Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 08 листопада 2000 року в Лисецькій селищній раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 13. Позивач зазначає, що від сумісного шлюбу з відповідачем мають: доньку - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження дитини [NUMBER] , доньку - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження дитини [NUMBER] . Спільне життя з відповідачем припинене з квітня 2015 року. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але від його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутність відповідача і за його відсутності, проти задоволення позову заперечує. Окрім того, 11 серпня 2022 року до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову через його безпідставність і недоведеність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 08 листопада 2000 року в Лисецькій селищній раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 13. Від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження дитини [NUMBER] . Статтею 3 СК України передбачено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно частин 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Дослідивши обставини справи суд дійшов до висновку, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивачки, а збереження сім`ї є неможливим. Аргументи відповідача про можливість збереження сім`ї є необґрунтованими та недоведеними. Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Отже, суд вважає, що сім`я сторін розпалася повністю, сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, їх спільне життя суперечить інтересам позивача, а збереження сім`ї є неможливим, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.3, 55, 56, 112 СК України,

Outcome: approved