Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Стасюк Ю.П. звернувся до суду із даним позовом до відповідача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог до предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В., та просить: визнати виконавчий напис від №4192 від 01.06.2021, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, 01.06.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу вчинив виконавчий напис № 4192 про звернення стягнення з [PERSON] за період з 13.10.2020 року по 12.05.2021 року, суму у розмірі 31150 грн., а саме: 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 20800 прострочена заборгованість за відсотками, 350 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Позивач заперечує факт укладення ним кредитного договору з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», вважає, що сума заборгованості та правомірність проведення стягнення нічим не обґрунтовані. З наданих приватним виконавцем документів вбачається, Кредитний договір від 29.09.2020 року № 0498-6501 не може бути підставою для видачі виконавчого напису. Жодних повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень позивач не отримував. Приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66754279 про примусове виконання виконавчого напису №4192 від 01.06.2021 року, якою стягнуто з позивача заборгованість у розмірі 31150 грн., а саме: 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 20800 прострочена заборгованість за відсотками, 350 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням норм законодавства, що створює імовірність безпідставного притягнення позивача до цивільно-правової відповідальності, виконавчий напис вчинено поза межами строків встановлених законом, в супереч вимогами про безспірність, проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження за вказаним виконавчим написом грубо порушує його права, у зв`язку з чим спірний виконавчий напис підлягає скасуванню. Сторони (їх представники) та треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у відсутність сторони позивача. Третя особи - приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, питання щодо предмета позовних вимог залишають на розгляд суду. У відповідності до порядку, встановленого ст. ст.223,280,281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи суд, прийшов до наступного висновку. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами ЦК України та Закону України «Про нотаріат». Суд встановив, що 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 4192 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за Кредитним договором від 29.09.2020 року № 0498-6501 за період з 13.10.2020 року по 12.05.2021 року, у розмірі 31150 грн., а саме: 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 20800 прострочена заборгованість за відсотками, 350 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В.винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66754279 про примусове виконання виконавчого напису №4192 від 01.06.2021 року, якою стягнуто з позивача заборгованість у розмірі 31150 грн., а саме: 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 20800 прострочена заборгованість за відсотками, 350 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Наявність кредитно-грошових зобов`язань перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» позивач заперечує. Відповідно до норм ст. ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22 лютого 2012 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що Виконавчий напис має містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно із п. 3.5. глави 16 вищевказаного Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Діючими нормативними актами встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень вказаного Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Згідно з п.3.1 Глави зазначеного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, Суд приходить до переконання, що при оформленні оскарженого виконавчого напису нотаріусом допущені наступні порушення: - стягнуто суму борг поза межами строку давності за зобов`язанням ; - за відсутності доказів безспірності заборгованості; - неотримання боржником письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису». Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зі змісту копії виконавчого напису нотаріуса від 01.06.2021 вбачається, що виконавчий напис виданий на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02,2017 у справі' №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотваріусів" в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018, відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, на момент вчинення виконавчого напису 01.06.2021 року , законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин на підставі п.2 вищенаведеного Переліку, а відтак були відсутні правові підстави для його вчинення. У виконавчому написі від приватний нотаріус не вказав на підставі яких доказів, документів встановлена заборгованість у позичальника за період з 13.10.2020 року і по 12.05.2021 року. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. У даному випадку позивач про наявність заборгованості повідомлений не був. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення як іпотекодавдя, так і заставодавця, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення, у тому числі заставодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини, Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Зазначені висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах: від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс 18); від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706 цс 19). Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі № 363/568/18 (провадження № 61-49018 св 18), від 03 червня 2020 року у справі № 359/ 8181/18 (провадження № 61-22164 св 19). Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус керувався законодавством визнаним нечинним, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 с^ 87 Закону України «Про нотаріат». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За таких встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку із задоволенням позову судові витрати, понесені позивачем (сплачено судовий збір за подання позовної заявив сумі 992,40 гривень, за подання заяви про забезпечення позову в сумі 496,20 гривень, що підтверджено квитанціями від 29.12.2021, 24.01.2022), підлягають відшкодуванню відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved