Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 06.07.2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, а саме: збільшити та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з [PERSON] на її користь понесені витрати в ході розгляду справи на правову допомогу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 28.07.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2017 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано, неповнолітню доньку залишено проживати разом з нею. Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 28.03.2018 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, оскільки витрати на дитину останнім часом є значними, їй важко одній їх оплачувати, а попередня сума для стягнення не є достатньою для повсякденного утримання дитини. На даний час її матеріальне становище погіршилося, оскільки з 15.03.2021 року вона не працює, про що свідчить довідка виконавчого комітету Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 29.06.2022 року. Відповідач є працездатним, а тому має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж визначено попереднім рішенням суду. Зазначила, що з урахуванням положенням діючого Сімейного кодексу України раніше визначений розмір аліментів не є сталою величиною і за наявності відповідних обставин може бути переглянутий судом. 29.07.2022 року представник відповідача адвокат Оліградський М.В. подав відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому просить у задоволенні позову відмовити та вирішити питання про стягнення судових витрат на користь відповідача [PERSON] . Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача зазначив, що з 17.12.2020 року відповідач не працевлаштований, а в період з 02.02.2021 року по 22.10.2021 року отримував виплату допомоги по безробіттю. За освітою відповідач має спеціальність «Музична педагогіка і виховання», тому до 12.11.2020 року працював вчителем музичного виховання, а додатково на вихідні підробляв музикантом на замовлення. Із запровадженням карантину роботу розважальних закладів було зупинено, відповідно [PERSON] втратив можливість додаткового заробітку, а з початком воєнного стану знайти повноцінну роботу майже не можливо. Крім того просив врахувати, що на його утриманні перебуває двоє непрацездатних батьків пенсійного віку, з якими відповідач зареєстрований і проживає за однією адресою. Мати відповідача має хронічні захворювання, а відповідач не має на праві власності, володіння або користування майна або майнових прав, в тому числі рухомого або нерухомого майна. Допомогу по безробіттю відповідач не отримує, а за станом здоров?я та матеріального забезпечення дочки, остання додаткових витрат не потребує. Просив суд звернути увагу на ту обставину, що з урахуванням проведеної індексації державною виконавчою службою проводиться стягнення з відповідача аліментів в сумі 1372 гривень, заборгованості він не має. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.07.2022 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позивач [PERSON] під час судового розгляду просила задовольнити заявлені нею позовні вимоги, зазначивши, що її матеріальне становище останнім часом погіршилось, оскільки вона звільнена зі свого місця роботи, тому не може власними силами забезпечити достатнє матеріальне забезпечення своєї дитини. На сьогоднішній день відповідач сплачує з урахуванням проведеної індексації 1390 гривень, проте на її переконання має можливість сплачувати і 4000 гривень, оскільки має неофіційні доходи. Представник позивача Гринів Я. підтримала заявлений позов, з підстав зазначених в ньому. Просила врахувати, що її довіритель на сьогоднішній день позбавлена можливості працевлаштуватись, враховуючи ситуацію, яка склалась в державі. Вважає, що той фак., що відповідач звільнився з власної ініціативи не свідчить про те, що він позбавлений можливості сплачувати більшу суму аліментів. Відповідач [PERSON] заперечив проти заявлених позовних вимог, оскільки на сьогоднішній день його матеріальне становище жодним чином не покращилось. Додаткові заробітки стали нерегулярними. Зазначив, що у разі необхідності завжди приймає участь у додаткових витратах на дитину. На момент прийняття рішення про стягнення з нього аліментів він вже був звільнений зі школи, а на сьогоднішній день заборгованості по сплаті аліментів не має. Звернув увагу суду на ту обставину, що на утриманні відповідача перебувають батьки пенсійного віку, які також потребують матеріальної допомоги від нього. Представник відповідача\~ [PERSON] заперечив проти заявлених позовних вимог з підстав, зазначених у відзові. Просив врахувати, що на момент прийняття рішення про стягнення аліментів відповідна суму була погоджена між позивачем та відповідачем. На сьогоднішній день позивач не зазначає і жодним чином не доводить погіршення свого матеріального стану, оскільки не надає з цього приводу доказів. У свою чергу з їх сторони було надано докази, які свідчать про те, що матеріальне становище відповідача жодним чином не покращилось. На сьогоднішній день влаштуватись на роботу по спеціальності не можливо, додаткові заробітки зменшились. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Відповідно до свідоцтва про народження від 09.07.2007 року серія [NUMBER] , виданим виконкомом Балинцівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої записані відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] . Згідно рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28.07.2006 року в с. Балинці Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №10 розірвано. За рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 28.03.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочато з 08.12.2017 року. [PERSON] , 1986 року народження, проживає та зареєстрована за адресою [ADDRESS] та має склад сім`ї [PERSON] , 2007 року народження (довідка №368 від 29.06.2022 року, видана Заболотівською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області). У свою чергу представником відповідача на спростування позиції позивача надано наступні докази: -Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.07.2022 року, з якої вбачається, що відповідних відомостей щодо [PERSON] вказані реєстри не містять; -копія трудової книжки на ім`я [PERSON] , відповідно до якої останній 17.12.2020 року звільнений з посади торгівельного агента, а 22.10.2021 року відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п. 1.1. ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»; -згідно диплому спеціаліста від 01.07.2009 року серія [NUMBER] [PERSON] у 2009 року закінчив Державний вищий навчальний заклад «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Музична педагогіка і виховання» та здобув кваліфікацію вчителя музики, викладача музичного інструменту (труба); -з довідки, виданій Коломийським відділом державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області 26.07.2022 року №47562 [PERSON] станом на 26.07.2022 року заборгованості по аліментах не має, згідно виконавчого листа №351/2563/17, виданого 03.04.2018 року Снятинським районним судом, про стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] у сумі 1000 гривень щомісячно. Аліменти щомісячно сплачуються в розмірі 50% прожиткового мінімум на дитину відповідного віку; -відповідно до довідки Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 21.07.2022 року №932 [PERSON] зареєстрований та проживає по [ADDRESS] . Членами його сім`ї є мати [PERSON] та батько [PERSON] , які відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 12.11.2013 року серія [NUMBER] та серія [NUMBER] відповідно являються особами пенсійного віку, зокрема [PERSON] пенсіонер по інвалідності; -згідно довідки Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 22.07.2022 року №755-24,2/23-22 [PERSON] станом на 26.07.2022 року не перебуває на обліку в єдиній інформаційній систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції як безробітний; -з виписки з амбулаторної карти №61, довідки від 21.07.2022 року №323, виданій структурним підрозділом «Поліклініка» КНП «Коломийська ЦРЛ» Коломийської міської ради, виписки карти стаціонарного хворого №6578, виписки із медичної карти стаціонарного хворого №10760, виписки із медичної карти стаціонарного хворого №8034, епікризу з медичної картки стаціонарного хворого №210; виписного епікризу із медичної картки №7817 на ім`я [PERSON] (мати відповідача) остання має хронічне захворювання цукровий діабет 2 ступеня, інсулинозалежна, незрілу вікову катаракту обох очей, вторинну метаболічну (діабетичну) кардіоміопатію, у зв?язку з чим проходила неодноразові курси лікувань. ІV. Оцінка Суду. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до положень\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини. У відповідності до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За правилами ч. 2 ст. 182 ЦК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов?язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв?язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей. Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 року у справі №632/580/17 (провадження №61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №536/1557/17 (провадження №61-7584св18), від 30.06.2020 року у справі №343/945/19 (провадження №61-2057св20). Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року\~та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7\~СК України при\~вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст. 180 СК України, позивач та відповідач зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечити їм рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Досліджені судом докази свідчать, що [PERSON] та [PERSON] у рівній мірі несуть відповідальність за матеріальне забезпечення своєї дитини і саме вони зобов?язані забезпечити неповнолітній [PERSON] рівень життя необхідний для достатнього розвитку. Оцінюючи позиції сторін, суд вважає доведеною відповідачем тієї обставини, що його матеріальне становище з моменту постановлення рішення про стягнення аліментів на утримання його неповнолітньої дитини не покращилось. У той же час суд не вбачає жодних ознак суттєвого погіршення матеріального становища [PERSON] . Посилання ж останнього про перебування на його утриманні непрацездатних батьків суд оцінює критично, оскільки останні є особами пенсійного віку і отримують відповідне грошове забезпечення від держави. Крім того суд звертає увагу на ту обставину, що жодних підстав вважати, що матеріальний стан відповідача погіршився і це унеможливлює збільшення розміру аліментів, з урахуванням і того факту, що рекомендований розмір станом на день розгляду справи становить 2744 гривень, немає. З огляду на встановлені судом обставини, а саме: відсутність офіційного працевлаштування у відповідача, проте наявність періодичних заробітків, що ним не заперечувалось під час судового розгляду; розмір стягуваних за рішенням суду аліментів, який не відповідає гарантованому розміру без проведення індексації; погіршення матеріального стану позивача, а також з урахуванням необхідності забезпечення якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого позову частково зі стягненням на користь позивача 2000 гривень. Розмір аліментів в сумі 4000 гривень, заявлений позивачем на переконання суду є завідомо непомірним для відповідача і не узгоджується як з наданими позивачем суду доказами, так і з заявленими нею мотивами. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позовної заяви судом не вживались, відповідні клопотання від учасників справи не поступали. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Загальна вартість судових витрат,\~пов`язаних з\~наданням правової\~допомоги,\~заявлених представником\~відповідача становить 7200 гривень, які складаються зі збору інформації, аналізу та вивчення матеріалів цивільної справи 500 гривень, вивчення законодавства та судової практики 500 гривень; формування правової позиції 500 гривень; складання відзиву на позовну заяву 2400 гривень; складання заперечення 1500 гривень; складання процесуальних заяв 2000 гривень; участь у судових засіданнях 1000 гривень До виходу суду до нарадчої кімнати на підтвердження витрат суду надано договір про надання професійної правничої допомоги №2022/8 від 21.07.2022 року; акт приймання-передачі за вищезазначеним договором, відповідно до якого понесені витрати становлять 7200 гривень, квитанція до прибуткового касового ордеру №2022/7 від 16.08.2022 року, що свідчить про оплату 7200 гривень в рахунок сплати отриманих послуг за вищезазначеним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~серед іншого\~належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. \~Витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ст. 137 ЦПК України). Згідно ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Суд приходить до висновку, що заявлена сума витрат на правову допомогу відповідачу співвідноситься як з характером виконаних робіт так і з часом витраченим представником на надання відповідної правової допомоги. Витрати доведені належними та допустимим доказами у строки передбачені нормами ЦПК України. У той же час з урахуванням вимог ЦПК України в частині відшкодування судового збору та витрат на правничу допомогу, а також з тієї підстави, що цивільний позов задоволено частково, на користь держави підлягає стягненню з відповідача 496,20 гривень. З позивача на користь відповідача підлягає стягненню 3600 гривень в рахунок оплати витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial