Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-11 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що сторони з 2020 року перебували у шлюбі. Від цього шлюбу [INFO] народилась дитина - [PERSON] . Між сторонами на момент пред`явлення позову до суду згоди з приводу матеріального утримання дитини не досягнуто. Також відповідач ухиляється від утримання позивачки, як дружини, з якою проживає дитина. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Приписи статті 180 Сімейного кодексу України вказують на те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту зазначених норм слідує, що для вирішення питання про стягнення аліментів на утримання дитини суду необхідно встановити з ким із батьків проживає дитина та відповідно визначити на користь кого із батьків слід стягнути аліменти на утримання дитини. З матеріалів справи слідує, що позивачка має сина [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, про що свідчить копія свідоцтва про народження зареєстроване Інгульським районним у м. Миколаєві відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 952. Отже, у відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Стосовно розміру аліментів, які слід стягнути з на утримання неповнолітньої дитини, суд зазначає таке. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами частини п`ятої статті 183 ЦПК України розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів суд бере до уваги, що відповідач у судове засідання не з`явився, заперечень до суду стосовно вимог позову не надав, перебуває у працездатному віці, тому суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За такого суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи дня пред`явлення позову до суду, а саме з 06 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вирішення позовної вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, як дружини суд зазначає таке. Відповідно до частини другої статті 75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного кримінального правопорушення, якщо це встановлено судом (частина п`ята статті 75 Сімейного кодексу України). Слід зазначити, що частина перша статті 76 Сімейного кодексу України вказує на те, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Відповідно до частини другої статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має, зокрема, право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З огляду на приписи частини першої статей 76 та 84 Сімейного кодексу України зазначена обставина у даному випадку не позбавляє позивачку права на отримання від відповідача аліментів на своє утримання. З матеріалів справи слідує, що позивачка утримує дитину, батьком якої є відповідач у справі - [PERSON] . Дитина проживає разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] . Обставин, передбачених частиною п`ятою статті 75 Сімейного кодексу України під час розгляду справи судом не встановлено. Відтак, суд дійшов висновку, що позивачка має право на отримання від відповідача аліменти на своє утримання до досягненню дитиною [PERSON] трьох років. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які мають бути сплачені відповідачем на користь позивачки, суд виходить із такого. Відповідно до частини першої статті 77 Сімейного кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (частини друга та третя статті 77 Сімейного кодексу України). Частиною першою статті 80 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення (частина друга статті 80 Сімейного кодексу України). Згідно з частиною четвертою статті 80 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Під час розгляду справи будь-яких доказів того, що відповідач має хронічні та тяжкі захворювання, чи на його утриманні перебувають особи, які потребують сторонньої допомоги не надано. Отже, суд вирішуючи питання про стягнення аліментів, виходить із того, що [PERSON] є працездатним та має можливість сплачувати аліменти на утримання [PERSON] , як дружини з якою проживає дитина. З огляду на приписи частини четвертої статті 80 Сімейного кодексу України матеріальний стан позивачки не досліджувався. Враховуючи зазначене та зважаючи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання, як дружини з якою проживають діти у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, а саме до [INFO] . З огляду на приписи частини першої статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, аліменти слід стягнути починаючи з 06 жовтня 2021 року. В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 1 903 грн. 20 коп. (за подання заяви про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 951 грн 60 коп. та за подання заяви про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 951 грн 60 коп.).

Outcome: approved