Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , яка народилась [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] , у розмірі 2\~500,00\~грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дітей. Позов обґрунтований тим, що діти проживають разом з матір`ю [PERSON] , батько дітей [PERSON] , надає недостатньо коштів на утримання дітей, та надання ним коштів є несистематичним, прохання брати більшу участь в утриманні дітей ним ігнорується. [PERSON] своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив, проте з клопотання від 01.09.2022\~р. його представника випливає, що він позов визнає частково та просить стягувати з нього аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON] , яка народилась [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження від 05.06.2009\~р. та від 19.09.2006\~р. (а.\~с.\~4, 5). Діти проживають разом з [PERSON] , що підтверджується довідкою №\~44 від 15.11.2021\~р., виданою Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Катюша 58" (а.\~с.\~6). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.11.2019\~р. у справі №\~274/3878/19, яке набрало законної сили, шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.\~с.\~9). Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином [PERSON] зобов`язаний утримувати своїх дочку та сина до досягнення останніми повноліття. Частинами першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)\~інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати [PERSON] на утримання дітей, Суд виходить з такого. У матеріалах відсутні будь-яки докази, на підставі яких Суд може з`ясувати обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України для визначення розміру аліментів, які має сплачувати [PERSON] на утримання дітей, зокрема, обставини щодо доходу [PERSON] , у тому числі що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у загальному розмірі 5\~000,00\~грн. щомісячно ( [PERSON] не подала будь-яких доказів на підтвердження того, що [PERSON] має достатній дохід, який би дозволяв йому сплачувати аліменти на утримання дітей у загальному розмірі 5\~000,00\~грн. щомісячно, клопотань про витребування таких доказів неї також не подано). Частиною третьою ж статті 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ж клопотання від 01.09.2022\~р. представника [PERSON] випливає, що останній заперечує проти стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі (просить стягувати з нього аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину). Зважаючи на наведене, Суд вважає, що аліменти [PERSON] на утримання дітей мають бути визначені у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що на момент ухвалення рішення становить 1\~372,00\~грн. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на кожну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення в частині стягнення аліментів підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00\~грн.

Outcome: partial