Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до фермерського господарства «ЕКО-ОВОЧІ», третя особа - приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу Харківської області Вовк Ірина Василівна про скасування рішень про державну реєстрацію договорів оренди та усунення перешкод у здійсненні права власності земельною ділянкою. Позивач з урахуванням зміни предмету позову посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2019 року, вона є власником земельної ділянки, кадастровий номер 1222387400:01:001:0017, яка має загальну площу 6,3299 га та розташована на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Вищезазначена земельна ділянка позивачем була успадкована після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після отримання свідоцтва на спадщину та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер 1222385000:01:001:0018, позивач отримала інформацію, що 09.02.2015 року фермерським господарством «ЕКО-ОВОЧІ» було проведено державну реєстрацію права оренди зазначеної земельної ділянки. Підставою для проведення державної реєстрації права оренди став договір оренди земельної ділянки від 22.04.2014 року укладений між ФГ «ЕКО-ОВОЧІ» та [PERSON] терміном на 49 років. Державна реєстрація договору оренди була проведена 09.02.2015 року. Вказаний факт викликав здивування у позивача, так як за життя її батько, з яким вона перебувала у близьких стосунках та тісному спілкуванні, ніколи не повідомляв про намір укласти договір з ФГ «ЕКО-ОВОЧІ», в тому числі на вищевказаний період часу, [PERSON] за життя орендної плати від ФГ «ЕКО-ОВОЧІ» за користування земельною ділянкою на правах оренди ніколи не отримував. Екземпляру договору оренди земельної ділянки [PERSON] ніколи не передавалось. Намагаючись перевірити факт законності укладення вищезазначеного договору оренди землі, та зокрема отримати екземпляр договору, позивач, скориставшись послугами адвоката, шляхом направлення адвокатського запиту, прохала ФГ «ЕКО-ОВОЧІ» надати засвідчену належним чином копію договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та ФГ «ЕКО-ОВОЧІ», засвідчені належним чином копії документів, що підтверджують виконання зобов`язання за договором оренди (копії відомостей, розрахункових документів і т.п.), засвідчені копії податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь [PERSON] , в межах дії договору оренди землі. Незважаючи на отриманий адвокатський запит, ФГ «ЕКО-ОВОЧІ» його проігнорувало, та жодної інформації позивачці з приводу договору оренди землі та його виконання не надало. Позивач вважає, що при укладенні договору оренди землі підпис від імені її батька [PERSON] було вчинено іншою особою, що як наслідок підтверджує відсутність волевиявлення [PERSON] на укладення даного правочину. Позивач, як правонаступник [PERSON] , в порядку спадкування, вважає, що її право порушене через безпідставне утримання належної їй земельної ділянки з боку відповідача, у зв`язку із чим звертається до суду та прохає скасувати державну реєстрацію оскаржуваної додаткової угоди та усунути перешкоди у користуванні земельної ділянки кадастровий номер 1222387400:01:001:0017. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, раніше до суду було надано заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що 22 квітня 2014 року укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,3299 га, кадастровий номер 1222387400:01:001:0017 між фермерським господарством «ЕКО-ОВОЧІ» та [PERSON] , право оренди зареєстровано 09 лютого 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т. 1 а. с. 16-17). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (т. 1 а. с. 13). Позивач є власником земельної ділянки площею 6,3299 га, кадастровий номер 1222387400:01:001:0017, розташована на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2019 року виданого приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Харьківської області Вовк І.В., реєстровий номер 264 (т. 1 а. с. 14). Згідно висновку\~експерта № 3557-21 від 20\~вересня 2021 року складеного\~судовим експертом Дніпропетровського\~науково-дослідного\~інституту судових\~експертиз:\~ -підписи від імені [PERSON] у договорі оренди земельної ділянки від 22 квітня 2014 року виконані не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису (т. 2 а. с. 24-26). З матеріалів спадкової справи № 157/2018 року після смерті [PERSON] вбачається, що позивач 23 листопада 2018 року звернулася до приватного нотаріуса Первомайського РНО Харківської області Вовк І.В. із заявою про прийняття спадщини на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року справа № 179/2123/17 (провадження № 2-др/179/12/18), яким їй продовжено строк для подання заяви про прийняття спадщини (т. 2 а. с. 74-75). 06 лютого 2019 року позивачеві видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала [PERSON] площею 6,3299 га, кадастровий номер 1222387400:01:001:0017, розташовану на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (т. 2 а. с. 101). Право власності на земельну ділянку зареєстровано 06 лютого 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т. 1 а. с. 15). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року скасовано додаткове рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року справа № 179/2123/17 (провадження № 2-др/179/12/18), яким позивачеві продовжено строк для подання заяви про прийняття спадщини (т. 2 а. с. 44-47). За змістом статей\~15\~та\~16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, що встановлений договором або законом. Метою звернення позивача з даним позовом є захист набутого за її твердженням в 2019 році права власності на успадковану земельну ділянку. Порушення свого права позивач вбачає в безпідставному утриманні належної їй земельної ділянки з боку відповідача. Згідно із частинами 1, 4\~\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини першої\~статті 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У\~статті 328 ЦК України\~визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, у тому числі на нерухоме майно, є наявність підтвердженого належними доказами права власності позивача щодо нерухомого майна, а також підтверджений належним доказами факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права. Ураховуючи, що відповідно до\~статті 328 ЦК України\~набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному позивачем. Так, згідно зі\~статтею 182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для цілей визначення наявності в особи права володіння нерухомим майном застосовується принцип реєстраційного підтвердження володіння, який полягає в тому, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі повноваження власника, визначені в частині 1\~статті 317 ЦК України, у тому числі й право володіння. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є юридичним фактом, який полягає в офіційному визнанні та підтвердженні державою набутого особою речового права на нерухомість та є елементом в юридичному складі (сукупності юридичних фактів), який призводить до виникнення речових прав. При цьому реєстрація права власності хоча і є необхідною умовою, з якою закон пов`язує виникнення речових прав на нерухоме майно, однак реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять речові права, тобто державна реєстрація сама по собі не є способом набуття права власності. Судом встановлено, що позивач, стверджуючи про набуття права власності на земельну ділянку площею 6,3299 га, кадастровий номер 1222387400:01:001:0017, не надала доказів вчинення нею передбаченого чинним законодавством комплексу послідовних юридично значимих дій з оформлення відповідного речового права, які б свідчили про завершення юридичного складу набуття повноважень власника нерухомого майна, враховуючи скасування додаткового рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року, яким позивачеві продовжено строк для подання заяви про прийняття спадщини. В даному випадку існує не вирішений у встановленому порядку спір про право власності на земельну ділянку. Проте позивач шляхом подання даного позову намагається оспорити речове право відповідача виключно у площині здійснення похідних реєстраційних дій щодо майна. Зазначене з огляду на визначений законодавством порядок набуття речових прав на нерухомість та принцип диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України) унеможливлює вирішення такого спору судом по суті при розгляді заявлених позовних вимог. У зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки позивач в межах розгляду даного спору не довела набуття у встановленому законодавством порядку речового права, на захист якого подано даний позов і що державна реєстрація права оренди на спірне нерухоме майно за відповідачем порушує таке речове право позивача.

Outcome: dismissed