Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

Наприкінці грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 11 вересня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №316640, яким стягнула з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 8 000 гривень 83 коп. 13 вересня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, виконавче провадження №63434730. Позивач вказав, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. при вчиненні виконавчого напису були порушені вимоги закону. Крім цього, зазначений виконавчий напис вчинено щодо вимог, які є спірними. У зв`язку з цим, [PERSON] просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 11 вересня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за №31640. У судове засідання позивач не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Перший український міжнародний банк» у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С, в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження. 01 лютого 2020 року ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни належним чином завіреної копії виконавчого напису №31640 від 11.09.2020 року та документів на підставі яких він був винесений. Крім того, закрито підготовче провадження та призначино цивільну справу до судового розгляду по суті. Судом встановлено, що 11 вересня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №31640, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором №200620909801 від 23.12.2015 року. 13 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі примусового виконання виконавчого напису №31640, виданого 11 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. (а.с.5-7). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються положеннями Закону України «Про нотаріат». У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Встановлено, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. застосувала п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п.1 Переліку). 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п.2 Переліку). Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року, визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 було залишено без змін. Таким чином, на день вчинення спірного виконавчого напису, діяла редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, яка не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що кредитний договір №200620909801 від 23 грудня 2015 року, укладений між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] , який був поданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально. Тому під час вчинення спірного виконавчого напису недотримано умов його вчинення. Крім цього, встановлено, що на виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2020 року витребувані документи надані не були. Тому у суду в даному випадку відсутня інформація про те, чи було з`ясовано нотаріусом питання щодо строку давності, перед вчиненням виконавчого напису та на підставі яких саме документів вчинявся нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис, що унеможливлює перевірку дій нотаріуса. За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 11 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за №31640, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved