Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що на підставі Указу Президії Верховної Ради СРСР від 31.07.1986р. його було нагороджено медаллю «За відвагу», що підтверджується військовим квитком та посвідченням до медалі к № [NUMBER] . Відтак, згідно положень Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» заявник має право отримувати надбавку до пенсії в розмірі від 25 до 35 відсотків. 06 квітня 2022р. [PERSON] звернувся до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок пенсії та надав свій військовий квиток і посвідчення до медалі. При перевірці вказаних документів працівниками заінтересованої особи було виявлено невідповідність прізвища в посвідченні до медалі та паспорті заявника, а тому листом від 19.04.2022р. в перерахунку пенсії йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. В зв`язку з даними обставинами, заявник просить суд встановити факт належності йому посвідчення до медалі «За відвагу» к № [NUMBER] , в якому його прізвище помилково зазначено « [PERSON] ». В судове засідання [PERSON] не з`явився, надав письмове клопотання в якому просив розглянути справу за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився. 08.08.2022р. до Коломийського міськрайонного суду надійшли письмові пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в яких зазначено, що [PERSON] дійсно звертався до них із заявою про перерахунок пенсії при розгляді якої було встановлено, що у посвідченні до медалі «За відвагу» вказано « [PERSON] », що не відповідає даним паспорта заявника в якому його прізвище вказано « [PERSON] ». Оскільки належність медалі «За відвагу» [PERSON] встановлено не було, останньому було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії. Просили врахувати дані пояснення при вирішенні справи та здійснити її розгляд без участі їхнього представника. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [INFO] в селищі Печеніжин, Коломийського району, Івано-Франківської області народився [PERSON] . З посвідчення до медалі «За відвагу» к № [NUMBER] вбачається, що на підставі Указу Президії Верховної Ради СССР від 31.07.1986р. медаллю «За відвагу» був нагороджений « [PERSON] ». Згідно п. 2 статті 1 ЗУ «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» (далі Закон) пенсії за особливі заслуги перед Україною (далі - пенсії за особливі заслуги) встановлюються громадянам України ветеранам війни, нагородженим за бойові дії орденом, медаллю "За відвагу" або медаллю Ушакова, незалежно від часу нагородження. Статтями 2, 4 Закону передбачено, що пенсії за особливі заслуги встановлюються громадянам, зазначеним у статті 1 цього Закону, які мають право на пенсію за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника та за вислугу років відповідно до закону. Пенсії за особливі заслуги встановлюються територіальним органом Пенсійного фонду України. Відповідно до ст.. 5 Закону, пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність: від 25 до 35 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 2-5 статті 1 цього Закону. Пенсія за особливі заслуги встановлюється з дня звернення за встановленням пенсії або з дня набуття права на неї, якщо звернення за її встановленням відбулося не пізніше 12 місяців з дня набуття права. Днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається день прийому заяви про встановлення пенсії за особливі заслуги з усіма необхідними документами. З матеріалів справи вбачається, що 06.04.2022р. [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок його пенсії - допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами (особливі заслуги). Згідно ч.1 ст. 9 Закону, заяву про встановлення (перерахунок) пенсії за особливі заслуги розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та в 10-денний строк з дня її подання з усіма необхідними документами приймає рішення про встановлення (перерахунок) або про відмову у встановленні (перерахунку) пенсії за особливі заслуги. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 15.04.2022р. за № 092950008088 [PERSON] було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії. Рішення мотивовано тим, що при зверненні за перерахунком пенсії [PERSON] надав свідоцтво до медалі «За відвагу» в якому вказане прізвище « [PERSON] », що не відповідає даним паспорта, оскільки згідно 2-3 стор. паспорта прізвище заявника « [PERSON] ». Заявнику рекомендовано звернутися до суду. З вищевикладеного слідує, що наявність граматичної помилки в посвідченні до медалі «За відвагу» к № [NUMBER] перешкоджає [PERSON] в здійсненні перерахунку його пенсії, що підтверджується рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 15.04.2022р. за № 092950008088. Відтак, встановлення факту належності посвідчення до медалі «За відвагу» к № [NUMBER] матиме для заявника юридичні наслідки. Підстави вважати, що в даній справі наявний спір про право відсутні. З огляду на дані обставини, суд приходить до висновку, що права заявника підлягають захисту в судовому порядку згідно положень глави 6 розділу IV ЦПК України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо : - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В пункті 12 цієї ж постанови зазначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Звертаючись до суду, [PERSON] в своїй заяві зазначив, що посвідчення до медалі було видане секретарем Президії Верховної Ради СРСР, тобто посадовою особою органу, який на теперішній час не існує, що унеможливлює внесення ним виправлень до правовстановлюючого документу заявника. Суд погоджується з твердженнями заявника, вважає їх обґрунтованими, а відтак приходить до висновку про доведеність обставин неможливості отримати [PERSON] виправленого документу в органі, який його видав. В посвідченні до медалі «За відвагу» к № [NUMBER] зазначено, що його було видано на ім`я « [PERSON] ». В підтвердження того, що вказаний документ належить заявнику, останнім було надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] , копію картки платника податків на його ім`я, копію свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , копію посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] , в яких його особові дані зазначені як [PERSON] . Отже, судом встановлено невідповідність написання однієї букви в прізвищі [PERSON] між його паспортом громадянина України та правовстановлюючим документом, належність якого собі він просить встановити. Між тим, всі інші особові дані [PERSON] , як то ім`я, по батькові, дата та місце народження у вище перелічених документах є цілком аналогічними між собою. Крім цього, факт належності заявнику посвідчення до медалі «За відвагу» к № [NUMBER] також підтверджується військовим квитком [PERSON] серії [NUMBER] , на 21 сторінці якого міститься запис про нагородження медаллю «За відвагу» згідно Указу ПВС СРСР від 31.07.1986р. Таким чином, виходячи з встановлених в судовому засіданні відомостей, суд вважає, наявні дані належними та достатніми доказами для встановлення факту про приналежність заявленого документу [PERSON] . На підставі зазначеного та

Outcome: approved