Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до АТ КБ «Приватбанк» про зняття арешту з майна, в якому просить зняти арешт з житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , номер запису обтяження 805397 від 26.04.2013 року, внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Олександрійським відділом ДВС на невизначене майно у виконавчому провадженні №37460855 по виконанню виконавчого листа №2-2550/11 від 12.03.2013 року, виданного Олександрійським міськрайонним сдуом про стягнення борг з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк». ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА При зверненні до суду позивач в позовній заяві зазначила, що згідно заповіту від 21.03.2011 року за життя [PERSON] заповідала будинок [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. До нотаріальної контор из заявою про прийняття спадщини звернулася лише позивачка, інші спадкоємці з заявами не зверталися. Під час оформлення спадщини позивач дізналася про обтяження №805397 від 26.04.2013 року щодо будинку [ADDRESS] . Дане обтяження було накладено у зв`язку з виконавчим провадженням, відповідно до якого з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто суму заборгованості. Проте, [PERSON] та [PERSON] не були власниками зазначеного будинку. Єдиним власником була [PERSON] . При зверненні до Олександрійського міськрайонного відділу ДВС позивачу було повідомлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №37460855 по виконанню виконавчого листа №2-2550/11 від 12.03.2013 року про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 374355,97 на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Під час виконання данного провадження було внесено обтяження №805397 на невизначене майно боржника до Державного реєстру речових прав. Просить зняти арешт з житлового будинку [ADDRESS] , номер запису обтяження №805397 від 24.06.2013 року. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України, причини неявки не повідомив, просив відкласти розгляд справи, проте на час розгляду справи відзиву на позовну заяву або пояснень з приводу спору так і не наддав. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.07.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.10.2010 року [PERSON] прийняла спадщину пілся смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщина складається з житлового будинку з прилеглими надвірними будівлями під [ADDRESS] . Заповітом від 21.03.2011 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , а також земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд та для ведення особистого підсобного господарства за вищезазначеною адресою, заповіла в рівних частках кожному: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; кафе-магазин « [INFO] », що знаходиться за адресою в [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , про що складено актовий запис №420. Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 05.07.2021 року після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа 56810925 (номер у нотаріуса 46-2014) та видано свідоцтво про право на спадщину №56811251 24.11.2014 року. Згідно довідки приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області від 05.07.2021 року повідомлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] була заведена спадкова справа №46-2014. До кола спадкоємців входить [PERSON] , донька померлої, яка є єдиним спадкоємцем по заповіту. Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №59181641 від 08.07.2021 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації прав приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] за суб`єктом [PERSON] оскільки на зазначену квартиру зареєстроване обтяження №825397 від 26.04.2013 року в інтересах ПАТ КБ «Приватбанк», особою, майно та права якої обтяжуються є [PERSON] та [PERSON] . Згідно відповіді Олександрійського відділу ДВС в Олександрійському районні Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 10.08.2021 року зазначено, що 26.04.2013 року було внесено обтяження 805397 на невизначене майно до Державного реєстру прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі винесеної держвиконавцем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №37460855 по виконанню виконавчого листа №2-2550/11 від 12.03.2013 року про стягнення боргу з [PERSON] в сумі 374355,97 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк». На даний час виконавче провадження знищено. ОЦІНКА СУДУ ТА НОРМИ ПРАВА Судом встановлено, що [PERSON] є матірю позивачки. За життя [PERSON] уклала заповіт №805 від 21.03.2011 року, відповідно до якого заповіла будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] позивачці, [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» зазначено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3\~Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження). П.10 Постанови Пленуму зазначено зокрема, у матеріалах справи залежно від предмета та підстави позову мають бути належним чином завірені копії акта опису та арешту, постанови про арешт коштів чи майна боржника, вироку, рішення суду або іншого органу, на виконання яких проводився опис і арешт, матеріали, що є в кримінальній справі щодо належності описаного майна і джерел коштів на його придбання, документи про право власності на майно, кредитні зобов`язання, реєстраційні посвідчення, паспорти та інші документи, що видаються на це майно. Проте позивачем при зверненні до суду з зазначеним позовом не надано документів, які б підтверджували право власності позивача на спірний будинок, не надано рішення суду, на підставі якого було відкрито виконавче провадження та накладено обтяження на спірний будинок. Власником є особа, яка має право власності на зазначене майно. Право власності складається з трьох «правоздатностей»: право володіння, право користування, право розпорядження. Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На думку суду, позивачем, яка вважає себе єдиним спадкоємцем квартири [ADDRESS] , а в подальшому і єдиним власником спірного будинку, не вірно обраний спосіб захисту порушених прав. Оскільки обтяження було накладено Олександрійським відділом ДВС в період виконання виконавчого провадження про стягнення боргу та у зв`язку з цим фактом, позивач не може прийняти спадщину у встановленому законом порядку, суд вважає, в данному випадку підлягають застосуванню норми ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Проте, з наданих позивачем документів не можливо достовірно визначити, чи є позивач єдиною спадкоємицею. Надані позивачем документи є суперечливими. Так, у заповіті від 21.03.2011 року зазначені три спадкоємця на житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та один спадкоємець на кафе-магазин « [INFO] » - [PERSON] . [INFO] спадкодавець [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.04.2011 року. 26.04.2013 року, вже після смерті спадкодавця, на спірне майно будинок [ADDRESS] накладено обтяження Олександрійським відділом ДВС №805397 та зазначена особа, майно та права якої обтяжуються - [PERSON] , яка є однією зі спадкоємцев за заповітом, та [PERSON] . Обтяження накладено в інтересах ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до Інформації зі спакового реєстру від 05.07.2021 року зазначено, що після смерті [PERSON] - [INFO] була заведена спадкова справа №56810925 (номер у нотаріуса 46-2014) та видано свідоцтво про право на спадщину, проте не зазначено, за заявою кого зі спадкоємців було відкрито спадкову справу, хто саме отримав свідоцтво про право на спадщину та у якій частині спадщина була прийнята. Окрім цього, згідно довідки приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Стенюхіної І.В. від 05.07.2021 року зазначено, що після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу №46-2014 та до кола спадкоємців входить [PERSON] , яка є єдиним спадкоємцем по заповіту. Проте, у вищезазначеній довідці не підтверджено та не зазначено фактів, які виклала позивач у позовній заяві, а саме - що [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини у вигляді частки будинку [ADDRESS] . Позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження факту неприйняття спадщини після смерті [PERSON] 10.04.2011 року спадкоємцем [PERSON] в період часу з 10.04.2011 року по час звернення з позовом до суду. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed