Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-09 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання відповідач не виконував належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~ позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за отримані послуги за період з 01.12.2014 року по 01.06.2021 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 28533,13 грн. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15.09.2021 року за вказаною позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28.12.2021 року за вказаною позовною ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, заперечувала проти застосування строку позовної давності, пославшись на наданні нею заперечення, а саме те, що за період заявлених позовних вимог відповідачем проводилися оплати за послуги теплопостачання, а також надходили кошти у вигляді субсидії, які перевищували розмір поточних нарахувань. Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснив, що він не проживає за даною адресою та ніколи не проживав. Заслухавши сторони, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання та перебувають у фактичних договірних відносинах з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» по наданню послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] загальною опалювальною площею 30,8 кв. м. Відповідно до\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями\~64,\~68 ЖК України\~передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п.18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630\~споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Розмір щомісячної плати складає: за послугу централізованого опалення\~1596,93 грн/Гкал за місяць протягом опалювального періоду, за послугу з централізованого постачання гарячої води\~89,54 грн/куб.м. Договір між сторонами про надання послуг не укладався, але підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги теплопостачання, а відповідачі такі послуги прийняли та від їх отримання не відмовилися. Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання належним чином не виконував, тому за ним за період 01.12.2014 року по 01.06.2021 року утворилася заборгованість у сумі 23654,85 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З врахуванням змісту вказаної норми боржникам за період з 21.01.2015 року по 01.06.2021 року нараховано індекс інфляції в сумі 3385,14 грн. та 3 % річних у сумі 1493,14 грн., у зв`язку з чим загальна заборгованість склала 28533,13 грн. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил. Комунальні послуги\~результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом. Ураховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як споживач послуг з теплопостачання, перебуває у фактичних договірних правовідносинах з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», але взяті на себе зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання не виконує. Відповідно до\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Статтями 256,257\~ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч .4\~ст. 267 ЦК України). Позовна давність відповідно до ч.1\~ст.260\~ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленимист.ст.253-255 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебігу позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується. Як вбачається, відповідач здійснював оплату 02.09.2016 року в сумі 3000, 00 грн, період платежу споживачем вказано серпень 2016 року попри те, що за послуги у серпні 2016 року не нараховувалося. В березні 2017 року від органів соціального захисту населення надійшли грошові кошти в сумі 3582,30 грн. за період 01.12.2016 по 28.02.2017, при цьому нарахування за цей період склало 3365,88 грн. Від отримання субсидії відповідач не відмовлявся. Отже, за період заявлених позовних вимого відповідачем проводилися оплати за послуги теплопостачання, а також надходили кошти у вигляді субсидії, які перевищували розмір поточних нарахувань, що свідчить про визнання відповідачем вказаної заборгованості. Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено ЦК України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020р., під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 р. карантин встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України. У подальшому постановами Кабінету Міністрів України дія карантину неодноразово продовжувалася, зокрема останньою постановою №981 від 22 вересня 2021 року і станом на час звернення ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до суду з позовом (серпень 2021 року) карантин продовжував свою дію. Таким чином, якщо позовна давність станом на 12.03.2020 року не спливла, то її перебіг зупинений до кінця дії карантину. Після припинення дії карантину строк, що залишався до кінця спливу позовної давності щодо сплати заборгованості по комунальним платежам продовжить свій перебіг. Таким чином, суд приходить до висновку, що станом на 12.03.2020 року загальний строк позовної давності (три роки) по вимогам про стягнення заборгованості не сплив. Оскільки відповідач належним чином зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконував, платежі за послуги з теплопостачання не вносив, у зв`язку з чим за період з 01.12.2014 року по 01.06.2021 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 28533,13 грн., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору в сумі 2270 грн.

Outcome: approved