Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

09 червня 2022 року позивач - [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача - [PERSON] , в якій просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 29 липня 2006 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 547. В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що 29 липня 2006 року між сторонами був зареєстрований шлюб Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 547. Під час реєстрації шлюбу позивачем було змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З травня 2021 року сумісне проживання, ведення спільного господарства та бюджету припинено. Примирення з відповідачем та збереження сім`ї вважає неможливим (а.с.1-2). Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2022 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання (а.с.15-15зворот). Позивач [PERSON] надала до суду, через канцелярію, клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с.22). Відповідач [PERSON] надав до суду, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи без його участі, підтвердив обставини викладені у позовній заяві, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить шлюб розірвати (а.с.23-23зворот). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Будь-які інших заяв чи клопотань від сторін до суду не надходило та судом не вирішувалось. У зв`язку з наявністю письмових заяв від сторін про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявною в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 29 липня 2006 року зареєстрували шлюб у Ленінському відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 547, про що видано свідоцтво про шлюб (а.с.9). Під час реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.9). У шлюбі сторони мають спільну неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідачем не заперечується неможливість примирення з позивачем та визнаються позовні вимоги, про що подано окрему письмову заяву (а.с.23-23зворот). Спору щодо нажитого в шлюбі майна сторонами не заявлено. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України та ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені у справі обставини, відсутність підстав для збереження шлюбу між сторонами, визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. При цьому, слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Позивач не просить суд про зміну їй прізвища з набутого під час реєстрації шлюбу « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] », у зв`язку з чим, суд вважає за доцільним залишити позивачу прізвище набуте під час реєстрації шлюбу з відповідачем « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, підлягає надісланню до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved