Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

08.12.2021 р. [PERSON] звернувся до суду із вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС Бразерс Експедішен» 137 879,17 грн матеріальної шкоди, 12 000,00 грн моральної шкоди. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 13.01.2021 р. придбав через аукціон Copart, Inc. Автомобіль Mitsubishi Mirage, 2018 р.випуску, VIN: [NUMBER] (Lot: [NUMBER] , дата аукціону 12.02.2021 р.), що автомобіль було придбано у пошкодженому стані. 01.12.2021 р. здійснив оплату транспортування автомобіля у розмірі 846 доларів США, організацію транспортування автомобіля з США в Україну здійснювала транспортно-експедиторська організація - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВС Бразерс Експедішен». Після прибуття автомобіля ним було виявлено наявність додаткових пошкоджень, з метою фіксації та визначення вартості їх відновлювального ремонту звернувся до оцінювача ФОП [PERSON] , за результатами огляду автомобіля та проведеного дослідження було складено звіт № 605/08-21 від 20.08.2021 р. Ухвалою суду від 14.12.2022 р. відкрито провадження у справі. Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ВС Бразерс Експедішен» відзив на позовну заяву не подано. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] , звертаючись із вимогами до відповідача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС Бразерс Експедішен» 137 879,17 грн матеріальної шкоди, 12 000,00 грнморальної шкоди, свої вимоги обґрунтовує статтями 22, 23, 1166, 1192 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Згідно статті 1166 ЦК України «Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду» майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. За змістом статті 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та шкодою, вини боржника. Наявність перших трьох із зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування збитків. Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, заподіяною потерпілому, є обов`язковою умовою настання відповідальності. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана якимись іншими обставинами. За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частина перша статті 1167 ЦК України визначає загальні умови відповідальності за заподіяння моральної шкоди, за наявності яких виникає відповідне зобов`язання. До них належать: моральна (немайнова) шкода, протиправна дія (бездіяльність), причинний зв`язок між діями (бездіяльністю) і такою шкодою, вина. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (пункт 5 означеної постанови Пленуму Верховного Суду України). Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної з вини Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС Бразерс Експедішен» [PERSON] надано суду в якості письмових доказів копії: двох платіжних документів на суми 2 823,00 долари США та 846,00 доларів США, митної декларації Форма МД-2 (основний аркуш), Форма МД-6 (доповнення до митної декларації), посвідчення Одеської митниці Державної митної служби України про реєстрації ТЗ серії OD № 1105539 від 24.03.2021 р., наряду № 2392 від 18.03.2021 р., видаткового ордера Одеського морського торговельного порту ТОВ «Євротерминал» № 184610/1 від 23.03.2021 р., а також оптичний диск зі знімками з екрану. Частиною восьмою статті 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС Бразерс Експедішен» 137 879,17 грн матеріальної шкоди, 12 000,00 грн моральної шкоди, не знайшли свого підтвердження належними доказами. Крім того, за змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Позивач, звертаючись із вимогами до відповідача, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС Бразерс Експедішен» 137 879,17 грн матеріальної шкоди, 12 000,00 грнморальної шкоди свої вимоги також обґрунтовує статтею 526 ЦК України, в позові стверджує, що транспортний засіб було доставлено на територію України з пошкодженнями, що були отримані в результаті його транспортування, зокрема, пошкодження капоту, бамперу, решітки радіатора, фари правої та інші, між тим [PERSON] , стверджуючи, що відповідач надав йому транспортно-експедиторську послугу, тобто здійснив роботу, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезення вантажу за договором транспортного експедирування, не надав суду належних і допустимих доказів порушення означеним товариством умов договору, такий договір суду не надав, обґрунтовуючи вимоги до відповідача Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, жодного доказу на підтвердження укладення такого договору, зазначення його сторін суду не надав. На підтвердження заявлених позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди [PERSON] у якості доказів надано: звіт ФОП [PERSON] про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, № 605/08-21 від 20.08.2021 р., за яким вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Mirage б/н (ідентифікаційний номер VIN: [NUMBER] ) без урахування фізичного зносу вузлів і деталей на момент проведення дослідження становить 137 879,17 грн, втім при вивченні звіту встановлено, що транспортний засіб був оглянутий після спливу майже чотирьох місяців з дати його ввезення в Україну, отже не може вважатися належним і допустимим доказом. За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed