Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Пікулін Р.М., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги, серія АН №1065056 від 10 лютого 2022 року, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи: Слов`янського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07 вересня 2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. З 2020 року подружжя фактично припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо один від одного. В цей час позивач [PERSON] стала проживати з іншим чоловіком та завагітніла від нього та дізнавшись про це, вони, за взаємною згодою з відповідачем, 17 лютого 2021 року в органах цивільного стану розірвали шлюб. [INFO] позивач [PERSON] народила дочку [PERSON] та під час реєстрації народження дитини мала намір зазначити відомості про батька відповідно до ст. 135 СК України, однак Слов`янським міським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) їй було повідомлено, що батьком дитини буде записаний її колишній чоловік [PERSON] , оскільки дитина народилася протягом 10 місяців після розірвання шлюбу, а біологічний батько не надав заяву про визнання себе батьком дитини. Позивач зазначає, що відомості про батька дитини [PERSON] не відповідають дійсності, оскільки відповідач не є батьком дитини. Просить суд, ухвалити рішення, яким виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , громадянина України, як батька дитини, [PERSON] , [INFO] , з Актового запису №89 про народження, складеного 29 жовтня 2021 року Слов`янським Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та внести відомості про народження дитини згідно вимог ст. 135 СК України. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Пікулін Р.М., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги, серія АН №1065056 від 10 лютого 2022 року не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. До суду надали Заяви, в яких просили суд розглянути справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. 19 серпня 2022 року до суду надав Заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи - Слов`янського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) належним чином на електронну адресу повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився. «Направлення судової повістки на електронну адресу сторони у справі є належним повідомлення при умові, що цей учасник судового процесу повідомив цю електронну адресу та користувався нею - направляв до суду певні процесуальні документи». Відповідну правову позицію КЦС ВС, зокрема, сформулював у справі 761/14537/15. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги представника позивача [PERSON] - адвоката Пікуліна Романа Миколайовича, до [PERSON] , за участю третьої особи: Слов`янського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, виданого 07 вересня 2019 року Слов`янським міським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 07 вересня 2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що зроблено відповідний Актовий запис за № 319. Зі Свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 17 лютого 2021 року Слов`янським міським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вбачається, що 17 лютого 2021 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували припинення шлюбу, про що зроблено відповідний Актовий запис за №13. Зі Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 29 жовтня 2021 року Слов`янським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Актовий запис №89, вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Статтею 121 СК передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Таким чином, оскільки шлюб між подружжям [PERSON] розірвано 17 лютого 2021 року, а дитини [PERSON] народилася [INFO] , тобто до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, а біологічний батько дитини не визнав свого батьківства, оскільки при реєстрації народження дитини не надав заяви про визначення його батьком, то батьком дитини [PERSON] було визначено колишнього чоловіка позивача [PERSON] - [PERSON] , відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 СК України. Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно з ч.1 ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно із роз`ясненнями, викладеними в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Позивач зазначає, що відповідач не є батьком її дитини [PERSON] , народженої [INFO] , а відповідач [PERSON] визнає позов повністю. Відповідно до ст.81 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі не підлягають доказуванню. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Крім того, відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову є не добровільним чи є умовним. Таким чином, враховуючи те, що позивач заперечує біологічне батьківство дитини [PERSON] , [INFO] , тобто стверджує про відсутність кровного споріднення між відповідачем та дитиною, а також враховуючи, те що відповідач визнає позовні вимоги, суд вважає необхідним даний позов задовольнити та виключити з Актового запису про народження дитини відомостей про відповідача як батька дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] не наполягає на стягненні з відповідача понесених нею судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved