Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-08 00:00:00

Орган опіки та піклування Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що до органу опіки та піклування Курісовської сільської ради надійшли матеріали стосовно [PERSON] який ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої доньки [PERSON] . Неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , вітчимом [PERSON] та перебуває на обліку дітей, які зазнали складних життєвих обставин Служби у справах дітей Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області у зв`язку з неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків. Батько неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] з сім`єю не проживає багато років матеріальної допомоги не надає та вихованням доньки не займається, здоров`ям та успішністю ніколи не цікавиться. В судове засідання представник позивач Органу опіки та піклування Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області Чорний В.Б. надав заяву якою просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився надавши до суду заяву якою визнала позовні вимоги та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, щодо [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є рідним батьком [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого виконкомом Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області 21 лютого 2008 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 15.03.2018 року № 00019760807. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , та вітчимом [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та перебуває на обліку дітей, які зазнали складних життєвих обставин Служби у справах дітей Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області, у зв`язку з неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків. Відповідно до акту, складеного депутатами Курісівської сільської ради Березівського району Одеської області Бугайчук Н.А., Рубченко І.В. , та начальником служби у справах дітей Курісівської сільської ради Березівського району Одеської області Чорного В.Б., від 13.12.2021 року, умови проживання родини, в якій виховується неповнолітньої [PERSON] , незадовільні, будинок потребує капітального ремонту, діти сплять по двоє на ліжках, недоїдають, продукти харчування відсутні, постійно хворіють на: педикульоз, коросту, дерматит, сім`я на опалювальний сезон дровами та вугіллям не забезпеченні. Мати з вітчимом не працюють, вживають алкоголь. Відповідно до характеристики наданої ОЗО Курісовського ОЗО Курісовської ЗЗСО І-ІІІ ступенів, батько [PERSON] , участі в освітньому процесі доньки не приймає. За весь період навчання [PERSON] жодного разу у школі не з`являвся. Згідно висновку органу опіки та піклування Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] у телефонній розмові з працівником служби у справах дітей Курісовської сільської ради підтвердив, що не бачив доньки уже багато років та заявив, що немає змоги приймати участь у вихованні своєї неповнолітньої доньки. [PERSON] з сім`єю не проживає, матеріальної допомоги не надає, вихованням доньки не займається, здоров`ям та успішністю ніколи не цікавиться. Орган опіки та піклування Курісовської сільської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги в частині позбавлення відповідачів батьківських, суд виходив з того, що в ході судового розгляду було встановлено, що відповідачі ухиляються від належного виконання своїх батьківських обов`язків, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд виходив з того, що позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від його обов`язку утримання дитини. Визначаючи аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, суд виходив з того, що відповідач з огляду на їх працездатний вік, відсутність інвалідності, не має перешкод у працевлаштуванні, у зв`язку з чим аліменти у зазначеному розмірі не поставлять відповідача у скрутне матеріальне становище та не буде для нього непосильним тягарем. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у судовому порядку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 150, 155, 157, 164-166, 180-183, 191, 243 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 81, 141, 247, 258, 263- 265, 273 ЦПК України ЦПК України, суд, -

Outcome: approved