Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 11.12.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко Марія Дмитрівна, про виключення відомостей про власника з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, мотивуючи тим, що під час звернення до реєстратора для внесення інформації до реєстру нерухомого майна виявилось те, що на нього (за його ідентифікаційним номером) як на власника приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д. за договором дарування зареєстровано право власності на 13/25 житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки він ніколи не мав і не має родичів, знайомих чи друзів у м. Ізмаїл, ніколи не був та не проживав у цьому місті, особу дарувальника [PERSON] не знає та не перебуває з ним у родинних відносинах, вважає, що дану реєстраційну дію вчинено нотаріусом помилково. Як виявилось, фактичний власник зазначеного майна (відповідач по справі) має ті ж самі прізвище, ім`я та по батькові, що і позивач. З невідомих позивачу причин до реєстру щодо реєстрації права приватної спільної часткової власності на 13/25 житлового будинку за вищевказаною адресою не було внесено інформацію про РНОКПП власника майна, тому електронною програмою дана інформація була занесена на ім`я позивача. Заяви, клопотання 29.06.2022 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. 16.02.2022 від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. 01.07.2022 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.12.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 21). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.07.2021 закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті (а.с. 46). Аргументи учасників справи В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява представника від 29.06.2022 про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву від 16.02.2022 про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами не згоден, просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, оскільки в добровільному порядку вніс інформацію про свій РНОКПП до державного реєстру, просив також відмовити у стягненні з нього судових витрат. Раніше у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що його вини у невнесенні даних про його ідентифікаційний код до реєстру немає, така інформація була внесена нотаріусом за його заявою у позасудовому порядку. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву 01.07.2022 про розгляд справи у її відсутність, згідно заяви від 25.01.2021 просить відмовити у позовних вимогах щодо виключення з Державного реєстру прав на нерухоме майно відомостей про [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , як про власника 13/25 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки позивач не є власником вказаного в позовній заяві нерухомого майна. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 23.12.1999 Яготинським РВ ГУМВС України в Київській області, РНОКПП [NUMBER] . Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України серія та номер: [NUMBER] , виданий: 04.02.2019, видавник: 5119, РНОКПП [NUMBER] . Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 211684986 від 07.06.2020, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на підставі договору дарування серії ВКМ № 783511 від 30.07.2008, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського нотаріального округу Єфіменко М.Д., реєстр № 6205, належить 13/25 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 251271475 від 05.04.2021, власником 13/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , паспорт громадянина України № [NUMBER] , виданий 04.02.2019 органом 5119) на підставі договору дарування, серія та номер: 6205, виданий 30.07.2008, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського нотаріального округу Єфіменко М.Д. (а.с. 37). Позиція суду Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.\~1\~ст.\~223\~ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа\~має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1, 3 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, передбачений частиною 2 цієї статті. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункти 1 і 4 частини другої\~статті 175 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Відповідно до ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п. 1 ч. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) в редакції станом на момент реєстрації договору, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону, речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 31 Закону, органи державної реєстрації прав несуть відповідальність за своєчасність і достовірність даних у Державному реєстрі прав про речові права на нерухоме майно та встановлені щодо них обмеження, а також за повноту та достовірність даних у витягах із Державного реєстру прав, які надаються заявникам. Відповідно до п. 1.1, 1.3 Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 № 7/5 (далі Порядок) в редакції станом на момент реєстрації договору, реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснюється з метою надання в інтересах юридичних та фізичних осіб інформації про зареєстровані бюро технічної інвентаризації права власності на нерухоме майно або про відсутність зареєстрованих прав. Реєстратори Реєстру прав - посадові особи БТІ, які призначаються керівником БТІ. БТІ здійснює реєстрацію прав власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані в межах його зони обслуговування. Згідно п. 4.4 Порядку, для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна до\~Реєстру прав\~вноситься така\~інформація про\~кожного власника: підстава\~виникнення права\~власності цього\~власника; тип власника (фізична особа - громадянин України; фізична особа, яка не є громадянином України; юридична особа - резидент, юридична особа\~-\~нерезидент); для фізичної особи - громадянина України обов`язкові для внесення: ідентифікаційний номер особи в Державному реєстрі прав фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів (крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи); прізвище, ім`я, по батькові та необов`язкові: дані документа, що посвідчує особу, адреса (місце проживання), дата та місце народження. Згідно п. 4.7 Порядку, при виявленні помилок у записі реєстратор зобов`язаний внести зміни\~до запису\~або скасувати\~помилково зроблений\~запис. Згідно п. 3.2 Порядку, реєстрація прав власності здійснюється у порядку, визначеному Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджується держателем Реєстру прав. Згідно п. 1.3, 1.4 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно (далі-Тимчасове положення) в редакції станом на момент реєстрації договору, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць. Державна реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв`язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ. Згідно п.\~4.1.1\~Тимчасового положення,\~записи про\~право власності\~на нерухоме\~майно містять для власників (співвласників) - фізичних осіб - громадян України - прізвище, ім`я та по батькові, дату та місце народження, адресу постійного місця проживання, ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів (крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи), дані документа, що посвідчує особу; для іноземних громадян - прізвище, ім`я та по батькові (з наявності останнього), адреса постійного місця проживання за межами України, дані документа, що посвідчує особу. Судом встановлено, що між сторонами спір щодо права власності на об`єкт нерухомості - 13/25 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , відсутній. Позивач фактично оскаржує дії реєстратора щодо невнесення інформації щодо ідентифікаційного коду відповідача під час здійснення реєстрації права власності відповідача на вищевказане майно. Згідно наданої позивачем Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 211684986 від 07.06.2020 у причинах відсутності коду вказано «інша причина відсутності». Таким чином, звертаючись до суду з відповідним позовом та посилаючись як на підставу позову на обставини невнесення до реєстру інформації про РНОКПП власника майна та виникнення відповідної помилки у реєстрі, позивач не довів, що його право порушено саме діями або бездіяльністю відповідача та саме відповідач має відповідати за вказаним позовом , тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, за заявою відповідача приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 05.04.2021 на об`єкт нерухомості - 13/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно наданого відповідачем Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 251271475 від 05.04.2021, власником 13/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , паспорт громадянина України № [NUMBER] , виданий 04.02.2019 органом 5119) на підставі договору дарування, серія та номер: 6205, виданий 30.07.2008, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського нотаріального округу Єфіменко М.Д. Копію вказаного Витягу направлено на адресу позивача листом від 06.05.2021. Таким чином, позивач не довів наявність свого порушеного права станом на день розгляду справи, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що у задоволенні позову судом відмовлено в повному обсязі, у задоволенні вимог про стягнення з відповідача судових витрат необхідно відмовити.

Outcome: dismissed