Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-10 00:00:00

У червні 2022 року позивачка звернулася до суду із позовом в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 23.06.2021 року за №217712 вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованості у сумі 42 909.57 грн. Посилається у своєму позові на те, що 24.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та нею було укладено кредитний договір №20/П/69/2008, відповідно до умов якого Банком було надано їй кредит в сумі 10 500.00 грн. з відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць та кінцевим терміном повернення кредиту до 15.03.2011 року. Нею було частково виконано зобов`язання щодо повернення кредиту за вищевказаним кредитним договором на суму 6149.00 грн, що підтверджується квитанціями від 24.03.2008 на суму 262.50 грн., від 15.04.2008 на суму 488.48 грн., від 17.05.2008 на суму 488.48 грн., від 17.06.2008 на суму 488.48 грн., від 17.07.2008 на суму 488.48 грн., від 11.08.2008 на суму 513.22 грн., від 17.09.2008 на суму 488.48 грн., від 17.10.2008 на суму 488.48 грн., від 17.11.2008 на суму 488.48 грн., від 17.12.2008 на суму 488.48 грн., від 16.01.2009 на суму 488.48 грн., від 18.02.2009 на суму 488.48 грн., від 17.03.2009 на суму 488.48 грн. 23.06.2021 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис №217712, за яким звернено стягнення з позивачки на користь нового кредитора - ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» за кредитним договором №20/П/69/2008 від 24.03.2008 року на суму заборгованості 42909.57 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 8064.49 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 34795.08 грн., а також плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса в розмірі 50.00 грн. На підставі складеного виконавчого напису приватним виконавцем Шарковим О.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.11.2021 року. Позивачка вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріус вчинив його з порушенням вимог законодавства, а саме не перевіривши безспірності розміру заборгованості, без наявності у нього оригіналу нотаріально посвідченого договору. Крім того, позивачка не визнає розмірів заборгованості, заборгованість, що зазначена у виконавчому написі на момент його вчинення є спірною.В матеріалах нотаріальної справи відсутня належним чином оформлена засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника, крім того, нотаріусом не перевірялися строки давності, які позивачка вважає є пропущеними. А відтак нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивачка змушена звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 16.06.2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 16.06.2022 року задоволено клопотання сторони позивача про забезпечення позову. Протокольною ухвалою суду від 14.07.2022 року залучено до участі в справі правонаступника відповідача ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ». Представник позивачаки в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просив суд про їх задоволення. Крім того, просив стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000.00 грн. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Приватний нотаріус Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Як зазначив в судовому засіданні представник позивача, 24.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та позивачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №20/П/69/2008, відповідно до умов якого Банком було надано їй кредит в сумі 10 500.00 грн. з відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць та кінцевим терміном повернення кредиту до 15.03.2011 року. Позивачкою у справі було частково виконано зобов`язання щодо повернення кредиту за вищевказаним кредитним договором на суму 6149.00 грн, що підтверджується квитанціями від 24.03.2008 на суму 262.50 грн., від 15.04.2008 на суму 488.48 грн., від 17.05.2008 на суму 488.48 грн., від 17.06.2008 на суму 488.48 грн., від 17.07.2008 на суму 488.48 грн., від 11.08.2008 на суму 513.22 грн., від 17.09.2008 на суму 488.48 грн., від 17.10.2008 на суму 488.48 грн., від 17.11.2008 на суму 488.48 грн., від 17.12.2008 на суму 488.48 грн., від 16.01.2009 на суму 488.48 грн., від 18.02.2009 на суму 488.48 грн., від 17.03.2009 на суму 488.48 грн. 23.06.2021 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис №217712, за яким звернено стягнення з позивачки на користь нового кредитора - ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» за кредитним договором №20/П/69/2008 від 24.03.2008 року на суму заборгованості 42909.57 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 8064.49 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 34795.08 грн., а також плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса в розмірі 50.00 грн. На підставі складеного виконавчого напису приватним виконавцем Шарковим О.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.11.2021 року. Позивачка вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріус вчинив його з порушенням вимог законодавства, а саме не перевіривши безспірності розміру заборгованості, без наявності у нього оригіналу нотаріально посвідченого договору. Крім того, позивачка не визнає розмірів заборгованості, заборгованість, що зазначена у виконавчому написі на момент його вчинення є спірною.В матеріалах нотаріальної справи відсутня належним чином оформлена засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника, крім того, нотаріусом не перевірялися строки давності, які позивачка вважає є пропущеними. А відтак нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Так порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Пунктом 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року № 6-158цс15, яка відповідно до ст.. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України. Як було встановлено під час судового розгляду позивачка не отримувала вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань, не отримувала також повідомлень про зміну кредитора за кредитним договором або вимог про погашення заборгованості від правонаступників, а тому не мала можливості подати свої заперечення стосовно розміру заборгованості. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості відповідач мав би надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати позивачем кредитної заборгованості. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. З урахуванням наведеного, слід дійти до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус не мав правових підстав для вчинення оскаржуваного напису оскільки з дня виникнення права вимоги за кредитним договором минуло більше трьох рооків. З огляду на зазначене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку про доведеність обставин, якими обгрунтовуються позовні вимоги і позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується витрат на правову допомогу, то судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи належать крім інших витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. В матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 09.09.2020 року, додаткова угода від 13.07.2022 , квитанція про сплату юридичних послуг відповідно до яких позивачкою було сплачено за послуги адвоката 3 000.00 грн., які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved