Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Вінницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] , Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини., в новій редакції якої заявник просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , померлий [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Вінницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) внести до актового запису №1228 від 01.04.2014 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, а саме в графі «Відомості про батька дитини» зазначити « [PERSON] , громадянин України». Прізвище дитини, її ім`я та по батькові, дату та місце народження залишити без змін. Заява мотивована тим, що заявник під час спільного проживання з [PERSON] без реєстрації шлюбу [INFO] народила дитину [PERSON] , батьком якої є [PERSON] . Однак через те, що батьки дитини шлюб не укладали, а [PERSON] не зміг приїхати з [PERSON] до органу реєстрації, запис про батька у свідоцтві про народження було проведено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. В 2014-2016 роках заявник, [PERSON] та їх донька [PERSON] проживали однією сім`єю. [PERSON] утримував, піклувався та виховував свою доньку, завжди визнавав її за свою дитину, а вона його за батька. [INFO] [PERSON] помер в результаті ДТП. Після смерті батька дочка [PERSON] має право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак для отримання цієї виплати необхідно подати документ, що підтверджує батьківство [PERSON] відносно [PERSON] . В позасудовому порядку заявник позбавлена можливості отримати такий документ, що стало підставою для звернення до суду з цією заявою. Ухвалою суду від 01.12.2021 року вищевказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Службу у справах дітей Вінницької міської ради. Ухвалою суду від 11.01.2022 року витребувано від Першої\~вінницької державної\~нотаріальної контори\~належним чином\~засвідчену копію спадкової справи заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] . 19.01.2022 року на виконання ухвали суду від Першої вінницької державної\~нотаріальної контори до суду надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру за №68105186 від 14.01.2022 року, відповідно до якої Спадковому реєстрі інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину щодо померлого [PERSON] відсутня. (а.с.75-76). Ухвалою суду від 02.02.2022 року, з метою встановлення біологічного батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка народжена заявником [PERSON] , призначено в справі судову молекулярно - генетичну експертизу (експертизу ДНК), провадження у справі зупинено. 15.07.2022 року з Вінницького НДЕКЦ МВС України до суду надійшов висновок експерта №СЕ-19/102-22/2955-БД від 11.07.2022 року. (а.с. 118 125) Ухвалою суду від 20.07.2022 року провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду. В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, адвокат Чорна О.М. подала до суду заяву, в якій заяву [PERSON] підтримала, просила її задовольнити, судовий розгляд проводити без її участі та участі заявника, розгляд по справі просила провести без допиту заявлених свідків, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для підтвердження заявлених вимог. Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області участь свого представника в судовому засіданні не забезпечило, матеріали справи містять заяву представника управління Малик Я., в якій вона просила розгляд справи проводити без присутності представника управління, з приводу вирішення справи поклалася на розсуд суду. Вінницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) участь свого представника в судовому засіданні не забезпечило, матеріали справи містять заяву начальника відділу Масної О., в якій вона просила розгляд справи проводити без присутності представника відділу, з приводу вирішення справи поклалася на розсуд суду. [PERSON] та представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов наступного. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] (актовий запис №1228), в графі «Батько» зазначено « [PERSON] », в графі «Мати» зазначено « [PERSON] » (а.с.12). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , батьком дитини зазначено [PERSON] , відомості щодо якого внесені в актовий запис відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 13-14). Згідно доводів заяви [PERSON] батьком її дитини [PERSON] є [PERSON] , з яким вони з 2013 по 2016 рік проживали сім`єю без реєстрації шлюбу. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.06.2016 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 20). Малолітня [PERSON] на підставі ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» матиме право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (батька) в разі встановлення факту батьківства [PERSON] відносно неї. Відповідно до змісту ч.1, ч.2\~ст.121СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~128\~СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3- у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Із належних доказів судом встановлено, що заявниця є особою, яка має право звертатись із вказаною заявою, оскільки є матір`ю дитини, а також те, що відомості про батька дитини в актовому записі про її народження внесені за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Підставою для категоричного висновку для встановлення батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Згідно з висновком експерта Вінницького НДЕКЦ МВС №СЕ-19/102-22/2955-БД від 11.07.2022 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , ймовірність даної події складає 99,99999% (а.с. 121 - 125). Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Будь-яких доказів на спростування доводів заявника та на спростування висновку судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації на батьківство суду не надано. Тобто біологічне батьківство померлого [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , є перед судом доведеним. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду. Суд встановив, що по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують біологічне батьківство [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] , тому в інтересах дитини заява в цій частині підлягає задоволенню. Суд враховує право [PERSON] знати свого батька та можливість реалізувати права (спадкові, право на соціальні виплати, тощо), а також беручи за основу римську максиму lurasanguinis\~nulloiure\~civilidirimi\~possunt (жодні встановлення цивільного права не можуть скасувати прав, що випливають із кровної спорідненості), робить висновок про необхідність внесення змін до актового запису про народження дитини (постанова КЦС Верховного Суду у справі № 336/1357/16-ц від 07.07.2021 року), тому і в цій частині заяву слід задовольнити. Судові витрати, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, залишити за заявником.

Outcome: approved