Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом зазначивши, що 30 січня 2008 року з відповідачем [PERSON] укладено договір довічного утримання. Договір завірений нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори Мовчан В.І.. Згідно умов договору відповідач взяла на себе зобов`язання довічно утримувати позивача [PERSON] , забезпечувати щоденним харчуванням, доглядом, всім необхідним, медикаментами. Вартість харчування, одягу та необхідної допомоги в сумі 300 грн. щомісяця. Натомість позивач [PERSON] передала відповідачу [PERSON] у власність 1\\2 частину будинку [ADDRESS] загальною площею 92,1 кв.м, в тому числі житловою 52,6 кв.м. Відповідач не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені п.п.8,10 договору, укладеного між сторонами, не звертає уваги на потреби позивача і стан здоров`я, не забезпечує харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою, і взагалі відмовляється доглядати останню, у зв`язку з чим позивач просить розірвати договір довічного утримання укладений 30 січня 2008 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори Мовчан В.І. за реєстровим номером 235 та застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання, визнавши за [PERSON] , право власності на нерухоме майно 1/2 частину будинку [ADDRESS] загальною площею 92,1 кв.м, в тому числі житловою 52,6 кв.м. У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву в якій вказала, що позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву (а.с.30) в якій вказала, що позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання договору довічного утримання укладеного 30 січня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори Мовчан В.І. за реєстровим номером 235 та не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] загальною площею 92,1 кв.м, в тому числі житловою 52,6 кв.м. Просила розглянути справу без її участі. Згідно ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В підготовче засідання відповідачка подала заяву в якій вказала, що позов визнає. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене суд вважає можливим ухвалити рішення в даній цивільній справі за результатами підготовчого провадження. Судом встановлено, що згідно договору довічного утримання від 30 січня 2008 року(а.с. 6) між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, який посвідчений державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори Мовчан В.І. та зареєстрований в реєстрі за номером 235. Відповідно до п. 1 договору відчужувач [PERSON] передала, а набувач [PERSON] отримала у власність 1/2 частину будинку під номером [ADDRESS] , яка належала відчужувачу на підставі дублікату договору дарування, посвідченого Державним нотаріальним архівом Вінницької області 27.12.2007 року за реєстром № 1-298 та зареєстрованого в Тульчинському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 27.12.2007 року в книзі ФЖ 7 номер запису 1127, а набувач зобов`язався забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно на умовах цього договору. Пунктом 8 договору визначено, що набувач зобов`язується довічно утримувати відчужувача надаючи їй необхідне харчування, одяг і забезпечуючи за нею належний догляд та необхідну допомогу. Пунктом 9 договору визначено, відчужувач залишається проживати у частині відчужуваного будинку та продовжує користуватися нею до дня смерті. Має право в разі неналежного догляду розірвати даний договір у судовому порядку. Пунктом 10 договору визначено, що вартість харчування, одягу та необхідної допомоги сторони оцінюють у 300.00 грн. щомісячно. Відповідно до статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 449 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов`язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності. Згідно зі статтею 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини, або на вимогу набувача. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За таких обставин суд вважає, що відповідач за договором довічного утримання від 30.01.2008 року належним чином умови договору не виконувала, а саме п.п. 8, 10 вказаного договору, що не заперечується відповідачем, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 1984,80 грн., які повністю сплачено позивачкою при зверненні до суду (а.с. 1, 16). Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті повністю визнала позовні вимоги позивачки, суд вважає за необхідне повернути останній 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову та стягнути з відповідача інші 50% в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Outcome: approved