Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Косівського районного суду від 23.11.2017 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина сторін [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 800 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. В зв`язку з тим, що сума аліментів, присуджена Косівським районним суду Івано-Франківської області до стягнення з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, є незначною, то позивач вимагає її збільшення, зважаючи на те, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідач молода, працездатна, фізично здорова людина, не має стабільного заробітку, тому позивач просить визначити розмір аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісячно. За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження малозначні справи, в тому числі справи про стягнення аліментів. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України). Ухвалою судді Косівського районного суду від 21.12.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Відповідачем не було надіслано до суду будь-яких клопотань. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Позивач в судове засідання не прибула, у позовній заяві просить розглянути справу у її відсутності. не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про день та час розгляду справи своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи та/або відзив на позов до суду не подавав. Отже, суд вважає за можливе в порядку ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлено рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 23.11.2017 року у справі №347/1853/17 (а.с.6) було ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина: [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 800 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. За змістом довідки про склад сім`ї №1968 від 16.11.2021 року (а.с.7) та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №135 від 16.11.2021 року (а.с.8) [PERSON] проживає по [ADDRESS] із синами [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у господарстві батьків, не працевлаштована, вела догляд за дитиною до трьох років. Відповідно із ст.180 СК України: батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1, 2 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, суд бере до уваги те, що зі слів позивача відповідач не працевлаштований, та не має стабільного заробітку, що відповідач не заперечив. [PERSON] не надав суду доказів в заперечення заявлених позивачем до нього вимог та обставин, зазначених в обґрунтування позову. Разом з тим, позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом про зміну розміру аліментів не надано доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану платника та/або одержувача аліментів чи то погіршення/поліпшення стану здоров`я когось із них. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.02.2020 року у справі №459/2189/18). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік»\~прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років установлено: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривень. Позивачем ставиться\~вимога про\~стягнення із\~відповідача на\~утримання їх\~сина аліментів\~у збільшеному\~розмірі -\~по 2500\~грн./місяць,\~при цьому\~позивач не\~обґрунтувала та\~не надала\~суду доказів,\~зокрема,\~відповідного покращення\~матеріального та\~сімейного стану\~платника аліментів. Разом з тим, суд виходить із того, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. З урахуванням вище зазначеного, встановивши, що раніше визначений судом розмір аліментів становить менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку, за відсутності доказів зміни матеріального або сімейного стану одержувача або платника аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них суд вважає, що підстави для зміни розміру аліментів у розумінні ст.192 СК України відсутні та позов задоволенню не підлягає. Аналіз змісту\~статті 192 СК України\~свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до\~статті 192 СК України. Проте зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до\~статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. Законом України від 03.07.2018 року № 2475-VIII\~частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого\~Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2020 року у справі № 682/3112/18). На підставі\~ст.ст.141,\~180-185,\~192\~СК України,\~

Outcome: dismissed