Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб. В заяві зазначено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю в с. Петро-Михайлівка Запорізького району Запорізької області. В серпні 2021 року заявниця познайомилась з громадянином [PERSON] та почали зустрічатись. Стосунки [PERSON] та [PERSON] переросли до обопільного бажання створити сім`ю та проживати разом. У зв`язку з зазначеним заявниця просить суд надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON] , [INFO] . Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала. При цьому зазначила, що проживає разом з батьками, навчається на 1 курсі ЗНУ на денній формі навчання. Зустрічаються з [PERSON] вже рік, відносини між ними як хлопця та дівчини, не вагітна. Бажає одружитись, щоб підтримувати один одного, як чоловік та дружина. Заінтересована особа мати заявниці - [PERSON] не заперечує проти одруження доньки. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню на підставі наступного: [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] від 07.10.2023, орган що видав 2326. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] , виданий Великолепетиським РС УДМС України в Херсонській області від 09.08.2016 року. Згідно зі ст.22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Ст.23 Сімейного кодексу України передбачає, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 п. 2 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заперечення або надання батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. В Україні, шлюбний вік визначається з урахуванням статевої зрілості, завершення фізичного росту організму, стану психічного, розумового, морального та соціального розвитку людини, які в комплексі мають забезпечити здатність особи до виконання нової суспільної ролі дружини, матері, чоловіка, батька. Дана вимога повністю відповідає принципам Загальної декларації прав людини. Водночас, суд переконаний, що лише наявність між [PERSON] та [PERSON] взаємного почуття любові, не може бути єдиною підставою для задоволення заяви заявниці. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб не відповідає інтересу неповнолітньої [PERSON] , оскільки заявницею не доведена та не обґрунтована необхідність в укладенні шлюбу, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви.

Outcome: dismissed