Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати право власності на т/з мотоцикл марки BAJAJ, модель BOXER BM 125 X, № Шасі МD2B15BYXLWL40211, № двигуна [NUMBER] у порядку успадкування за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшов у тому числі і спірний т/з мотоцикл марки BAJAJ, придбаний [PERSON] за життя згідно договору купівлі-продажу від 28.07.2020 №2285/20/МДФ. Позивач спадщину прийняла. Однак, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину на спірний т/з у зв`язку із тим, що [PERSON] не встиг за життя зареєструвати право власності на вказаний мотоцикл за законодавством України та порекомендувала позивачу звернутися до суду із відповідним позовом за захистом своїх прав. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 11 серпня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі на 30 серпня 2022 року на 08.00 годину. Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувалися. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Страшок О.В. в судовому засіданні просив справу розглядати без позивача, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Свеська селищна рада за підписом селищного голови просить у своїй заяві розглянути позов без їх участі, у його задоволенні не заперечували. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] 14.07.1990 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] /а.с. 14/. 28 липня 2020 року [PERSON] було придбано у власність розмитнений транспортний засіб - мотоцикл марки BAJAJ, модель BOXER BM 125 X, № Шасі МD2B15BYXLWL40211, № двигуна [NUMBER] , видано транзитний номер на товар: Т1 5188 ВХ, що підтверджується Договором купівлі-продажу №2285/20/МДФ від 28 липня 2020 року /а.с. 7/, Актом прийняття-передачі транспортного засобу від 28.07.2020 /а.с.8/, Сертифікатом Відповідності колісного транспортного засобу від 19.03.2020 /а.с. 10/, сертифікатом типу колісного транспортного засобу (КТЗ) 031290 /а.с 11/, актом огляду реалізованого транспортного засобу №7147/20/007466 від 28.07.2020 /а.с. 13/. 05.09.2020 [PERSON] було подано Заяву №273047438 від 05.09.2020 про проведення первинної реєстрації нового ТЗ придбаного в торгівельній організації /а.с. 9/. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 04.01.2021 /а.с. 5/ [INFO] у віці 53 роки помер [PERSON] , [INFO] , місце смерті: с.Марчихина Буда Ямпільського району, Сумської області. Після смерті [INFO] в с.Марчихина Буда Ямпільського району, Сумської області [PERSON] . Приватним нотаріусом Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Оснач Ю.І. була заведена спадкова справа №70/2021. За наявними у спадковій справі відомостями спадкоємцем за законом є дружина спадкодавця: [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] /а.с. 31/, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру /спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину/ /а.с. 33/; на момент\~заведення якої\~спадкові договори\~на ім`я\~ [PERSON] \~відсутні, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались /Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) /а.с. 32/. З довідок виданих Свеською селищною радою за №108 від 27.08.2021 та за №125 від 15.09.2021 вбачається, що [PERSON] , яка є спадкоємцем померлого чоловіка [PERSON] , на момент його смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] разом зі своїм покійним чоловіком /а.с. 17/. Позивач [PERSON] 15.02.2022 року звернулась до Приватного нотаріуса Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Оснач Ю.І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті [INFO] [PERSON] , а саме на т/з - мотоцикл марки BAJAJ, модель BOXER BM 125 X, № Шасі МD2B15BYXLWL40211, 2020 року випуску, за результатами розгляду якої приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний т/з у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вищевказане рухоме майно, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /Постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 15.02.2022 /а.с. 6//. З наданої Головним сервісним центром МВС інформації встановлено, що станом на 11.08.2022 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутня інформація про реєстрацію зазначеного у запиті транспортного засобу, а саме мотоциклу марки BAJAJ, модель BOXER BM 125 X, № Шасі МD2B15BYXLWL40211 /а.с. 30/. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Процедура реєстрації транспортних засобів передбачена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів , напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (далі Порядок № 1388). Відповідно до п. 8 Порядку № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON] при житті належав мотоцикл марки BAJAJ, модель BOXER BM 125 X, № Шасі МD2B15BYXLWL40211; позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] ; спадщину у встановленому законом порядку прийняла; до неї на підставі вищевикладених положень цивільного законодавства України перейшло право власності на вказаний транспортний засіб, однак на цей час позивач позбавлена можливості завершити процедуру реєстрації ТЗ у органах МВС України та отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), що в свою чергу позбавляє позивача можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. При цьому, право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України). Зокрема, згідно з п. 53 Рішення ЄСПЛ у справі Суханов та Ільченко проти України від 26 вересня 2014 року, першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар. Статтею 317 ЦК України встановлено, що зміст права власності складають правомочності щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. У рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. У пункт 75 Рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2015 вказується, що засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Щодо вимоги «ефективності» способу захисту, який може бути застосовано судом, роз`яснено у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 905/1926/16 від 11 вересня 2018 року, в якій зазначено: «оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування». Аналогічний висновок викладений і у постанові Верховного Суду України від 4 жовтня 2017 року по справі № 914/1128/16. При цьому, згідно з абз. 11 ч. 2 п. 8 Порядку № 1388, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, є копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Способом захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права власності. На підставі викладеного суд вважає, що права позивача потребують судового захисту, обраний спосіб захисту прав позивача є ефективним та забезпечить дієве відновлення його прав, оскільки на підставі рішення суду про визнання права власності позивач отримає змогу завершити процедуру реєстрації транспортного засобу та вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved