Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , права на земельну частку (пай) площею 1,12 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташований на території Добросинської сільської ради, а на сьогоднішній день- Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, право на який [PERSON] мав на підставі сертифіката серії ЛВ № 165419, який виданий Добросинською сільською радою 16.12.1997 року та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 1158. Свої позовні вимоги мотивує тим, що її дошлюбним прізвищем було [PERSON] , відповідно її батьком згідно свідоцтва про народження є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . Дошлюбним прізвищем матері було [PERSON] . Її мати, [PERSON] , померла [INFO] . Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 21.03.2022 року у справі № 444/323/22, провадження № 2/444/417/2022, яке набрало законної сили, встановлено юридичний факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] та відповідно [PERSON] , який помер [INFO] , є її, [PERSON] , [INFO] , дядьком, а вона, [PERSON] , відповідно є племінницею [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] було видано сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 165419, який виданий Добросинською сільською радою 16.12.1997 року, з якого вбачається, що йому на підставі рішення XIII сесії Добросинської сільської ради від 23.07.1997 року № 5 було передано у приватну власність земельну ділянку площею по уточнених даних 1,12 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Добросинської сільської ради. Землю було передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Позивач зазначає, що [PERSON] помер [INFO] , а тому після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме право на середню земельну частку (пай), яке належало йому на підставі сертифіката. Позивач вказує, що внаслідок її звернення у Жовківську державну нотаріальну контору було зареєстровано спадкову справу №119/2022, номер у спадковому реєстрі 69304599, однак Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом № 296/01-16 від 24.05.2022 року фактично відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 1,12 га, що розташований на території Добросинської сільської ради Львівського району Львівської області та належав [PERSON] , померлому [INFO] , так як нею не було подано в нотаріальну контору оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищезгаданий земельний пай та роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Так як, вона є спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , який був рідним братом її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла після його смерті спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на день смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після його смерті, однак спадщини на право на земельну частку (пай) в розмірі 1,12 га умовних кадастрових гектарів не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого, оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність, а тому враховуючи наведені вище обставини, вважає, що її право на земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 12 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 10 серпня 2022 року. На виконання ухвали суду про витребування доказів із Жовківської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , яка помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Добросинсько-Магерівської сільської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що при вирішенні справи покладаються на думку суду, фактично визнають позовні вимоги, не заперечують проти задоволення таких. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підоготове судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від них на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору по суті покладаються на думку суду. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у селі Добросин, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 20.05.1999 року. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Добросинською сільською радою Жовківського району Львівської області 04.11.1973 року (а.с. 11) вбачається, що своє дошлюбне прізвище [PERSON] позивач змінила внаслідок укладення шлюбу 04.11.1973 року у Добросинській сільській раді Жовківського району Львівської області із [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу цього ж дня зроблено запис за № 29. Тобто, суд констатує, що дошлюбним прізвищем позивача було [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , яке видане повторно Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 28.12.2021 року (а.с. 12) вбачається, що батьком позивача є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . Те, що батьки позивача, [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому 01.11.1965 року шлюбі, актовий запис № 45, підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00034421270 від 28.12.2021 року (а.с.13). Тобто, дошлюбним прізвищем матері позивача було [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] , яке видане Добросинською сільською радою Жовківського району Львівської області 29.05.2008 року (а.с.14). Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 21.03.2022 року у справі № 444/323/22, провадження № 2/444/417/2022, яке набрало законної сили 21.04.2022 року, встановлено юридичний факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] та відповідно [PERSON] , який помер [INFO] , є дядьком позивача [PERSON] , [INFO] , а позивач [PERSON] відповідно є племінницею [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. З копії сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 165419, який виданий Добросинською сільською радою 16.12.1997 року вбачається, що [PERSON] на підставі рішення XIII сесії Добросинської сільської ради від 23.07.1997 року № 5 було передано у приватну власність земельну ділянку площею по уточнених даних 1,12 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Добросинської сільської ради. Землю було передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Сертифікат зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 1158. [PERSON] помер [INFO] , про що 05.11.2009 року було зроблено відповідний актовий запис за № 30, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Добросинською сільською радою Жовківського району Львівської області 05.11.2009 року (а.с.19). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме право на середню земельну частку (пай), яке належало йому на підставі сертифіката. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Викладеним у довідці № 460, яка видана Добросинсько-Магерівської сільською радою Львівського району Львівської області від 29.07.2021 року (а.с.20) стверджується, що від імені [PERSON] , померлого [INFO] , заповіт у Добросинській сільській раді Жовківського району Львівської області не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт також і у нотаріуса. Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкоємців за законом першої черги, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає, оскільки його батьки померли ще задовго до його смерті, [PERSON] був неодруженим, дітей не мав, про що зокрема зазначає позивач у позовній заяві та що вбачається із копії спадкової справи. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Ст. 1266 ЦК України передбачено спадкування за правом представлення. Зокрема, згідно ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Зважаючи на те, що мати позивача [PERSON] , [PERSON] , померла ще до смерті [PERSON] , а тому позивач, як племінниця спадкодавця, [PERSON] , має право спадкувати ту частку спадщини, яка б належала її матері за законом, якби вона була живою на час відкриття спадщини. Як наслідок, суд враховує, що позивач як спадкоємець звернулася в Жовківську державну нотаріальну контору із питанням спадкування після смерті [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Внаслідок звернення позивача у Жовківську державну нотаріальну контору було зареєстровано спадкову справу №119/2022, номер у спадковому реєстрі 69304599, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69011807 від 24.05.2022 року. Однак, Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом № 296/01-16 від 24.05.2022 року фактично відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 1,12 га, що розташований на території Добросинської сільської ради Львівського району Львівської області та належав [PERSON] , померлому [INFO] , так як нею не було подано в нотаріальну контору оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищезгаданий земельний пай та роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З копії довідки № 458, яка видана Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області 29.07.2021 року, вбачається, що [PERSON] , до дня смерті, [INFO] , був зареєстрований і проживав в будинку [ADDRESS] . Викладеним у довідці № 459, яка видана Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області 29.07.2021 року, стверджується, що [PERSON] , племінниця померлого [PERSON] , проживала разом із ним в будинку [ADDRESS] до дня його смерті, [INFO] і вели спільне господарство. Тобто, з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняла спадщину як спадкоємець після смерті [PERSON] , оскільки проживала з ним на день його смерті, не відмовилася протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця від прийняття спадщини, враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Інших спадкоємців крім позивача, які б прийняли спадщину внаслідок спільного проживання разом із [PERSON] або внаслідок звернення до нотаріуса із заявою прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після смерті спадкодавця судом не встановлено та з матеріалів справи не вбачається. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я [PERSON] нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. Отже, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , який був рідним братом її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла після його смерті спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на день смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після його смерті. Однак, спадщини на право на земельну частку (пай) в розмірі 1,12 га умовних кадастрових гектарів, яке належало [PERSON] згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого, оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність. А тому, враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved