Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суд з позовом провизнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що за виконавчим написом № 100 виданим 22.01.2021, Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на майно, а саме: квартиру загальною площею 52.80кв.м., житловою площею 27.10кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки №№KIHOGB0040300001/1, передано в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк», за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимого АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів (заборгованості) в розмірі 716176,04грн. З вказаним виконавчим написом позивач категорично не згоден, оскільки виконавчий напис не відповідає фактичній дійсності, та не ґрунтується на законі, просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24.05.2021, відкрито провадження по справі. 03.08.2021 до суду надійшли додаткові пояснення від представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відповідно до яких зазначив, що 02.10.2017 між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приват Банк» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит №КІН0GВ0040300001. Договір є обов`язковим для виконання. У порушення норм закону та умов договору позивач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та не повернув в межах строку, встановленого договором, суму кредиту й не сплатив проценти за користування кредитним лімітом, що підтверджується випискою. Виконавчий напис № 100 від 22.01.2021 вчинений відповідно до норм діючого законодавства. АТ КБ «Приватбанк» надав всі необхідні документи відповідно до переліку, а тому підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає, тим більше неподання документів, що не підтверджують безспірність вимог позивача. 11.12.2020 відповідач направив на адресу позивача письмові вимоги про усунення порушень кредитного договору, цінним листом з описом вкладення. А тому твердження позивача про не направлення відповідачем письмової вимоги є необґрунтованими, поштові конверти з адресою відправника повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання», отже позивач не отримував кореспонденцію, що свідчить про недобросовісність позичальника та порушення прав кредитодавця. У зв`язку з викладеним представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою Деснянського районного суд міста Києва від 01.10.2021 витребувано у Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського територіального округу Бондар Ірини Михайлівни належним чином завірену копію виконавчого напису № 100 від 22.01.2021 та документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис №100 від 22.01.2021, а саме: копію письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; оригінал розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 04.05.2022 до суду надійшли заперечення від позивача [PERSON] відповідно до яких зазначив, що позивач категорично стверджує у позовні заяві про спірність заборгованості на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, оскільки в порушення вимог кредитного договору та ЗУ «Про споживче кредитування» Банк не пред`явив письмової вимоги про дострокове повернення суми кредиту. Водночас АТ КБ «Приват Банк» не виконав вимоги кредитного договору та положень ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обов`язкового направлення письмової вимоги про дострокове повернення кредиту чим порушило право позивача на усунення порушень кредитного договору та фактичного повернення до попередніх кредитних відносин. Доказів виконання вимог кредитного договору та Закону України «Про споживче кредитування» щодо направлення надано не було. Отже висновок про очевидну спірність кредитних правовідносин між банком та позивачем. На підтвердження неправильного здійснення розрахунку заборгованості та фактично сплачених позичальником коштів подано виписку з банківського рахунку, яка не врахована представником відповідача. Так, лише відповідно до наданих суду квитанцій під час судового розгляду справи та до вчинення виконавчого напису [PERSON] було здійснено погашення простроченої заборгованості на суму 36250,00грн. Однак, банком та нотаріусом не було враховано фактично сплаченої боржником суми коштів. Представник відповідач стверджує, що він направив на адресу позивача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, яку позивач не отримав. При цьому, відповідач вважає, що саме факт направлення, а не факт отримання такої вимоги боржником доводить безспірність заборгованості. Однак такі твердження є хибними, оскільки така вимога вважається надісланою лише в тому випадку, якщо в ній є відмітка про те, що така вимога отримана боржником. У зв`язку з викладеним позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судові засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в судові засідання не з`явився, до суду надійшов відзив від представника відповідача відповідно до якого зазначено, що просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського територіального округу Бондар Ірина Михайлівна, в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності третьої особи. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кузь Олександр Родіонович в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності третьої особи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши позивача, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 02.10.2017 між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приват Банк» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит №КІН0GВ0040300001, відповідно до якого Банк надав кошти позичальнику на умовах цього договору в сумі 818070,00грн у вигляді не відновлювальної кредитної лінії на цілі придбання нерухомості та сплати страхових платежів. 02.10.2017 між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір №KIHOGB0040300001/1, відповідно до якого іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливають з договору про іпотечний кредит, передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах визначених цим договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме: квартира складається з 2 (двох) жилих кімнат, загальною площею 52.80кв.м., житловою площею 27.10кв.м. та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 22.01.2021 Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис № 100, про звернення стягнення на майно, а саме: квартиру загальною площею 52.80кв.м., житловою площею 27.10кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки №№KIHOGB0040300001/1, передано в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк», за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимого АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів (заборгованості) в розмірі 719676,04грн. 22.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кузь Олександром Родіоновичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64610247, на підставі виконавчого напису нотаріуса № 100 виданого 22.01.2021. 22.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кузь Олександром Родіоновичем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди. 22.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кузь Олександром Родіоновичем винесено постанову про арешт майна боржника. 07.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кузь Олександром Родіоновичем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно із п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. передбачений перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно із п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Стаття 89 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» зазначає в поясненнях, що надав нотаріусу всі необхідні документи відповідно до переліку, а тому підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає, тим більше неподання документів, що не підтверджують безспірність вимог позивача. Дослідивши виконавчий напис № 100 виданим 22.01.2021, судом установлено, що вказана сума заборгованості становить 716 176,04грн. Однак як убачається з матеріалів справи, до вчинення виконавчого напису № 100 виданого 22.01.2021, позивачем [PERSON] було погашено заборгованість на суму 36250,00грн, що підтверджується квитанціями. Відтак, заборгованість за кредитним договором на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса була спірною, оскільки фактичний розмір заборгованості не відповідає розміру вказаному у виконавчому написі. Згідно із пункту 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до п. 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Слід зазначити, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 та вимог п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» зазначає, що 11.12.2020 направив на адресу позивача письмові вимоги про усунення порушень за кредитним договором № КІН0GВ0040300001 від 02.10.2017, що підтверджується цінним листом з описом вкладення №4950110481554. Однак конверт повернувся до відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з відмітною «за закінченням терміну зберігання». У пункті п. 4.2 Іпотечного договору сторони погодили, що розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки можливо, якщо протягом встановленого вимогою строку, але не менш ніж 30 днів, що надається для усунення порушень вимога Іпотеко держателя залишилася без задоволення. З наведених норм законодавства та положень Іпотечного договору вбачається, що однією із обов`язкових умов для звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусу є направлення позичальнику вимоги про усунення порушень умов кредитного чи іпотечного договору. Разом з тим, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис лише після спливу 30 днів з моменту направлення позичальнику відповідно вимоги та за умови надання стягувачем серед інших документів також 1) засвідченої стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання та 2) оригіналу розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. При цьому, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Крім того, Велика Палата Верховного Суду кваліфікує обставини щодо неповідомлення боржника про усунення порушень у спорах про визнання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, як порушення прав позичальника, що має наслідком задоволення таких позовів (постанови від 02 липня 2019 року у справі N916/3006/17 (провадження N 12-278гс18), від 16 травня 2018року у справі N320/8269/15-ц (провадження N 14-83цс18), установивши, що банком не надано доказів отримання боржником листа-вимоги про дострокове погашення кредитної заборгованості, а нотаріус не перевірив наявність доказів належного отримання вказаного листа-вимоги, що призвело до порушення процедури вчинення виконавчих написів, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище Постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Суду не надано доказів, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусу було надано документи первинної бухгалтерської документації на паперових носіях та розрахунки заборгованості (зведені облікові документи вчинені на підставі первинної бухгалтерської документації яка міститься на машинних носіях в електронних база Банку), які містять всі реквізити, що передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому у нотаріуса не було підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та відсотки, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Письмове повідомлення у відповідності до ч. 4 п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріусом боржнику не надсилалося, та якими самими документами нотаріус при вчинення виконавчого напису користувався, оскільки таких документів позивач ні від нотаріуса, ні від банку/товариства не отримував, що унеможливило надання заперечень стосовно визначення основної заборгованості за кредитним договором, простроченої суми по відсотках та штрафу в прострочення платежу, які вказуються у виконавчому написі нотаріуса. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку про те, що зазначені у виконавчому написі суми боргу не є безспірними, відмова у задоволенні позову призведе до порушення [PERSON] на оспорювання суми боргу у судовому порядку, оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, оскільки суд позовні вимоги задовольнив, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в розмірі 908,00грн.

Outcome: approved