Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Представник позивача - адвокат Грейніс Владислав Олександрович звернувся до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 8,4969 га та належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0096901, розташована на території Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2021 позивачу визначено додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті матері. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку позивач не може в зв`язку з тим, що право власності на неї зареєстровано за Софіївською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області на підставі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2008 року про визнання спадщини [PERSON] відумерлою. Позивач вважає рішення суду про визнання спадщини відумерлою винесеним з порушенням, оскільки в ньому не вірно зазначена дата смерті, невірно встановлено відсутність родичів та не встановлено в законний спосіб факту смерті спадкодавця. Зазначає, що постійно проживав в м. Новоукраїнка, інші спадкоємці відсутні, на день смерті мати проживала одна. Посилаючись на ч.5 ст. 1268 ЦК України вважає себе таким, що прийняв спадщину. Просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22.02.2013 р. посилаючись на ст. 1301 ЦК України щодо порядку визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з порушенням прав інших осіб та визнати право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування та здійснити реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18.02.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12.08.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник - адвокат В.О. Грейніс в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Крім того, представник позивача в заяві зазначив про те, що [PERSON] за життя дійсно видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 0096901 та визнано право на земельну частку (пай), що належала [PERSON] на підставі сертифікату відумерлою спадщиною, що встановлено рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2008 року, яке набрало законної сили та має преюдиціальний характер. Вважає, що для повернення відумерлого майна не вимагається попереднє скасування рішення суду про визнання такого майна відумерлим. Посилаючись на положення ст.ст. 316, 328, 392, ч.1 ст. 1225 ЦК України просив визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 8,4969 га та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала повністю. У відзиві на позов просила в задоволенні позову відмовити за безпідставністю, посилаючись на відсутність доказів отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), відсутність доказів, які підтверджують факт права приватної власності [PERSON] щодо володіння земельним паєм, а також вказали на наявність судового рішення від 26.12.2008 року про визнання спадщини відумерлою, яке набрало законної сили та не оскаржувалось. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, в зв`язку з завантаженістю просила розглянути справу без участі представника Компаніївської державної нотаріальної контори. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані у справі письмові докази у їх сукупності вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.10). За інформацією Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 18.05.2022 [PERSON] була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Хлібороб», що доданий до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Хлібороб». На ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР № 0096901, розміром 10,38 умовних кадастрових гектарів. Оригінал сертифікату було видано власнику, що підтверджується підписом в Книзі обліку сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП «Хлібороб» Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (94-95). Спадкова справа № 75/2021 після смерті [PERSON] була заведена 02.11.2021 р. за заявою позивача [PERSON] , якому рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2021 визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] строком 1 місяць. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишила. З заявами про прийняття спадщини інші спадкоємці не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.41-54). Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2008 року визнано право на земельну частку (пай), що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) КР № 0096901 відумерлою спадщиною. Визнано власником територіальну громаду Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (а.с.16-17). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.02.2013 вбачається, що підставою виникнення права власності на спірну земельну ділянку (кадастровий номер 3522885400:02:000:0453) площею 8,4969 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є розпорядження голови Компаніївської районної державної адміністрації № 537-р від 18.08.2010 про передачу у власність земельної ділянки площею 8,50 га ріллі територіальній громаді Софіївської сільської ради (а.с. 14, 19). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.02.2013 спірна земельна ділянка належала на праві комунальної власності Софіївській сільській раді Компаніївського району Кіровоградської області (а.с.15). Вартість спірної земельної ділянки складає 195313,87 грн. (а.с.11-12). Постановою Компаніївської державної нотаріальної контори від 12.11.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,4969 га, яка розташована на території Софіївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області після смерті [PERSON] (а.с.13). За повідомленням Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 21.07.2022 спірна земельна ділянка на даний час перебуває в користуванні ТОВ АФ «Софіївська» згідно договору оренди землі від 22.05.2013 року, укладеного строком на 10 років (а.с.117-124). Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, яка була чинною на час державної реєстрації земельної ділянки (01.01.2013 року) державний реєстратор прав на нерухоме майно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав, видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону. Згідно п.9 статті 18 Закону свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема, в інших випадках, встановлених законом. Підставою державної реєстрації прав згідно п.5, п.6 ст. 19 вищевказаного Закону є рішення судів, що набрали законної сили та інші документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Згідно постанови № 703 від 22.06.2011 р. Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - для проведення\~державної реєстрації\~права власності\~та інших\~речових прав\~на нерухоме\~майно необхідними\~документами є\~документи,\~що підтверджують\~виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункти 26, 27). Державна реєстрація\~права власності\~на земельну\~ділянку з\~видачею свідоцтва\~про право власності на таке майно проводиться за наявності державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Таким чином, підставою для реєстрації та видачі свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку було рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2008 року про визнання спадщини відумерлою, на підставі якого видано розпорядження голови Компаніївської районної державної адміністрації про передачу земельної ділянки у власність територіальній громаді Софіївської сільської ради. Рішення суду не оскаржувалось, набрало законної сили, на час розгляду справи судом є чинним, за нововиявленими чи виключними обставинами не переглядалось. Окрім того, чинним є і розпорядження голови Компаніївської районної державної адміністрації № 537-р від 18.08.2010 про передачу у власність земельної ділянки площею 8,50 га ріллі територіальній громаді Софіївської сільської ради. Згідно вимог п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства. Суд враховує, що відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії). Посилання позивача в позовній заяві на невірно зазначену дату смерті [PERSON] , відсутність родичів та не встановлення в законний спосіб факту смерті спадкодавця в рішенні суду від 26.12.2008 р. свідчать, що метою позову є ревізія правомірності рішення суду про визнання спадщини відумерлою, яке набрало законної сили та є чинним на час розгляду даної справи, що суперечить принципу правової визначеності. Разом з тим інших підстав в обґрунтування протиправності оскаржуваного свідоцтва про право власності на нерухоме майно позивачем не наведено. Посилання позивача на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2021, яким позивачу визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] не стосується права на спадкування спірної земельної ділянки, тому що рішення спрямоване на гарантування та відновлення права особи на прийняття спадкового майна [PERSON] , однак на час винесення зазначеного рішення, та з огляду на рішення Компаніївського районного суду від про визнання спадщини відумерлою, земельна ділянка не перебувала в складі спадкової маси, оскільки з 22.02.2013 року зареєстрована як комунальна власність територіальної громади. Як роз`яснено в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, оскаржуване свідоцтво про право власності на нерухоме майно видано з дотриманням положень ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому є правомірним, в зв`язку з чим позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно задоволенню не підлягає. Оскільки вимога про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку та здійснення реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є похідною від вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності не нерухоме майно, то в задоволенні цієї вимоги також слід відмовити. З огляду на зазначене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані, в силу положень ст. 81, 89 ЦПК України, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю. Згідно із ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що в задоволенні позову в повному обсязі відмовлено, судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2945,55 грн. слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed