Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

У грудні 2021 року представник позивача звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] .Мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , у зв`язку з чим розпорядженням керівника військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 15.11.2018 №1059 малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З 22.06.2010 року розпорядженням керівника військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 13.02.2019 №114 малолітній [PERSON] , [INFO] , було призначено опікуна [PERSON] . По сьогоднішній день дитина з опікуном мешкає за адресою: [ADDRESS] . Всі питання щодо піклування дитиною вирішує позивач у справі. Вона займається її вихованням, створює всі необхідні умови для матеріального забезпечення дитини, належного навчання, розвитку та формування як особистості, забезпечує гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення. Батько дитини, [PERSON] , постійно проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами у навчанні, станом здоров`я. Таким чином, у зв`язку із вище зазначеними обставинами, позивач змушена звернутися до суду з вимогами про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки, оскільки вважає, що факти, викладені нею в позові суперечать інтересам дитини. Разом з цим в позові позивач просить про стягнення з відповідача у справі аліментів на утримання доньки на користь позивача [PERSON] , яка є її опікуном. В судове засідання позивач та її уповноважений представник не прибули, представником позивача Саєнко О.М. до суду надано заяву про розгляд справи за відсутністю сторони позивача, в якій він також наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання, наддав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що повністю визнає позовні вимоги, та не заперечує щодо їх задоволення. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької областів судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутністю. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] . ЇЇ батьками відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.08.2018 року, мати малолітньої [PERSON] , померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис про смерть № 603 від 27.08.2018 року (а.с.10). Розпорядженням керівника військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 13.02.2019 №114 малолітній [PERSON] , [INFO] , було призначено опікуна [PERSON] (а.с.11-12). Дитина з опікуном мешкає за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] піклується про дитину, займається її вихованням, створює всі необхідні умови для належного навчання, розвитку та формування як особистості, забезпечує гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення, повністю матеріально утримує дитину. Поясненнями сусідів за місцем фактичного проживання [PERSON] та її опікуна - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується обставина ухилення Відповідача від виховання дитини. Так, сусіди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в своїх особистих поясненнях зазначають, що з моменту фактичного проживання [PERSON] із опікуном, батька дитини [PERSON] не бачили, дитину він не відвідує, здоров`ям та успіхами не цікавиться. Дитина, [PERSON] знаходиться на повному забезпеченні опікуна [PERSON] . (а.с.15,16,17). Відповідно до суспільної характеристики [PERSON] за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , засвідченої провідним спеціалістом відділу реєстрації місця проживання Торецької міської ВЦА Бахмутського району Донецької області, вбачається, що Відповідача ніколи з дитиною не бачили, участі у вихованні дитини він не приймає (а.с.13-14). Отже, у судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON] , постійно проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні її подальшій долі, не цікавиться успіхами у навчанні, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає доньці доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Так, створились умови, які шкодять інтересам дитини. Крім того, [PERSON] , [INFO] , 28.07.2021 року власноруч написав заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки, [PERSON] , [INFO] (заяву написано в присутності в.о. начальника служби у справах дітей Торецької міської війсково-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області Никонової Т.В.) (а.с.20). У зв`язку з викладеним, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] . Судом не встановлено обставин того, що таке ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків зумовлено поважними причинами. Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилається на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Згідно з висновком органу опіки та піклування Торецької міської війсьово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області від 20.10.2021 року, позбавлення батьківських прав [PERSON] , у відношенні домалолітньої доньки [PERSON] , [INFO] є доцільним, оскільки відповідач без поважних причин самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, її вихованням не займається. (а.с. 18). Враховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини. Щодо вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь опікуна [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , суд зазначає, що відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, аналізуючи наведені вище норми Сімейного Кодексу України, та враховуючи, що малолітня [PERSON] проживає разом з опікуном [PERSON] , що підтверджується висновком органу опіки та піклування Торецької міської війсьово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області від 20.10.2021 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] (а.с.18), письмовими поясненнями сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.15,16,17), суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої доньки на користь [PERSON] . При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, яка залишилась без батьківського піклування, відповідача, який не є людиною з інвалідністю, на утриманні якої ніхто не перебуває, яка добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи те, що відповідачем не надано доказів щодо його непрацездатності, наявності інших утриманців, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 10.12.2021 року, до повноліття дитини. З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. У зв`язку з викладеним, ураховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вважає необхідним у виконання вимог ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн., за вимогу пов`язану з позбавленням його батьківських прав. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з викладеним, враховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, суд вважає необхідним у виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved