Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що вона є власником земельної ділянки площею 0,0968 га в [ADDRESS] , кадастровий номер якої 7324010100:01:003:0474 цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». На зазначеній земельній ділянці знаходиться двохкімнатна квартира [ADDRESS] загальною площею 39,7 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., власником якої являється позивачка, на підставі договору купівлі-продажу. На належній їй земельній ділянці, вона здійснила реконструкцію (перебудову) квартири [ADDRESS] . На дану житлову будівлю після реконструкції (прибудови) виготовлено технічний паспорт. Для узаконення реконструйованої квартири та отримання на неї всіх необхідних документів, вона звернулась до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області. Проте, згідно письмової відповіді №1024-1, 20/2/719/21 від 15.09.2021 року їй було відмовлено у зверненні та роз`яснено її право на звернення до суду із позовом про визнання права власності на самочинно побудоване житлове приміщення, після чого його можна буде здати в експлуатацію. На даний час готовність житлової будівлі (квартири) літ. «А» складає 100% та згідно звіту технічного обстеження від 08.09.2021 року квартири [ADDRESS] встановлено можливість її надійної та безпечної експлуатації. Вартість квартири [ADDRESS] становить 181031 грн. Позивачка зазначає, що при самовільній реконструкції зазначеної квартири права інших осіб не порушені, власниця квартири [ADDRESS] претензій з приводу зробленої позивачкою реконструкції (прибудови) квартири не має. Просила визнати за нею право власності на самочинно реконструйовану квартиру, що по технічному паспорту зазначена літ «А» загальною площею 64,70 кв.м., житловою площею 28,80 кв.м., допоміжною площею 35,90 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак її представником [PERSON] подано до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути без його присутності. Представник відповідача Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області Л.Степаненко направила до суду письмову заяву про розгляд справи без її присутності. Вирішення позову залишила на розсуд суду за наявними у справі матеріалами. Представник третьої особи Державної інспекції архітектури та містобудування України Кравченко Я.В. направив до суду письмові пояснення, які просив врахувати при розгляді справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась та про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з огляду на наступне. Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. За приписами\~частини\~першої\~статті 2\~ЦПК\~України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Елементом особливої правової охорони землі є норма частини другої статті 14 Конституції про те, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону; право власності на землю гарантується Конституцією України (частина друга статті 373 ЦК України). Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (частина четверта статті 373 ЦК України). Цільове призначення земель України покладено законодавцем в основу розмежування правових режимів окремих категорій земель (розділ ІІ «Землі України» ЗК України), при цьому такі режими характеризуються високим рівнем імперативності, відносно свободи розсуду власника щодо використання ним своєї земельної ділянки. Так само є нормативно регламентованим право власника на забудову земельної ділянки, яке здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням (частина третя статті 375 ЦК України). Відповідно до змісту частини четвертої статті 375 ЦК України у разі, коли власник здійснює на його земельній ділянці самочинну забудову, її правові наслідки встановлюються статтею 376 ЦК України. За положеннями частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За рішенням суду на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК України). Таку правову позицію висловила Велика палата Верховного Суду в постанові №916/2791/13 від 07.04.2020 року. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №104971 виданого 10.10.2009 року, [PERSON] , на підставі рішення 16 сесії V скликання від 01.11.2007 року №171/16-07 Сокирянської міської ради є власником земельної ділянки площею 0,968 га, кадастровий номер 7324010100:01:003:0474, цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу квартири від 22.04.1999 року, посвідченого 22.04.1999 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Геровським Б.М., [PERSON] , продав [PERSON] , двохкімнатну квартиру загальною площею 39,7 кв. м., житловою площею 29,2 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту будинку, виготовленого КП «Сокирянське БТІ» 09.09.2021 року, вбачається, що квартира [ADDRESS] , складається з наступних приміщень: кухня - студіо, загальною площею 25,60 кв.м.; коридор, площею 4,90 кв.м.; санвузол, площею 5,40 кв.м.; кімната, площею, 16,50 кв.м.; кімната, площею 12,30 кв.м. Загальна площа квартири складає 64,70 кв.м., з яких житлова 28,80 кв.м., допоміжна 35,90 кв.м. 08.09.2021 року ФОП [PERSON] було проведено технічне обстеження об`єкта: квартири [ADDRESS] , за результатами якого встановлено можливість щодо його експлуатації. Таким чином, судом встановлено, що позивачкою [PERSON] здійснено реконструкцію (перебудову) квартири на належній їй на вказаних вище правових підставах земельній ділянці по [ADDRESS] . Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що для того щоб визнати об`єкт самочинним будівництвом, достатньо однієї з ознак, а саме: об`єкт нерухомості збудований або будується на земельній ділянці, яку не було відведено для цієї мети; об`єкт нерухомості збудований або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проєкту; об`єкт нерухомості збудований або будується з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Разом з цим, Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 року в справі № 910/2939/193 висловив таку правову позицію: «Зміст приписів статті 376\~ЦК\~України підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного». За вказаною правовою позицією, існують випадки, коли можна визнати право власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду. Такими випадками є: надання земельної ділянки в установленому порядку особі, яка здійснила самочинне будівництво, під уже збудоване майно і визнання права власності за цією особою; визнання права власності на нерухоме майно на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, на якій майно збудовано, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 вересня 2019 року у справі № 309/3887/17, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Як вбачається з письмової відповіді Управляння державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області за №1024-1, 20/2/719/21 від 15.09.2021 року, [PERSON] було відмовлено у прийнятті об`єкта в експлуатацію. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (стаття 331 ЦК України). За змістом частини 3 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. При цьому формулювання положень статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття реконструкції об`єкта нерухомості міститься в пункті 3 ДБН В.3ю2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22.07.2009 №295, відповідно до якого реконструкція це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій. Як встановлено сукупністю досліджених доказів, здійснена позивачкою [PERSON] самочинна реконструкція (перебудова) належної їй на праві власності квартири відповідає вимогам будівельних норм і правил. Крім цього, проведена позивачкою самочинна реконструкція не порушує права власника іншої квартири - [PERSON] , що підтверджується її письмовими поясненнями від 31.01.2022 року. Відповідно до\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і немає права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Таким чином, судом встановлено, що проведена позивачкою реконструкція квартири на належній їй на праві власності земельній ділянці не призвела до порушень прав власника іншої квартири, здійснена в межах належної позивачці на праві власності земельній ділянці та не порушує вимог і правил експлуатації будинку. На підставі викладеного та

Outcome: approved