Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

У травні 2022 р. позивач [PERSON] , через адвоката Боряк Г.Ю. (а.с.14,15), звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що шлюбні відносини між сторонами існують формально; після тривалого сімейного життя відносини поступово погіршувались; подружні відносини припинено; відсутнє почуття любові, взаєморозуміння, повага одне до одного; сторони проживають окремо, наразі позивач перебуває у Силах територіальної оборони ЗСУ. У позові вказується на неможливим подальший розвиток шлюбних відносин, просить суд розірвати шлюб, стягнути судові витрати з відповідачки. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у даній справі головуючим суддею визначено суддю - Слободянюк А.В. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.06.2022р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки подання відповідних заяв по суті. Відповідачкою подано відзив на позивну заяву, в якій висловлюється бажання зберегти сім`ю, вказує, що їй не зрозуміло причини прийняття позивачем рішення про розірвання шлюбу. У відзиві міститься заява про надання строку для примирення. Позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, заперечуючи проти заяви про надання строку для примирення; позивач зазначає, що сторони тривалий час намагались якимось чином зберегти сім`ю, однак все було марно; до відповідачки зникло почуття любові, на даний час він проживає з іншою жінкою, яку кохає, створює з нею сім`ю, що про відповідачці відомо. Позивач наголошує, що не бажає залишатися у шлюбі з відповідачкою, строк для примирення не вплине на його рішення. Відповідачкою також подано заперечення на відповідь на відзив, у якому наполягає на наданні сторонам строку для примирення, вважаючи, що подружні стосунки можливо зберегти та налагодити. Відповідач вказує, що, на її думку, через нестабільний психологічний стан, чоловіка не може мати тверду впевненість у розірванні шлюбу. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.08.2022 року відмовлено у заяві про надання строку для примирення. Справу розглянуто без участі сторін за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ст.274-279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 27.08.2005 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1240, між сторонами зареєстровано шлюб (дошлюбне прізвище відповідачки - [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.12). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 04 від 05.01.2006 року (а.с.13). Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, категорично відмовляється від надання сторонам строку для примирення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а тому шлюб між ними необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, відтак, підлягає стягненню з відповідачки 992,40 грн., сплачених позивачем при зверненні з позовом до суду (а.с.1). Враховуючи наведене та

Outcome: approved