Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.11.2014 Виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 99. В обґрунтування позову зазначено про неможливість примирення із відповідачем. Вказала, що шлюбні відносини між сторонами припинені та мають формальний характер. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , 2011 р.н. та [PERSON] , 2013 р.н. Спір про поділ майна подружжя та місце проживання дитини відсутній. Ухвалою судді від 02.02.2022 по вказаній цивільній справі провадження відкрито. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Заяв від позивачки про відмову від позову не надходило. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про відкладення судового розгляду, відзиву на позов не подавав. Клопотань про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції до суду не надходило. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Сторони перебувають в шлюбі з 11.11.2014, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 99, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а. с. 2). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження, серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а. с. 9, 10). Спору з приводу поділу майна подружжя та місце проживання дітей не заявлено. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). З матеріалів даної справи вбачається, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, примирення та збереження шлюбу неможливе, відповідач не надав суду відзив із запереченнями проти позову, клопотання про надання сторонам строку на примирення не заявлялось. Таким чином, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги викладене суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З урахуванням позиції позивачки, яка не заявляла вимоги про стягнення на свою користь судових витрат, питання про їх розподіл при ухваленні судового рішення не вирішувалось.

Outcome: approved