Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

Адвокат Крикунов Олександр Володимирович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва по справі №754/15535/20 було стягнуто з відповідача аліменти на користь позивача на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 4000 грн. щомісячно, на період його навчання, починаючи з 12.08.2020 до закінчення навчання - 20.06.2022. Деснянським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві відкрито виконавче провадження №66718824 з примусового виконання вказаного судового рішення на підставі виконавчого листа від 12.08.2021. Станом на 26.06.2022 заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 12.08.2020 по 23.06.2022 у вказаному виконавчому провадженні становить 92000 грн. Згідно з розрахунком пеня за прострочення сплати відповідачем аліментів за період 12.08.2020 по 23.06.2022 складає 311720 грн. Враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України розмір пені підлягає зменшенню до розміру заборгованості відповідача по аліментам, тобто до 92000 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, у виконавчому провадженні №66718824 за період з 12.08.2020 по 23.06.2022 в сумі 92000 грн. та відшкодувати розмір судових витрат на правову допомогу в сумі 8000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник позивача адвокат Крикунов О.В. в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. 13.07.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 07.09.2021 відкрито виконавче провадження №66718824 на підставі виконавчого листа №752/15535/20, виданого 12.08.2021 Голосіївським районним судом міста Києва, щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 4000 грн., щомісячно, на період навчання [PERSON] , починаючи з дня пред`явлення позову, а саме 12.08.2020 і до закінчення навчання, тобто до 20.06.2022. Як вбачається з копії повідомлення Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві від 05.07.2022 №66718824/6 та копії розрахунку державного виконавця, у відділі перебуває виконавче провадження №66718824 з примусового виконання виконавчого листа №752/15535/20, виданого 12.08.2021 Голосіївським районним судом міста Києва, за яким сума заборгованості боржника [PERSON] перед стягувачем [PERSON] станом на 20.06.2022 становить 92000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Частиною 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. При цьому суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц, яка зазначила наступне: «Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.» Судом встановлено, що відповідач [PERSON] за період з 12.08.2020 по 20.06.2022 не сплачував аліменти на утримання його повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 4000 грн. щомісячно, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 92000 грн. Таким чином, наявні правові підстави для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, передбаченої статтею 196 СК України. Відомості про зміну розміру заборгованості зі сплати відповідачем аліментів на час ухвалення судом рішення відсутні. Також відсутні докази того, що вказана заборгованість по сплаті аліментів виникла не з вини відповідача. Крім того, матеріали справи не містять даних про застосування до відповідача [PERSON] заходів передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з 12.08.2020 по 23.06.2022 пеня за прострочення сплати аліментів становить 311720 грн. Суд відзначає, що вказаний розрахунок відповідає порядку та формулі нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, які містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 по справі №333/6020/16-ц. Водночас на підставі ст. 196 СК України судом визначається розмір пені за прострочення сплати аліментів у сумі 92000 грн., що становить 100% заборгованості відповідача [PERSON] по сплаті аліментів. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, підлягають задоволенню в повному обсязі. Частинами 1, 2 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у сумі 992,40 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу суду був наданий договір про надання правової допомоги від 01.07.2022 №1/7/22, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 11.07.2022, акт виконаних послуг (робіт) від 11.07.2022 на суму 8000 грн., довідка - розрахунок про розмір коштів, що підлягають виплаті адвокату по договору від 01.07.2022 №1/7/22 на суму 8000 грн., складена 11.07.2022, квитанція до прибуткового касового ордера від 11.07.2022 №1/11/7 на суму 8000 грн. Аналізуючи надані докази на підтвердження витрат позивача на надану їй професійну правничу допомогу, суд вважає, що обсяг наданих послуг і виконаних робіт, їх вартість в сумі 8000 грн. та фактична сплата цієї суми підтверджені належним чином, а тому з урахуванням того, що заявлені позовні вимоги задоволені в повному обсязі, ці витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved