Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Cтрахова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] приблизно о 05 год. 40 хвил. на 633 км автодороги Київ-Харків-Довжанськ в Харківській області поблизу с.Кам`янка відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Renault Trafic», реєстраційний номер [NUMBER] , допустив перекидання керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого пасажир вказаного автомобіля, її син, [PERSON] , [INFO] , від отриманих травм помер. [INFO] за фактом настання ДТП було внесено відомості про подію та розпочате досудове слідство за ч.3 ст.286 КК України. Цивільно-правова відповідальність водія була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «страхова компанія «Євроінс Україна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР982143, діючим на [INFO]. 08.06.2021 року відповідно до законодавства на адресу відповідача було надіслано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про виплату страхового відшкодування від 04.06.2021 року з усіма необхідними документами, серед яких містились вимоги про відшкодування 36000,00 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою, та 82600,00 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із виготовленням та спорудженням надгробного пам`ятника. Листом від 10.08.2021 року відповідач повідомив її, що заяву з доданими до неї документами отримав та прийняв рішення про зупинення розгляду справи до дати, коли страховику стане відомо про набрання рішення у кримінальній справі законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, що зазначено в ч.2 ст.1187 ЦК України. Згідно ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 8 його постанові від 01 березня 2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, що її завдала, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Вважає, що з вищевикладеного випливає, що саме володільці джерела підвищеної небезпеки можуть бути відповідальними за шкоду завдану ними в розумінні ст. 1166, 1187 ЦК України, а не пішоходи чи пасажири, які несуть відповідальність виключно у разі завдання ними умисної шкоди. Відносини між ними першочергово регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Підставою виплати страхового - шкодування є обґрунтованість вимог заявника і подія підпадає під ознаки страхового випадку. Будь-яких інших вимог, для того щоб виплачувати страхове відшкодування, законодавець не передбачає. Обґрунтованість її вимог підтверджується поданими відповідачу заявами на виплату страхового відшкодування та долученими до них повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду документами відповідно до вимог ст. 35 вищевказаного закону. Відповідач не виконав покладений на нього обов`язок вищевказаним законом і по страховому випадку безпідставно не прийняв рішення та не виплатив їй страхове відшкодування протягом 90 днів від дати одержання всіх документів, які визначені ст.35 вказаного закону. У відповідача не було та немає жодних підстав для припинення перебігу строку, який визначений ст.36.2 Закон України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для прийняття страховиком вмотивованого рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування і страховик зобов`язаний був здійснити виплату страхового відшкодування в межах 90 днів від дати одержання всіх документів, які визначені ст.35 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вважає, що враховуючи вимоги ЦК України, Закон України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», КК України, відсутні будь-які підстави для того, щоб очікувати завершення досудового розслідування кримінального провадження по факту даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки за результатами проведення такого досудового розслідування встановлюється наявність або відсутність в діях водія складу злочину, за який передбачена відповідальність ст. 286 КК України. А факт наявності чи відсутності в діях водія складу злочину жодним чином не змінює його становище в частині настання для нього цивільно-правової відповідальності за спричинену шкоду третім особам в ДТП дією джерела підвищеної небезпеки, а відповідно і жодним чином не змінює становище відповідача, який отримав оплату за те, що застрахував відповідальність такого водія, і повинен виконати взяті на себе зобов`язання і виплатити страхове відшкодування їй. Крім того, пунктом 27.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю [PERSON] є його батько - [PERSON] та вона, позивач у справі, мати - [PERSON] . У 2021 році мінімальну заробітну плату встановлено у місячному розмірі 6000,00 грн., а отже частка яка припадає на кожну особу, що має право на отримання страхового відшкодування дорівнює 36000,00 грн. Згідно пункту 27.4. статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик МТСБУ здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. 28.05.2021 року [PERSON] понесла витрати на спорудження надгробного пам`ятника у сумі 82600,00 грн., що підтверджується накладною № 77/085 від 28.05.2021 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 77/085. Вважає, що їй належить страхове відшкодування витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 72000,00 грн, виходячи з розрахунку 6000х12 = 72000,00 грн. Крім того, зазначає, що вона очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі до 15000,00 грн. у зв`язку з укладенням договору про надання професійної правничої допомоги №Ж396/Д104548 від 28.05.2021. Посилаючись на вищевикладене, просить стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 36000,00 грн. та страхове відшкодування понесених витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника у сумі 72000,00 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Представником позивача відповідно до п.8 ст.141 ЦПК України подана заява на продовження строку подання доказів сплати судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, в якій він просить суд продовжити строк подання доказів сплати судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. Враховуючи позицію представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до судового засідання не з`явився та відзиву не надав, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 15.11.2021 на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи по суті призначений на 14.00 год. 14.12.2021 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 10.02.2022 до участі у справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] . ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.26). Батьками померлого [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження (а.с. 30, 31, 32). Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 83 та довідки про причину смерті № 83, причиною смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є стискання грудної клітки та живота внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.27,28). Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до вказаного реєстру внесено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, номер кримінального провадження №12021220000000319, яке сталося [INFO] близько 05 год. 35 хвил. по автодорозі Київ-Харків-Довжанський зі сторони м.Димитров Донецької області в напрямку м.Харкова рухався автомобіль «Renault Trafic», реєстраційний номер [NUMBER] під керування водія [PERSON] , [INFO], який в районі 633 км + 800 м вказаної автодороги в с. Кам`янка Ізюмського району Харківської області водій допустив виїзд автомобіля за межі проїжджої частини (праве узбіччя) та перекидання транспортного засобу в кювет, внаслідок чого на місці загинув [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Згідно довідки Управління патрульної поліції у Львівській області №3021068365216903 про дорожньо-транспортну пригоду, на автодорозі Київ-Харків-Довжанський зі сторони м.Димитров Донецької області в напрямку м.Харкова в районі 633 км + 800 м в с.Кам`янка Ізюмського району Харківської області, під керуванням водія [PERSON] автомобілем «Renault Trafic», реєстраційний номер [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок чого на місці загинув [PERSON] , [INFO] (а.с.15-16). Згідно висновку експерта №СЕ-19/121-21/8714-ІТ від 26.04.2021 року, у дорожній обстановці, яка склалася за участю водія [PERSON] , [INFO], водій автомобілю «Renault Trafic», реєстраційний номер [NUMBER] повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.1, 12.4 та 34.1 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці водій автомобілю Renault Trafic», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] мав технічну можливість запобігти виникненню даної ДТП шляхом виконання вимог п.12.1 Правил дорожнього руху. У діях водія автомобілю «Renault Trafic», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] убачаються невідповідності вимогам п.12.1 правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (а.с.17-18). Згідно висновку експерта №4841/7704/7705/7706 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 09.04.2021 року, на момент експертного огляду робоча гальмова система автомобіля «Renault Trafic», реєстраційний номер [NUMBER] знаходилась в технічно несправному та непрацездатному стані. Технічно несправний та непрацездатний стан робочої гальмової системи автомобіля Renault Trafic реєстраційний номер [NUMBER] полягає в руйнуванні гальмівного трубопроводу та гальмового диску переднього лівого колеса. Дані несправності робочої гальмової системи автомобіля Renault Trafic реєстраційний номер [NUMBER] утворились в результаті дорожньо-транспортної пригоди. На момент проведення експертного огляду рульове керування автомобіля Renault Trafic реєстраційний номер [NUMBER] знаходилось в технічно несправному та непрацездатному стані. Технічно несправний та непрацездатний стан рульового керування автомобіля Renault Trafic реєстраційний номер [NUMBER] полягає в порушенні цілісності кінематичного зв`язку рульового колеса з керованими колесами автомобіля в результаті відокремлення валу рульового керування від рульової рейки, руйнування корпусу зубчастої рейки рульового механізму та руйнування рульової тяги переднього лівого колеса. Дані несправності рульового керування автомобіля Renault Trafic реєстраційний номер [NUMBER] утворились в результаті дорожньо-транспортної пригоди. На момент експертного огляду ходова частина автомобіля Renault Trafic реєстраційний номер [NUMBER] знаходилась в технічно несправному та непрацездатному стані. Технічно несправний та непрацездатний стан ходової частини автомобіля Renault Trafic реєстраційний номер [NUMBER] полягає у від`єднанні передньої лівої амортизаційної стійки та руйнуванні поперечного лівого важеля передньої підвіски, розгерметизації шин передніх коліс та деформації переднього лівого колісного диску. Дані несправності ходової частини автомобіля Renault Trafic реєстраційний номер [NUMBER] утворилась в результаті дорожньо-транспортної пригоди. До дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі Renault Trafic реєстраційний номер [NUMBER] не було технічних несправностей, які б могли бути причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди. З причин вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішення питання «Чи могли дані несправності бути виявлені водієм [PERSON] до події?» позбавлено логічного сенсу та експертом не вирішувалось (а.с.19-24). Транспортний засіб автомобіль Renault Trafic реєстраційний номер [NUMBER] застраховано в страховій компанії ПрАТ «СК «Євроінс Україна», що підтверджується полісом №АР982143 (а.с.25). Згідно інформації про коло осіб першого ступеня споріднення по відношенню до загиблого від 28.05.2021 року, на момент смерті [PERSON] до кола осіб першого ступеня споріднення по відношенні до загиблого входили батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.29). 02.06.2021 року до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася [INFO] близько 05 год. 40 хвил. по автодороги Київ-Харків-Довжанський в Харківській області поблизу с.Кам`янка, відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водія [PERSON] , керуючи автомобілем «Renault Trafic», реєстраційний номер [NUMBER] допустив перекидання керованого ним транспортного засобу. Внаслідок чого на місці від отриманих травм загинув [PERSON] , [INFO] (а.с.33-34). 04.06.2021 року представником позивачки подано заяви на виплату страхового відшкодування пов`язаного із витратами на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника у сумі 82600,00 грн. та на виплату страхового відшкодування пов`язаного із моральною шкодою у сумі 36000,00 грн. (а.с.35, 36). Згідно відповіді ПрАТ «СК «Євроінс Україна», з наявних документів вбачається, що водій транспортного засобу «Renault Trafic», реєстраційний номер [NUMBER] не притягувався до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило смерть та його вина у настанні ДТП від [INFO] не підтверджена жодним доказом, тому відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства не можливо здійснити виплату відшкодування за шкоду заподіяну життю, внаслідок вказаного ДТП. Крім того, відповідно до п.27.4 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на поховання особі, що здійснила такі витрати, проте в накладній №б/н від 09.03.2021т року видана ФОП [PERSON] , та накладній № б/н від 10.03.2021 видана ФОП [PERSON] , не зазначено особу, яка здійснила дані витрати, тому страхова компанія просила усунути недоліки та надати оригінали документів або належним чином завірені копії. Також зазначили, що у страховика наявна заява про виплату страхового відшкодування від [PERSON] датована 30.03.2021 року, тому для подальшого розгляду вимоги, що зареєстрована за вх.№2551 від 10.06.2021 року, просили надати заяву про анулювання заяви від 30.03.2021 року. Вказують, що на дату підготовки даного листа, не має правових підстав для прийняття рішення стосовно виплат страхового відшкодування (а.с.37-38). Згідно накладної №77/085 від 28.05.2021 року, [PERSON] сплачено 82600,00 грн. за виготовлення та встановлення надгробного пам`ятнику (а.с.39). V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.23 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до п.27.1.ст.27 Закону, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п.27.3. ст.27 Закону, страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до п.27.4.ст.27 Закону, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до п.27.5.ст.27 Закону, відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідно до ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується. Страховик,

Outcome: approved