Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-29 00:00:00

22.02.2022 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Днпровської міської ради, [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позові [PERSON] просить визнати її онука [PERSON] таким, що втратив право користування кватирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , оскільки він не проживає за вказаною адресою без поважних причин з 02.03.2020 року, не сплачує комунальні послуги, його речі відсутні в квартирі. Його реєстрація за даною адресою перешкоджає позивачу в реалізації її прав як власника. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача відзив на позов не надійшов. Від позивача [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Від представника третьої особи: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Пономарьова А.С. надійшла заява, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника. Третя особа [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст.\~211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, доходить висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~ У ході судового розгляду встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] (а.с.9-10). У зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою № 1653 про склад сім`ї або зареєстрованих в житловому приміщенні/будинку осіб від 08.02.2022 року (а.с. 13). Згідно з актом від 17.02.2022 року [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 02.03.2020 року (а.с. 14), його речі у квартирі відсутні, що також підтверджено показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , допитаних у судовому засіданні. Відповідно до ст. 41 Конституції України\~право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За змістом права власності, визначеного\~ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 2\~ст. 319 ЦК України\~власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ч. 1 ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Згідно з ч. 3 ст. 1 вищевказаного закону реєстрація місця проживання (перебування) особи не є підставою для набуття такою особою права володіння, користування чи розпорядження житлом (у тому числі не є підставою для вселення чи визнання за особою права на проживання та/або права користування житлом), про проживання в якому особа повідомила. За змістом ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи викладене, а також, що відповідач не проживає у квартирі, розташованою за адресою: [ADDRESS] , більше року, що підтверджено матеріалами справи та показаннями свідків у судовому засіданні, а також те, що судом не встановлено поважних причин його відсутності за вказаною адресою, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved