Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.08.2022 року звернулася до Любешівського районного суду Волинської області із вказаним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 16.11.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, у якому в них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, 12.10.2021 року шлюб між ними розірвано. Вказує, що неповнолітня дочка проживає з нею в будинку її батьків. Відповідач участі в утриманні та вихованні дитини не бере. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі ј частки усіх доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 09.08.2022 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд дійшов такого висновку. На підставі копії свідоцтва про народження [PERSON] (серії [NUMBER] ) судом встановлено, що батьком останньї є відповідач - [PERSON] . Відповідно до долучених до матеріалів справи довідок про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №63 від 17.01.2022 року та №546 від 01.04.2022 року неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS] . Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. У відповідності до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатньості заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідач в судове засідання не з`явився, на даний час є працездатним, належних доказів того, що не може працювати за станом здоров`я чи з інших причин, суду не надав, а тому здатний та зобов`язаний, як один із батьків, утримувати свою малолітню дитину та сплачувати аліменти. Проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню. Вказаний у позові розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до п. 5 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992, 40 гривень, встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01 січня 2022 року.

Outcome: approved