Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

У вересні 2021 року представник позивача Кредитної спілки «Супер Кредит» (далі КС «Супер Кредит») звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії, в розмірі 25 310,51 грн. та судові витрати, що складаються із 3 000 грн. за правову допомогу та 2 270 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.07.2016 року між КС «Супер Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір кредитної лінії №СК-5/0081/16/5/06 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 5 000 грн. 04.07.2016 року між позивачем та відповідачем укладено Додатковий договір про транш № 1 та погоджено графік платежів по кредиту та процентів. Позивач виконав умови Договору та надав відповідачу кредит в сумі 5 000 грн., а останній його отримав, що підтверджується платіжним дорученням від 05.07.2016 року № 5056. Позивач надав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 66% річних на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 04.01.2018 року. Відповідно до п.п.9 п.2.4 Кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати проценти і погашати частину кредиту щомісяця не пізніше 10-го числа, вказаного в Додатковому договорі, а також сумами не меншими ніж вказані в Додатковому договорі. У випадку прострочення позичальником понад три дні термінів платежів, зазначених у графіку платежів, кредитодавець має право стягувати пеню за кожний день прострочення у розмірі 1% від простроченої заборгованості (п.3.4 Кредитного договору). Прострочення плати кредиту не зупиняє нарахування процентів та пені (п.3.6 Кредитного договору). Відповідно до п.3.7. Кредитного договору, у випадку, якщо позичальник не повернув кредит в строки, зазначені в п.5.1, то з наступного дня після закінчення дії строку договору проценти по кредиту та пеня продовжують нараховуватися за тією ж ставкою, що вказана в п.3.2 Кредитного договору. Відповідач обов`язків по погашенню кредиту не виконує, у зв`язку із чим, станом на 06.09.2021 сума заборгованості становить 23 798,38 грн., в тому числі: 11 374,35 грн. - сума боргу по сплаті процентів за період з 27.05.2017 року по 06.09.2021 року; 12 424,03 грн. - сума несплаченої пені за період з 27.05.2017 року по 10.11.2018 року. Крім того, на підставі ст.625 ЦК України просить стягнути з відповідача 1 512,13 грн. з яких: 647,99 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 30.11.2018 року по 31.07.2021 року; 312,05 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 30.11.2018 року по 06.09.2021 року; 552,09 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 11.09.2018 року по 06.09.2021 року. Позивачем на адресу відповідача було надіслано лист від 22.04.2021 року з повідомленням про наявну заборгованість та вимогою сплатити прострочену заборгованість. Представник позивача просив позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитом. Крім того, просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29.09.2021 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02.12.2021 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу вимог ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 04.07.2016 року між КС «Супер Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір кредитної лінії № CK-5/0081/16/5/06, згідно якого відповідач отримав фінансовий кредит в сумі 5 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості у відповідності до умов цього договору. 04 липня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір про транш № 1 Кредитного договору, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 5 000 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору №1 склала 5 000 грн. Відповідно до п.3.1. Договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання кредитного договору, готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача. Позивач виконав умови договору та надав позичальнику кредит в сумі 5 000 грн., що підтверджується заявами [PERSON] від 04.07.2016 року, платіжним дорученням № 5056 від 05.07.2016, платник КС «Супер Кредит». Водночас, позивачем та позичальником у п. 3 додаткового договору №1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам. Відповідно до п.3.2. Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку шістдесят шість процентів річних. Відповідно до п.п.9 п.2.4 Кредитного договору позичальник зобов`язаний проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту щомісяця не пізніше десятого числа, вказаного в додатковому договорі, а також сумами не меншими, ніж вказані в Додатковому договорі. Відповідно до п.3.5, п.3.6 Договору сторони домовилися, що строк позовної давності за цим Договором складає 10 (десять) років. Прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів та пені. Згідно розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по Кредитному договору кредитної лінії CK-5/0081/16/5/06 від 04.07.2016 року, вбачається, що станом на 06.09.2021 заборгованість відповідача перед позивачем складає сума заборгованості становить 23 798,38 грн., в тому числі: 11 374,35 грн. - сума боргу по сплаті процентів за період з 27.05.2017 року по 06.09.2021 року; 12 424,03 грн. - сума несплаченої пені за період з 27.05.2017 року по 10.11.2018 року. 22 квітня 2021 кредитною спілкою «Супер Кредит» на адресу відповідача [PERSON] направлено лист попередження за № 1260/21, згідно якого останнього повідомлено про необхідність погасити заборгованість по кредиту. Також, вказаним листом відповідач попереджений, що у разі непогашення вказаної суми в термін до 12.05.2021 року стягнення боргу буде проводитися у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку інфляційних втрат від простроченої суми по Кредитному договору кредитної лінії, вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем в цій частині складає 1 512,13 грн. з яких: 647,99 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 30.11.2018 року по 31.07.2021 року; 312,05 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 30.11.2018 року по 06.09.2021 року; 552,09 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 11.09.2018 року по 06.09.2021 року. Кредитним договором встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами на рівні 66%, а тому вимога про стягнення 3% річних від простроченої суми не узгоджується з положеннями ст. 625 ЦК України. Крім того, позивач не просить стягнути суму самого боргу, а лише просить стягнути інфляційні втрати, що теж не узгоджується з положення ст. 625 ЦПК України. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів у строки передбачені договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим в частинні стягнення заборгованості у розмірі 23 798,38 грн. та підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до положень частини першої, п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом з тим вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем суду додано копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.07.2021 року, укладеного з адвокатом Білецьким Б.М., акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.09.2021 року, платіжне доручення № 2718 від 10.09.2021 року на суму 3 000 грн., платник КС «СК», а отримувач [PERSON] . За наведених обставин суд вважає, що вимога про відшкодування витрат на правову допомогу, підтверджені доказами відповідають критерію реальності таких витрат, співмірні зі складністю цієї справи, розумності їхнього розміру, тому суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 25 310,51 грн., а задоволено на суму 23 798,38 грн., тобто на 94,02 % (23798,38 х 100 : 25310,51). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 134,25 грн. судового збору (2270 х 94,02 %). Виходячи з наведеного,

Outcome: partial