Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-31 00:00:00

Акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк" , в особі представника Дависенко Т.О., звернулося до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 5/721369 від 17.04.2019 в сумі 153827,21 грн та сплачений судовий збір у сумі 2307,41 грн, з підстав невиконання відповідачем своїх зобов`язань. Позовні вимоги мотивує тим, що 17 квітня 2019 року між Публічним акціонерним товариством "Креді Агріколь Банк" (правонаступником якого с AT "Креді Агріколь Банк") та [PERSON] було укладено комплексний договір № 5/721369, згідно п. 1.1. якого відповідачу був наданий кредит в сумі 205000 грн., строком на 48 місяців з 17.04.2019 року по 16.04.2023 року включно. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, кредит надається на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно цього Договору та Правил надання споживчого кредиту в АТ "Креді Агріколь Банк" та умов страхування життя Позичальника (надалі - Правила), які є невід`ємною частиною цього Договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.com.ua. Внаслідок невиконання умов кредитного договору у відповідача перед позивачем станом 11 травня 2021 року наявна заборгованість у сумі 153 827,21 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом у сумі 113 160 гривень 93 копійки, простроченої заборгованості за кредитом у сумі 7 867 гривень 53 копійки, нарахованих відсотків у сумі 268 гривень 55 копійок, нарахованої комісії у сумі 3485 гривень 34 копійки, прострочених відсотків у сумі 1 597 гривень 42 копійки, простроченої комісії у сумі 18 923 гривні 52 копійки, загальної суми реструктуризації по простроченій комісії у сумі 6 970 гривень 68 копійок, загальної суми реструктуризації по прострочених відсотках у сумі 1 553 гривень 24 копійки. Наявність у [PERSON] заборгованості за кредитним договором стало підставою для заявлення позову про її стягнення. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року позов Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5/721369 від 17 квітня 2019 року передано на розгляд до Рокитнянського районного суду Київської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2021 справу передано у провадження судді Чорненької О.І. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 11 квітня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи через канцелярію суду подав клопотання при приєднання до матеріалів справи копій квитанцій про часткову сплату заборгованості за кредитним договором та просив врахувати сплачену суму заборгованості при винесенні рішення суду. Згідно з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17 квітня 2019 року між Публічним акціонерним товариством "Креді Агріколь Банк" (правонаступником якого с AT "Креді Агріколь Банк") та [PERSON] було укладено комплексний договір № 5/721369, згідно п. 1.1. якого відповідачу був наданий кредит в сумі 205000 грн., строком на 48 місяців з 17.04.2019 року по 16.04.2023 року включно. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, кредит надається на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно цього Договору та Правил надання споживчого кредиту в АТ "Креді Агріколь Банк" та умов страхування життя Позичальника (надалі - Правила), які є невід`ємною частиною цього Договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.com.ua. Позивач обов`язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві. Останнній зобов`язувався за договором повертати кредит з процентами періодичними платежами впродовж 48 місяців до 16 квітня 2023 року включно у строки та сумах, затверджених Додатком 21 до Комплексного договору № 5/721369 від 17.04.2019 "Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т. ч. Графік платежів по кредиту, ануїтет)". Пунктом 3.1 кредитного договору визначено, що у разі прострочення відповідачем строків сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно цього договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми заборгованості за цим договором за кожний день прострочення платежу Позивачем вжито заходи досудового врегулювання спору, а саме з метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачу лист-вимогу №10451/136 від 13 січня 2021 року та №10451 від 18 лютого 2021 року про дострокове виконання зобов`язань за комплексним договором № 5/721369 від 17.04.2019. Проте, відповвідачем заборгованість не погашено. Внаслідок невиконання умов кредитного договору у відповідача перед позивачем станом 11 травня 2021 року наявна заборгованість у сумі 153 827,21 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом у сумі 113 160 гривень 93 копійки, простроченої заборгованості за кредитом у сумі 7 867 гривень 53 копійки, нарахованих відсотків у сумі 268 гривень 55 копійок, нарахованої комісії у сумі 3485 гривень 34 копійки, прострочених відсотків у сумі 1 597 гривень 42 копійки, простроченої комісії у сумі 18 923 гривні 52 копійки, загальної суми реструктуризації по простроченій комісії у сумі 6 970 гривень 68 копійок, загальної суми реструктуризації по прострочених відсотках у сумі 1 553 гривень 24 копійки. До судового засідання відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 5/721369 від 17.04.2019 слачено 50 тисяч гривень, а саме: 12 серпня 2022 року 30000 гривень (квитанція №43854889-1 від 12.08.2022); 19 серпня 2022 року 10000 гривень (квитанція SST00034 від 19.08.2022); 29 серпня 2022 року 10000 гривень (квитанція №44063763-1 від 29.08.2022). Згідно з вимогами пункту 3.3 Кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання умов Договору та Правил, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Умовами пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань, або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 48 місяців - до 16 квітня 2023 року включно. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц визначено порядок застосування ЗУ "Про захист прав споживачів" та ЗУ "Про споживче кредитування" в різних проміжках часу. На час укладення кредитного договору чинним законодавством банкам не заборонялось встановлення комісії (винагороди) в договорах про споживче кредитування. Відповідно до вимог статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, відповідно до частин 1-3, 5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні На момент розгляду справи відповідач частково сплатив зазначену суму заборгованості та надав докази часткового погашення наявної у нього заборгованості за кредитним договором. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині не сплаченої відповідачем суми у розмірі 103827 гривень 21 копійка (153827,21-50000=103827,21). Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2307,41 грн., що підтверджується платіжним дорученням №971337 від 01 червня 2021 року. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню слачений позивачем при поданні позовної заяви судовий збір у сумі 2307,41 грн.

Outcome: partial