Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

29.06.2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №131755 про звернення стягнення з неї на користь ТОФ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 9062,50 грн. Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає до виконання, оскільки вона не погоджується із розміром заборгованості, а отже, заборгованість не є безспірною. У зв`язку з викладеним позивач звернулася з даним позовом до суду та просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. №131755 про звернення стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 9062,50 грн. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 04.07.2022 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] та адвокат Грибовод В.В. не з`явилися, в позовній заяві просили розгляд справи проводити за їх відсутності. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» в судове засідання не з`явилися, 09.08.2022 року на електронну адресу суду за вхідним номером ЕП-3884 року надійшла їх заява про визнання позову, в якій просили суд здійснювати судовий розгляд за відсутності представників відповідача та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Також цього дня надали клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомила. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис №131755 про звернення стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», за кредитним договором №1-20180531-38575 від 31.05.2018 року, укладеного між ТОВ «ФК «Бізнес Капітал» та [PERSON] за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 рік в розмірі 9\~062,50 грн. Відповідно до п. 19 ст.\~34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. В судовому засіданні встановлено, що позивач не згодна з нарахованою сумою заборгованості по кредиту, тобто наявний спір, оскільки заборгованість стягнута без врахування строку позовної давності, отже відсутня вимога закону про безспірність заборгованості, що і потягло за собою вчинення виконавчого напису, який суперечить закону і повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. В свою чергу відповідачем ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» позовні вимоги визнано в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Ч.1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду\~справи по\~суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що при зверненні до суду з позовом позивач [PERSON] за подання позовної заяви мала сплатити 992,40 грн., проте на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору. Враховуючи те, що відповідачем ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» позовні вимоги визнано в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, а також положення глави 8 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 496 грн. 20 коп. Крім того, пунктом 1 ч.3 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу. Частиною 1 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 вищевказаної статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача по справі. Крім того відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] надавав правничу допомогу адвокат Грибовод Віталі Васильович на підставі ордеру ВМ №1024214 від 28.06.2022 року та договору про надання правничої допомоги №22/11-21 від 22.11.2021 року. \~ \~ \~ \~Згідно акту прийняття-передачі виконаних робіт від 28.06.2022 року, адвокатом Грибовод В.В. були надані [PERSON] , а останньою отримані правничі послуги на загальну суму 10 000 грн. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи те, що ні позивачем, ні його захисником не було надано документів, які б підтверджували факт оплати послуг на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн. по даній справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн. слід відмовити.

Outcome: partial