Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, якою просила встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Білокоровичі, Олевського району Житомирської області є дружиною [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Білокоровичі, Олевського району Житомирської області, який помер [INFO] в смт.Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області. Мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком заявниці. Після смерті вона звернулась до територіального центру Пенсійного фонду України за місцем свого проживання з приводу можливості оформлення пенсії по втраті годувальника, а також виплати допомоги на поховання, де їй пояснили, що із-за розбіжностей в зазначені їх прізвищ « [PERSON] » та « [PERSON] » у наданих нею документах вона не може належним чином підтвердити, що була дружиною [PERSON] . Вказані розбіжності позбавили права заявниці на оформлення спадкових прав. Ухвалою суду від 09.06.2022 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого позовного провадження. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Заявниці просила розглянути справу за її відсутності та подала відповідну заяву. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Передбачених ч. 2\~ст. 223 ЦПК України\~підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Згідно вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими відповідно до вимог ст.\~ст. 77-78 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 04.04.1970 року було зареєстровано шлюб між заявницею та [PERSON] . У зв`язку з чим заявниця змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка та їхні прізвища в перекладі з російської мови у свідоцтві про одруження на українській мові зазначені як « [PERSON] ». У свідоцтві про народження чоловіка його прізвище зазначено російською мовою « [PERSON] ». В подальшому під час обміну паспортів радянського зразка на паспорти громадянина України позивачка отримала 27.03.1998 року паспорт, який оформлений українською мовою, в якому її прізвище зазначено українською мовою « [PERSON] ». На сторінці 10, виданого їй паспорту громадянина України у розділі «сімейний стан» проставлено відмітку про реєстрацію шлюбу 04.04.1970 року з [PERSON] , в той час як у свідоцтві про одруження, виконаного українською мовою, прізвище її чоловіка, внаслідок неправильного перекладу, було вказано як « [PERSON] », тобто через тверде «и». 28.01.2003 року обміняв паспорт радянського зразка на паспорт громадянина України і її чоловік у паспорті на ім`я чоловіка, його прізвище, внаслідок також неправильного перекладу з російської мови на українську, зазначено « [PERSON] », тобто через тверде « и». Разом з тим, на сторінці 10, виданого йому паспорта громадянина України у розділі «сімейний стан» проставлено відмітку про реєстрацію шлюбу 04.04.1970 року з [PERSON] , в той час як у паспорті на моє ім`я, моє прізвище зазначено як « [PERSON] », тобто через м`яке «і». [INFO] помер чоловік заявниці і після смерті вона звернулась до територіального центру Пенсійного фонду України за місцем свого проживання з приводу можливості оформлення пенсії по втраті годувальника, а також виплати допомоги на поховання, де їй пояснили, що із-за розбіжностей в зазначені їх прізвищ « [PERSON] » та « [PERSON] » у наданих нею документах (свідоцтві про одруження, свідоцтві про смерть чоловіка та в її паспорті громадянина України) вона не може належним чином підтвердити, що була дружиною [PERSON] , який помер [INFO] в смт.Нові Білокоровичі Олевського району, оскільки згідно вищенаведених документів прізвище її чоловіка « [PERSON] », а заявниці « [PERSON] », їй було відмовлено. Свідоцтво про укладення шлюбу було заповнено російською мовою, а тому наявність вказаної розбіжності у написанні прізвища заявниці та прізвища її чоловіка виникло у зв`язку з перекладом прізвищ на українську мову. Наявність вказаної розбіжності є перешкодою для оформлення спадкових прав. Відповідно довідки виданої Білокоровицькою сільською радою Олевського району Житомирської області [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS] , про те, що вона дійсно постійно проживала в [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] і вели спільне селянське господарство. Вказані розбіжності заявниця змушена усувати через суд, оскільки не має змоги іншим чином реалізувати своє право для оформлення спадщини в майбутньому. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. А згідно з ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~такими фактами можуть бути зокрема факт родинних відносин між фізичними особами та факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. При цьому встановлення таких фактів можливе за умови, що вони породжують юридичні наслідки для заявника. З представлених суду доказів беззаперечно видно, що [PERSON] є чоловіком заявниці [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Отже, з урахуванням того, що факт родинних відносин, встановити який просить заявниця, доводиться матеріалами справи, і цей факт буде необхідним заявниці в майбутньому для оформлення спадкових прав, тому суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved