Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-18 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки дані заявника в державному акті на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 158598, виданого 07.11.2005 року на підставі розпорядження райдержадміністрації від 11.03.2005 року № 118, її ім`я записане не правильно " [PERSON] ", за паспортними даними та даними трудової книжки колгоспника заявник значиться як " [PERSON] ", з тих мотивів, що право власності на земельну ділянку остання набула у зв`язку з тим, що з 1964 року по 1996 рік працювала у колгоспі ім. Котовського в селі Хлистунівка Городищенського району Черкаської області у будівельній бригаді. На даний час вказана земельна ділянка знаходиться в оренді в ФГ " [PERSON] ". У жовтні 2021 року заявник виявила невідповідність написання імені, вказаного у державному акті на право приватної власності на землю. Внести виправлення до даного державного акту, чи отримати інший, не має можливості, оскільки з 01.01.2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Внаслідок даної розбіжності позбавлена можливості реалізувати свої права як власник земельної ділянки, зокрема в подальшому, маючи намір розпорядитись земельною ділянкою (продати, обміняти, подарувати), буде мати перешкоди в реалізації свого конституційного права. Зазначена неточність, ім`я " [PERSON] ", також внесена до Державного земельного кадастру. Ухвалою судді від 10.08.2022 року заяву окремого провадження прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено судовий розгляд. 19.08.2022 в судове засідання сторони не з`явилися. Від представника заявника та заявника надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують повністю та просять задовольнити. Від заінтересованої особи, міського голови Мирошника В.П., надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Суд, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, приймає рішення про слухання справи. Розгляд справи проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши наявні докази у справі, а саме, паспорт громадянина України, свідоцтво про народження, трудову книжку колгоспника, пенсійне посвідчення, видані на імя [PERSON] ; державний акт на право власності на земельну ділянку, Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, видані на імя [PERSON] , врахувавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до такого. Згідно пунтку 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В суді встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , набула право власності на земельну ділянку у зв`язку з тим, що з 1964 року по 1996 рік працювала у колгоспі ім. Котовського в селі Хлистунівка, Городищенського району, Черкаської області у будівельній бригаді, що підтверджується копією трудової книжки колгоспника, та як член вказаного колгоспу, в порядку розпаювання земель колективної власності, отримала право на земельну частку (пай) в адміністративних межах Хлистунівської сільської ради Городищенського району, Черкаської області. В подальшому відбувся виділ розпайованих земель в натурі та видача [PERSON] державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, що підтверджується державним актом серії ЯБ № 158598. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,3762 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 7120388000:02:001:0343, яка належить їй на підставі розпорядження райдержадміністрації від 11.03.2005 року № 118. На даний час вказана земельна ділянка знаходиться в оренді Фермерського господарства "Гарагай В.В.". Дані щодо власника землі внесені до Державного земельного кадастру, що підтверджується копію витягу з ДЗК про земельну ділянку. У жовтні місяці 2021 року [PERSON] виявила невідповідність написання її імені, вказаного у державному акті на право приватної власності на землю, а саме у державному акті на право приватної власності на землю серії ЯБ № 158590 її ім`я записано як " [PERSON] ". Згідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256\~ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Правовстновлюючий документ, це документ, який посвідчує правовий зв`язок конкретного майна з особою його власника та складений у порядку, передбаченому законодавством. Отже, державний акт на право власності на земельну ділянку являється правовстановлюючим. В особистих документах заявника, а саме: паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 28.12.1996 року Городищенським РВ УМВС України в Черкаській області, та посвідченні пенсіонера № [NUMBER] від 20.09.1996 року, трудовій книжці колгоспника, зазначене її вірне прізвище, ім`я, по батькові - " [PERSON] ". В той же час державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ № 158598 виданий на імя " [PERSON] ". Відповідно до частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі -продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно - правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України). Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (стаття 126 ЗК України). За розясненням постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення", правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пукнту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник внести виправлення до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 158598 від 07.11.2005 року, виданого на підставі розпорядження Городищенської райдержадміністрації від 11.03.2005 року № 118, та відповідно до Державного земельного кадастру, чи отримати новий правовстановлючий документ на земельну ділянку, в якому було б вірно вказано її ім`я, не має можливості, так як з 1 січня 2013 року державні акти на право приватної власності на землю не видаються, так, Законом України "Про Державний земельний кадастр" відмінено видачу державних актів на землю. Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт того, що земельна ділянка згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 158598 від 07.11.2005 року належить саме заявнику [PERSON] . З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України", а також Закон України "Про державний земельний кадастр", яким запроваджено ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно як єдиної держаної інформаційної системи, яка має містити відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа для можливості в подальшому на реалізацію своїх конституційний прав щодо розпорядження власністю, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, який дає право власності на землю належить [PERSON] , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написані імені заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду, та перешкоджає заявнику в реалізації її права на володіння та користування майном. Чинним законодавством України не передбачено порядку внесення змін до державних актів на право приватної власності на землю, видачі нових державних актів на право приватної власності на землю, тобто єдиною можливістю встановити факт належності заявнику державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, є встановлення факту належності правовстановлюючого документа у судовому порядку. Отже, вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного,

Outcome: approved