Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

06 липня 2022 року позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 85,7 кв.м., житловою площею 56 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON] та на земельну ділянку площею 0,34 га для будівництва житлового будинку та господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю від 22 жовтня 1999 року, серії IV-TP №034936, в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0,34 га для будівництва даного будинку та господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства. Даний будинок відносився до колгоспного двору, в якому станом на 15 квітня 1991 року проживала та була зареєстрована лише [PERSON] 17 січня 1997 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок по Ѕ [PERSON] та [PERSON] , сестрі позивачки, яка померла [INFO] , не оформивши своїх спадкових прав. Натомість, позивач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому, на думку позивача, вона є спадкоємцем на житловий будинок за заповітом та спадкоємцем першої черги на земельну ділянку за законом. Однак, постановою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно їй відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів та наявністю іншого спадкоємця. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просила суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно. Ухвалою судді від 11 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 03 серпня 2022 року на 10 год. 10 хв. 25 липня 2022 року від Настасівського старостинського округу Великоберезовицької селищної ради Тернопільської області надійшла відповідь на запит суду, у якій зазначено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до колгоспного двору, членом та головою якого станом на 15 квітня 1991 року була [PERSON] . На підтвердження зазначеного до відповіді долучено копію погосподарської книги та виписку з погосподарської книги, виписку з рішення №55 від 23 лютого 2017 року та додаток №2 до рішення. 26 липня 2022 року від П`ятої Львівської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №591/2019, заведеної після смерті [PERSON] 29 липня 2022 року від Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №675/2008, заведеної після смерті [PERSON] 03 серпня 2022 року представник позивача [PERSON] адвокат Семененко С.М. подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги вони підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов. 03 серпня 2022 року відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, згідно з якою він визнав позовні вимоги частково та просив визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину спадкового майна. Ухвалою суду, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. На підставі заяв сторін про розгляд справи без їхньої участі відповідно до ст. 211 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Як убачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00036042221 від 05 липня 2022 року, до державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис про народження [PERSON] , [INFO] , номер актового запису 37 від 30 травня 1948 року, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис, виконавчий комітет Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Батьками [PERSON] записані [PERSON] , [PERSON] . [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 вересня 1961 року. У графі батько у вказаному свідоцтві вказано « [PERSON] », у графі мати « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 вересня 1976 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що 18 вересня 1976 року відділом ЗАГСу Залізничного району м. Львова складено відповідний актовий запис №308. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу вказано « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 листопада 1980 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що 22 листопада 1980 року міським відділом ЗАГС м. Тернопіль складено відповідний актовий запис №1198. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу вказано « [PERSON] ». [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 вересня 1982 року. У графі батько у вказаному свідоцтві вказано « [PERSON] », у графі мати « [PERSON] ». Як убачається зі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 05 серпня 1991 року, жилий будинок по [ADDRESS] з належними до нього будівлями та спорудами належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі рішення сільської Ради народних депутатів №30 від 25 липня 1991 року про визначення права власності на жилі будинки. На свідоцтві вчинений реєстровий напис, записаний в реєстрову книгу №1 стор. №130. Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-TP №034936 від 22 жовтня 1999 року [PERSON] , яка мешкає в с. Настасів Тернопільського району, на підставі рішення 21 сесії 22 скликання Настасівської сільської Ради народних депутатів №17 від 14 березня 1994 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,34 гектарів в межах згідно з планом. Земля розташована в с. Настасів Настасівської сільської ради. Змелю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі державних актів на право приватної власності на землю №22. Згідно з інформаційною довідкою №400 від 27 червня 2022 року, виданою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] в бюро не проведена. Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №400 від 27 червня 2022 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, будинковолодіння по [ADDRESS] рахується за [PERSON] . Раніше будинковолодіння рахувалося по [ADDRESS] . У довідці зазначено, що вказане будинковолодіння складається з: житлового будинку «А» (1976 рік побудови), літньої кухні з тамбуром і підвалом «Б» (1958 рік побудови), хліва «В» (1958 рік побудови), огорожі «1-3» огорожі «1-3», криниці «4». З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, виготовленого станом на 27 червня 2022 року, на замовлення [PERSON] , вбачається, що будинок по [ADDRESS] складається з: житлового будинку, літньої кухні, хліва, огорожі, воріт, хвіртки, криниці. Відповідно до надісланої Настасівським старостинським округом Великоберезовицької селищної ради Тернопільської області на відповідний запит суду довідки №449 від 20 липня 2022 року, виписки з погосподарської книги Настасівської сільської ради та копії цієї погосподарської книги будинковолодіння по [ADDRESS] рахується як колгоспний двір, членом та головою якого станом на 15 квітня 1991 року була [PERSON] . Наведене підтверджується також і долученою позивачем до позовної заяви довідкою №408 від 27 червня 2022 року, виданою Настасівським Старостинським округом Великоберезовицької селищної ради Тернопільської області. Як убачається з виписки з рішення №55 від 23 лютого 2017 року про упорядкування нумерацій особових рахунків по господарських дворів по вулицях в с. Настасів Тернопільського району, та додатку №2 до нього, вказаного рішення, господарському двору по [ADDRESS] , належного Грубій, присвоєно номер 169 (колишні 84, 168). З виписки з\~погосподарської книги Настасівської\~сільської ради №54 від 20 липня 2022 року, виданої Настасівським старостинським округом Великоберезовицької селищної ради,\~та з\~копії цієї\~погосподарської книги\~вбачається,\~що відповідно\~до запису\~з погосподарської\~книги №4\~за 1991\~ 1995\~роки по\~ [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року відносився до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , 1926 року народження, в будинку була зареєстрована та проживала одна. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних будівель та споруд 0, 25 га не приватизована. Відповідно до довідки №408 від 27 червня 2022 року, виданої Настасівським старостинським\~округом Великоберезовицької\~селищної ради\~Тернопільської області, будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року відносилося до колгоспного двору, головою та членом якого була [PERSON] , 1926 року народження, яка проживала одна. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних будівель та споруд 0, 25 га не приватизована. Згідно з довідкою №409 від 27 червня 2022 року, виданої Настасівським старостинським\~округом Великоберезовицької\~селищної ради\~Тернопільської області,\~ [PERSON] ,\~постійно проживала\~і на\~день смерті\~була зареєстрована\~в [ADDRESS] .\~Разом з\~нею ніхто\~не був\~зареєстрований та\~не проживав. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в розмірі 0, 25 га не приватизована. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 жовтня 2008 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. На запит суду Тернопільською районною державною нотаріальною конторою Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було надано копії матеріалів спадкової справи №675/2008, заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] . З матеріалів спадкової справи №675/2008 вбачається, що за життя 17 січня 1997 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Заповіт зареєстрований у реєстрі за номером 02. Як убачається з витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №17799087 від 16 грудня 2008 року, за параметрами пошуку « [PERSON] » заповіт за номером у спадковому реєстрі 39738806, посвідчений 17 січня 1997 року, зареєстрований в реєстрі за номером 02, станом на день видачі інформаційної довідки чинний. 16 грудня 2008 року позивач [PERSON] та її сестра [PERSON] звернулись до Тернопільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті її матері [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] в силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняли спадщину після померлої [PERSON] на належне померлій спірне майно (по Ѕ частці кожна), оскільки у встановлений законом строк подали до нотконтори заяву про прийняття спадщини після її смерті. 15 грудня 2009 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Тернопільської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, площею 2,41 га, та частково оформили свої спадкові права, одержавши (кожна окремо) свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частки спадкового майна, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,41 га, яка належала [PERSON] . Інші спадкоємці за законом та за заповітом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 серпня 2019 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. На запит суду П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було надано копії матеріалів спадкової справи №591/2019, заведеної П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] . З матеріалів спадкової справи №591/2019 вбачається, що за життя [PERSON] заповіту не склала. 27 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до нотконтори із заявою про прийняття спадщини за законом та із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] звернувся із заявою про відмову від належної йому частки спадщини за законом після смерті його матері [PERSON] на користь свого батька [PERSON] . 10 лютого 2020 року [PERSON] (чоловік [PERSON] ) подав заяву до нотконтори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] та в цей день він отримав свідоцтво про право власності та свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частки цієї квартири. Надалі, 02 вересня 2020 року [PERSON] подав заяву до нотконтори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частки земельної ділянки площею 2,4087 га, що розташована на території Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. 02 вересня 2012 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , а саме на Ѕ частку земельної ділянки загальною площею 2,4087 га, що знаходиться на території Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 травня 2021 року. Таким чином, на майно, на яке [PERSON] склала заповіт у користь [PERSON] та [PERSON] , тобто житловий будинок [ADDRESS] , а також на земельну ділянку площею 0,34 га для будівництва житлового будинку та господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства ніхто зі спадкоємців своїх прав не оформив та свідоцтво про право на спадщину на майно не отримав. Спадкоємцями зазначеного майна є [PERSON] та [PERSON] , після смерті якої єдиним спадкоємцем на даний час є її син [PERSON] . Як убачається з матеріалів спадкової справи №675/2008, 01 липня 2022 року [PERSON] звернулась до нотконтори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства, площею 0,34 га, після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. від 01 липня 2022 року №1227/02-31, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку в цілому, площею 0,34 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В постанові зазначено, що є інший спадкоємець, який прийняв спадщину, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З посиланням на зазначені норми закону позивач звернулася до суду за захистом його прав у судовому порядку. Вирішуючи питання про те, чи дійсно [PERSON] за життя належало спірне будинковолодіння та земельна ділянка, суд виходить із наданих доказів. Судом установлено, що будинковолодіння по [ADDRESS] належало колгоспному двору, головою та членом якого станом на 15 квітня 1991 року була [PERSON] . Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відтак, суд вважає доведеним те, що [PERSON] за життя належав спірний житловий будинок. На вказаний будинок [PERSON] за життя склала заповіт, згідно з яким заповіла його в рівних частках своїм дітям [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-TP №034936 від 22 жовтня 1999 року, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,34 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства. Зазначена земельна ділянка не охоплена заповітом. Після смерті [PERSON] її діти [PERSON] та [PERSON] звернулись із заявами про прийняття спадщини за заповітом та за законом та отримали свідоцтва про право на спадщину, однак на інше, але не на спірне, майно, що є предметом цього позову. Тобто ні [PERSON] , ні [PERSON] не оформили після смерті матері право власності на спірний будинок та земельну ділянку. В подальшому [PERSON] померла і єдиним спадкоємцем після її смерті на даний час є її син відповідач [PERSON] . Таким чином, позивач [PERSON] , прийнявши у встановленому законом порядку спадщину після смерті її матері [PERSON] , має право на 1/2 частину належного [PERSON] спірного майна, однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Разом із тим, суд не погоджується з доводами позивача про те, що вона має право на все спірне майно, оскільки спадкоємцем після смерті [PERSON] є не тільки [PERSON] , але й [PERSON] , а спадкоємцем після її смерті відповідач [PERSON] , який має право на 1/2 частину майна, належного [PERSON] , спадщину на яке прийняла його мати [PERSON] , подавши у встановленому законом порядку заяву про прийняття спадщини після її смерті, але не оформила своє право власності на це майно. Відповідач права позивача на Ѕ частину спірного майна не оспорює. Аналізуючи в\~сукупності досліджені\~докази,\~встановлені ними\~обставини та\~визначені відповідно\~до них\~правовідносини сторін,\~враховуючи вимоги\~закону,\~які до\~них застосовуються,\~суд приходить\~до переконання\~про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом часткового задоволення її позовних вимог визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,34 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства на території с. Настасів Настасівської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 89, 263, 264, 265, 273, ст. 354, ст. 355 ЦПК України, суд,

Outcome: partial