п. 2.6. договору поруки). На виконання вимог договору поруки, банк направив на адресу [PERSON] попередження про стягнення заборгованості за кредитним договором №010/25-28/07-278 від 24.05.2007р. ( вих. № 5-0-6/22-5050 від 26.11.2008р.), відповідно до якого просив поручителя на протязі 30 днів з моменту отримання відповідної вимоги погасити існуючу заборгованість боржника (т. 3 а. с. 39). Втім, зазначене попередження було залишено [PERSON] без відповіді та задоволення. В подальшому 07 грудня 2009 року між ПАТ «"Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] (поручитель) був укладений договір поруки № 12/2-0-1/072 (т. 1. а. с. 54), відповідно до якого поручитель бере на себе зобов`язання перед банком відповідати по борговим зобов`язань боржника - [PERSON] , по сплаті останнім будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями кредитного договору, в т. ч. щодо повернення загальної суми кредиту, а саме 300 000 дол. США, сплати процентів за його користування, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів) в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також відшкодування можливих збитків та виконання інших умов кредитного договору в повному обсязі. Пунктом 3.1 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником всіх або окремих взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобов`язань у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основаного боргу за кредитним договором, нарахування відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. Поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому банком, протягом 5-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. Така вимога банку вважається отриманою поручителем, якщо банк надіслав її поштою на адресу поручителя, вказаною в цьому договорі, або повідомлену банку згідно затвердження до цього пункту Договору. (п. 3.5. Договору поруки). 24 травня 2007 р. між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] (поручитель) був укладений договір поруки №010/25-28/07-278/1 (т. 1. а. с. 45), відповідно до якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед банком відповідати по борговим зобов`язанням боржника - [PERSON] , які виникають з умов кредитного договору № 010/25-28/07-278 від 24 травня 2007 року, в т. ч. щодо повернення загальної суми кредиту, а саме 300 000 дол. США, сплати процентів за його користування, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів) в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також виконання інших умов кредитного договору в повному обсязі. Пунктом 3.1 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед банком на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України. Згідно пункту 2.4 договору у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором, банк має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов`язань в повному обсязі чи в частині. Поручитель здійснює погашення боргових зобов`язань за кредитним договором у валюті кредиту на рахунок, зазначений банком в письмовій вимозі (п.3.2 договору поруки). Згідно пункту 2.6 договору поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому банком, протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. Така вимога банку вважається отриманою поручителем, якщо банк надіслав її поштою на адресу поручителя, вказаною в цьому договорі (п. 2.6. договору поруки). На виконання вимог договору поруки, банк направив на адресу [PERSON] попередження про стягнення заборгованості за кредитним договором №010/25-28/07-278 від 24.05.2007р. ( вих. № 5-0-6/22-55 від 16.02.2009 р.), відповідно до якого просив поручителя на протязі 30 днів з моменту отримання відповідної вимоги погасити існуючу заборгованість боржника (т. 3 а. с. 41). Втім, зазначене попередження було залишено [PERSON] без відповіді та задоволення. В подальшому 07 грудня 2009 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (поручитель) був укладений договір поруки № 12/2-0-1/071 (т. 1. а. с. 58), відповідно до якого поручитель бере на себе зобов`язання перед банком відповідати по борговим зобов`язань боржника - [PERSON] , по сплаті останнім будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями кредитного договору, в т. ч. щодо повернення загальної суми кредиту, а саме 300 000 дол. США, сплати процентів за його користування, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафів) в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також відшкодування можливих збитків та виконання інших умов кредитного договору в повному обсязі. Пунктом 3.1 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником всіх або окремих взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобов`язань у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основаного боргу за кредитним договором, нарахування відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. Поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому банком, протягом 5-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. Така вимога банку вважається отриманою поручителем, якщо банк надіслав її поштою на адресу поручителя, вказаною в цьому договорі, або повідомлену банку згідно затвердження до цього пункту договору. (п. 3.5. договору поруки). Невиконання відповідачами своїх зобов`язань за Кредитним договором та Договором поруки позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Так, згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому за правилами ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Приписами ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу вимог ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Водночас, ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України при порушенні боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. згідно зі ст. ст. 543, 554 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що позивач виконав у повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором щодо надання грошових коштів, а відповідачі, в свою чергу, не повернули позивачу кредит у встановлений договором строк. Сума заборгованості по кредиту склала - 260 437,89 доларів США. 31 травня 2016 року Господарським судом Одеської області по справі № 916/106/15-г за позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ТОВ "Юджінія Тревел ЛТД", яке також виступало поручителем щодо виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року постановлено рішення, яким стягнуто з ТОВ "Юджінія Тревел ЛТД" на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитом у сумі 260 437,89 доларів США, заборгованість за відсотками у сумі 106 885,13 доларів США. В іншій частині позову відмовлено. Рішенням суду від 31 травня 2016 року встановлено, що факт наявності заборгованості у [PERSON] перед ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в розмірі 260 437,89 доларів США за Кредитним Договором №010/25-28/07-278 від 24.05.2007р. також підтверджено висновками судово-економічної експертизи від 15.03.2016р. за №4798/4799. Що ж до стягнення заборгованість за відсотками у сумі 108 083,86 дол. США, то суд зазначену вимогу задовольняє частково, на суму 106 885,13 доларів США, з огляду на той факт, що висновками судово-економічної експертизи від 15.03.2016р. за №4798/4799, призначеної ухвалою господарського суду Одеської області від 29.04.2015р., підтверджено заборгованість за відсотками лише в сумі 106 885,13 доларів США. Відносно позовних вимог про стягнення з поручителя [PERSON] пені за несвоєчасну сплату кредиту у сумі 56 682, 70 дол. США та пені за несвоєчасну сплату процентів у сумі 20 769,70 дол. США., то з цього приводу суд зазначив, що у дослідницькій частині висновку, експертом було зазначено, що у матеріалах справи відсутні та на дослідження не надані: дані бухгалтерського обліку ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", внутрішні положення, внутрішній план рахунків Банку, первинні документи, щодо нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв`язку з чим підтвердити документально, встановити відповідність заборгованості по пені, зазначеною розрахунком заборгованості банку умовам договору, провести розрахунок, відповідно підтвердити чи спростувати суми заборгованості за нарахованими штрафними санкціями, а саме пені за несвоєчасну сплату кредиту у сумі 56 682, 70 дол. США та пені за несвоєчасну сплату процентів у сумі 20 769,70 дол. США у відповідно до умов кредитного Договору № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007р., не надається можливим. З матеріалів справи вбачається, що судом на вимогу судового експерта витребувались зазначені вище документи, зокрема ухвалами суду від 14.07.2015р. та 03.12.2015р., проте банк вимоги суду проігнорував, документи на вимогу суду не надав. Рішення Господарського суду Одеської області від 31 травня 2016 року набрало законної сили та обставини, які встановлені вказаним рішенням, не підлягають доказуванню в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Отже, враховуючи вищенаведене, та преюдиційне значення встановлених Господарським судом Одеської області обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів пені за несвоєчасну сплату кредиту у сумі 56 682, 70 дол. США та пені за несвоєчасну сплату процентів у сумі 20 769,70 дол. США. - залишити без задоволення, а проценти за користування кредитом стягнути в розмірі 106 885,13 доларів США. Що стосується позову третьої особи [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання договору поруки недійсним, то суд вважає, що він задоволенню не підлягаю в зв`язку із наступним. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] зазначає, що договір поруки укладався [PERSON] із банком за відсутністю письмової згоди чоловіка [PERSON] - [PERSON] , спадкоємицею за заповітом якого є [PERSON] . Крім того, на думку [PERSON] підставою для визнання договору поруки недійсним є також те, що під час укладення договору, [PERSON] не вказала про існування майнового спору щодо поділу майна подружжя. За приписами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Діючим цивільним законодавством визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, за приписами статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відмовляючи [PERSON] в позові, суд зауважує на тому, що виходячи із правової конструкції статті 553 ЦК України, яка регулює відносини, пов`язані із укладенням договору поруки, згода одного із подружжя на укладення договору поруки діючим цивільним та сімейним законодавством не вимагається. Посилання [PERSON] на пункт 2.5.4. договору поруки № 12/2-0-1/071 від 07 грудня 2009 року, в якому поручитель підтверджує, що не існує ніякого відомого поручителю судового спору, вимог/рішень державних чи інших органів, які можуть суттєво негативно вплинути на фінансові можливості або діяльність поручителя та про які банк не був попереджений до укладання цього договору не підтверджується належними та допустимими доказами наявності такого спору, а також того, що його існування може суттєво негативно вплинути на фінансові можливості або діяльність поручителя. Крім того, вказані обставини не є підставою для визнання правочину недійсним з огляду на вимоги статті 203 ЦК України. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання договору поруки недійсним. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову АТ «Райффайзен Банк Аваль» на 77,5% та те, що при подачі позову та збільшення позовних вимог позивачем було сплачено судовий збір в загальному розмірі в сумі 3654 грн., суд вважає необхідним стягнути з відповідачів судовий збір в рівних частках з кожного по 943 грн. 95 коп.

Outcome: partial