Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Заявник [PERSON] в особі адвоката Барчунінова К.О. звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті дружини [PERSON] , на тимчасово окупованій території у селі Лозанівка Бердянського району Запорізької області. Зазначає, що оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території, отримати медичний документ, не має можливості, оскільки державні органи не працюють. При цьому надає копію лікарського свідоцтва про смерті № 26 від 14.07.2022 виданого КП «Приморським центром первинної медико-санітарної допомоги» ПМР за формою № 106/о. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] до суду не з`явились, від представника заявника до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі. Зацікавлена особа - Запорізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі свого представника у судове засідання не з`явився, жодних заяв або клопотань до суду не надали. Виходячи з наведеного, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, тому суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичної установою або рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до п. 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Як встановлено в судовому засіданні, заявник є громадянином України, що встановлено відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 05.02.1997 Приморським РВ УМВС України в Запорізькій області. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 25.03.1968 Лозанівською сільською радою Приморського району Запорізької області вбачається, що заявник [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , яка після шлюбу набула прізвище [PERSON] . Заявником надана копія медичного свідоцтва про смерть № 26 від 14.07.2022 форми № 106/о виданої КП «Приморським центром первинної медико-санітарної допомоги» ПМР відповідно до якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] вдома у с. Лозанівка Бердянського району Запорізької області Україна. Згідно ч.1 ст. 318 ЦПК України в заяві має бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Відповідно до частини 1 глави 5 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5, передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть). Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. Для розгляду справи про встановлення факту смерті у суді відділ державної реєстрації актів цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті (додаток 19), у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті заявником та його представником не надано жодного доказу, який би підтверджував неможливість реєстрації факту смерті особи органом відділу державної реєстрації актів цивільного стану на території України, оскільки медичне свідоцтво про смерть № 26 від 14.07.2022 форми № 106/о виданої КП «Приморським центром первинної медико-санітарної допомоги» ПМР, копія якого долучена до матеріалів заяви є належним документом за яким органом державної реєстрації актів цивільного стану на території України може бути зареєстрований факт смерті особи. Як на підставу неможливості зареєструвати факт смерті [PERSON] на території України заявник та його представник посилаються на неможливість отримання оригіналу вказаної довідки форми 106/о, оскільки територія на якій відбулась смерть особи є тимчасово окупованою. Однак з вказаними доводами суд не погоджується, оскільки вони спростовуються наявністю у заявника копії вказаної довідки. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, а також враховуючи вищезазначені обставини, суд не знаходить підстави для можливості встановити факт смерті особи та ухвалити рішення у справі про задоволення заяви.

Outcome: dismissed