Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«ЕЛІТ ФІНАНС» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У обґрунтування позовної заяви зазначила, що 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис №129456 про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія\~«ЕЛІТ ФІНАНС» за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року заборгованості по кредиту в сумі 10100 грн., в тому числі: 2000 грн - заборгованості за тілом кредиту, 7350 грн. - заборгованості за відсотками та комісією, 700 грн.- заборгованості за штрафними санкціями, 50 грн. - плати за вчинення виконавчого напису. Приватним виконавцем Пересадьком Олександром Борисовичем відкрито виконавче провадження про стягнення з неї заборгованості на підставі виконавчого напису №129456 від 10.06.2021 року, про що винесена постанова від 02.01.2022 року (ВП №68031424). Тобто, розпочалось примусове стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно з постановою приватного виконавця про арешт коштів боржника від 02.01.2022 року, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті. Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства, оскільки нотаріусом не була перевірена наявність між сторонам договірних правовідносин та безспірність наявної заборгованості. За змістом виконавчого напису з неї стягнуто невиплачені в строк грошові кошти за кредитним договором №0971642002 від 09.11.2018 року, укладеним між нею та ТОВ «Інфінанс» на користь ТОВ «Фінансова компанія\~«ЕЛІТ ФІНАНС» у розмірі 10100,00 грн., якому було відступлено право вимоги за цим договором. Вона не має жодної заборгованості за кредитами, а також нею не укладалися та не посвідчувалися нотаріально жодні договори про отримання позики, в тому числі з ТОВ «Інфінанс», тому вважає, що у приватного нотаріуса Остапенко Є.М. не було жодних підстав для вчинення виконавчого напису. Посилаючись на викладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №129456, вчинений 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Є.М. про стягнення з неї, [PERSON] , на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 10100 грн. Ухвалою від 24.01.2022 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. В судове засідання сторони по справі не з`явилися. Позивач просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач ТОВ Фінансова\~компанія «ЕЛІТ\~ФІНАНС» відзив на позовну заяву, клопотань та заперечень до суду не подавав. Треті особи\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Євген\~Михайлович,\~приватний виконавець\~Пересадько Олександр\~Борисович, пояснень не подали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.06.2021 року приватним нотаріусом нотаріус Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенком\~Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис за реєстровим №129456 про стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», якому відступлено право вимоги за кредитним договором №0971642002 від 09.11.2018 року, укладеним між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] , за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року включно, у розмірі 2000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7350 грн. - заборгованість за відсотками та комісією, 700 грн. - заборгованість за штрафними санкціями, 50 грн. - плати за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 10100 грн. Постановою приватного виконавця Пересадька О.Б. від 02.01.2022 року відкрито виконавче провадження №68031424 з виконання виконавчого напису №129456, виданого 10.06.2021 року (а.с.9). 02.01.2022 року приватним виконавцем Пересадьком О.Б. винесено постанову про стягнення з боржника [PERSON] основної винагороди в сумі 1010 грн. (а.с.10). 02.01.2022 року приватним виконавцем Пересадьком О.Б. винесено постанову про арешт коштів боржника [PERSON] (а.с.11). Відповідно до п. 19 ст.\~34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (надалі - Перелік), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, з наступними змінами. Постановою Кабінету Міністрів України від 26\~листопада 2014\~року №662 до Переліку було внесено зміни, а саме, доповнено перелік після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) \~ \~ \~ \~оригінал кредитного договору; б) \~ \~ \~ \~засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2017\~року по\~справі 826/20084/14\~було визнано\~незаконною та\~нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662\~від 26.11.2014\~року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) \~ \~ \~ \~оригінал кредитного договору; б) \~ \~ \~ \~засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості." Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2017 року по справі 826/20084/14 була залишена без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у даній справі. Верховний Суд своєю ухвалою від 15 квітня 2020 року у справі № 554/6777/17 підтвердив незаконність вчинення виконавчих написів нотаріуса на підставі скасованих Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2017 року по справі 826/20084/14 пунктів 1, 2 постанови КМ України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. П.п. б п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подається засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Таким чином, у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«ЕЛІТ ФІНАНС» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Як встановлено з матеріалів справи, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до п. 3.2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, у зв`язку з чим оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved