Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка навчається у закладі вищої освіти, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Позовна заява обґрунтована тим, що сторони 07.06.2003 року зареєстрували шлюб, в якому у сторін народились доньки - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рвшенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2017 року по справі № 639/6051/17, яке набрало законної сили 24.11.2017, шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу з позивачем проживає донька [PERSON] . Відповідач з березня 2017 року перестав брати участь у житті доньки, перестав спілкуватися з нею та матеріально допомагати утримувати доньку. В зв`язку з чим за заявою позивача 02.10.2017 Жовтневим районним судом м. Харкова виданий судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. Відповідно до довідки Харківської державної академії культури факультету хореографічного мистецтва від 10.01.2022 № 125 [PERSON] наразі навчається у Харківській державній академії культури, є студенткою 1 курсу денної форми навчання, факультету хореографічного мистецтва, терміном навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. [PERSON] стипендію не отримує, самостійного доходу не має, проте у зв`язку з навчанням несе витрати на проїзд до місця навчання, харчування, придбання підручників та костюмів для виступів, а також має потребу у придбанні одягу, взуття, продуктах харчування, предметах особистої гігієни, тощо. Повнолітня [PERSON] знаходиться на повному отриманні позивача, яка на даний час не має можливості повноцінно самостійно утримувати повнолітню доньку та нести додаткові витрати на її навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, добровільно не надає. Відповідач працездатний, інших осіб, які б знаходились на його утриманні не має, є фізичною особою-підприємцем, отже має можливість приймати участь у матеріальному забезпеченні своєї доньки. Ухвалою суду від 18.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання (а.с.22-23). Ухвалою суду від 10.08.2022 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів, оскільки подано з порушенням вимог, передбачених ч.2 ст. 84 ЦПК України. Відповідач скористався своїм правом, та подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що він хворіє на діабет (ІІ типу) середньої тяжкості; сумлінно виконував свої обов`язки по сплаті аліментів на утримання дітей та не має заборгованості по сплаті аліментів, спілкується з доньми, у 2018 та у 2020 роках разом з доньками відпочивав у Туреччині. Крім того, він добровільно надає грошові кошти своїй донці [PERSON] шляхом переказу зі своєї картки на картку доньки. Також, повнолітня [PERSON] працює тренером у громадській організації «Танцювально-спортивний клуб - Роял Денс Клаб», бенефіціаром, власником та керівником якого є позивач, отже, позивач має дохід, а дочка [PERSON] має самостійно зароблені гроші. Відповідач зазначає, що на його утриманні є батьки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які потребують допомоги. Відповідач дійсно зареєстрований, як ФО-П, проте доходів не має (а.с.26-31). Позивач подала до суду відповідь на відзив, в якому наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що фінансова можливість відповідача оплачувати путівки за кордон на відпочинок свідчить про його достатній матеріальний стан; позивач, відповідно до статуту, є однією з трьох співзасновників та керівником ГО «Танцювальний спортивний центр «Роял Денс Клаб», розмір статутного капіталу 0,00 грн., що вбачається з інформації, яка знаходиться в загальному доступі, а саме, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Отже, твердження відповідача, що позивач є заможною людиною, є надуманими; зі сторони відповідача не надано жодних доказів на підтвердження того, що його батьки потребують матеріальної допомоги, та що відповідач їх матеріально утримує, крім відповідача у його батьків є ще донька, яка має дохід. Щодо посилань відповідача про стан його здоров`я та наявність діабету ІІ типу, відповідач посилається на дві довідки, датовані 2017 та 2020 роками, які не містять інформації про неможливість відповідача працювати та містять лише рекомендації. Відповідач має достатній дохід для покриття своїх затрат та забезпечення достатнього рівня життя. Крім того, в рішенні Жовтневого районного суду м. Харкова у справі № 639/8475/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, яке набрало законної сили у вересні 2021, в мотивувальній частині встановлені обставини, що [PERSON] має на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , працює, здійснює підприємницьку діяльністю. Надані відповідачем три платіжні доручення про переказ грошових коштів на картку доньки Дарії від 18.12.2020 на суму 1000 грн., від 08.03.2021 у сумі 500 грн., від 01.01.2021 на суму 1000 грн. свідчать про те, що це були подарунки донці на свята - її день народження, 8 березня та на Новий рік, відповідно, та ці перекази здійснені відповідачем, коли [PERSON] була неповнолітньою, та не можуть свідчити про добровільне надання відповідачем матеріальної допомоги дитині, яка продовжує навчання (а.с.65-72). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Гринченко Т.М. підтримала позов, просила його задовольнити та пояснила, що ї на теперішній час донька сторін [PERSON] , яка тимчасово у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні проживає за межами держави, продовжує навчатися у Харківській державній академії культури, на підтвердження вказаних обставин подала до суду довідку № 243 Харківської державної академії культури від 09.08.2022 . Відповідач у своєму клопотанні від 05.07.2022, яке надійшло до суду 11.07.2022, зазначає, що він є внутрішньо переміщеною особою, знаходиться у м. Жашків Уманського району Черкаської області та не може бути присутнім у судовому засіданні. Однак, в порушення вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України відповідач не повідомив суд про адресу місця свого проживання. Тому, згідно з ч.1 ст. 131 ЦПК Укріїни був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи на останню відому судові адресу. Отже, відповідач був повідомлений належним чином. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України). Суд, вислухавши пояснення представника пощивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2003 року, шлюб між сторонами розірваний за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2017 у справі № 639/6051/17 (а.с.12,14). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9,13). [PERSON] є студентом 1 курсу факультету хореографічного мистецтва Харківської державної академії культури денної форми навчання на бюджетній основі, що підтверджується копією довідки № 125 від 10.01.2022 (а.с.16) та копією довідки № 243 від 09.08.2022. Згідно положень статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина вирішується за правилами передбаченими ст. 200 СК України, якою встановлено, що при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені уст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Забезпечення утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на обох батьків (ст. 180 СК України). Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У зв`язку з тим, що повнолітня [PERSON] продовжує навчання, вона потребує матеріальної допомоги. Жодних доказів на підтвердження обставини, що [PERSON] має самостійний дохід, відповідач не навів, та матеріали справи таких доказів не містять. Так, згідно наданої позивачем копії довідки Управління освіти Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради від 28.12.2021, [PERSON] працює керівником гуртка, її заробітна плата за період з травня 2021 року по листопад 2021 року склала 64447,00 грн. (а.с.17). Згідно наданої відповідачем копії довідки без дати та номеру Головного управління ДПС у Харківській області, [PERSON] у період з 01.01.2018 по 31.12.2020 підприємницьку діяльність здійснював на спрощеній системі оподаткування, та згідно наданих податкових декларацій платника єдиного податку за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 отримав доходи у сумі 0,00 грн. (а.с.39). Документів на підтвердження відсутності доходу станом на 2021 та 2022 роки відповідач не подав. Згідно наданої відповідачем копії медичної документації від 04.09.2017 та від 16.04.2020, [PERSON] хворіє на цукровий діабет ІІ типу середньої тяжкості (а.с.37,38). Сторонам [PERSON] та [PERSON] в порядку розподілу майна подружжя на праві власності належить по 1/2 частині квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.10.2019 у справі № 639/1413/19, яке набрало законної сили 15.11.2019 (а.с.79-82). Крім того, відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.02.1993 належить на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.75). Щодо придбання відповідачем путівок для відпочинку з дочками за кордоном у 2018 та 2020 роках та переказу відповідачем грошових коштів на картку дочки Дарії суд зауважує, що такі витрати відповідач ніс, коли донька [PERSON] була неповнолітньою, та не можуть свідчити про те, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Крім того, відповідачем не надані докази щодо утримання ним своїх батьків, відомостей про присуджені до стягнення аліментні зобов`язання на утримання інших осіб відповідач суду не надав та матеріали справи таких відомостей не містять. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру аліментів, необхідно взяти до уваги матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів можливості надавати таку допомогу, також врахувати те, що утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків. Враховуючи, що на утриманні у відповідача знаходиться ще неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , на утримання якої він сплачує аліменти, передбачений законом обов`язок утримання дитини обома батьками, розмір доходу позивача, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та стягує з відповідача аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з всіх видів його заробітку (доходу) на місяць. Такий обсяг аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Відповідно до положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яким є 14.01.2022. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: partial