Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до філії «Дарницький вагоноремонтний завод» ПАТ «Укрзалізниця», третя особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування арешту майна. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач після смерті свого батька [PERSON] звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка складається з квартири [ADDRESS] . Сьомою Київською Державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу за заявою позивача від 09.10.2013 року. На момент смерті моєму батькові на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] . [PERSON] , є єдиною спадкоємицею свого померлого батька - [PERSON] . Станом на день звернення до суду, позивач не отримала свідоцтва про право на спадщину після смерті свого померлого батька [PERSON] , так як в усному порядку, нотаріус роз`яснив, що на спадкове майно (квартира [ADDRESS] ) ще в 2005 році було накладено арешт (постанова Державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського району про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 червня 2005 року) в рамках виконавчого провадження за Виконавчим листом № 1-392 від 10.05.2000 року Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення боргу з [PERSON] в розмірі 2350 грн. на користь Дарницького вагоноремонтного заводу. Такий арешт позбавляє позивача на право оформлення спадкового майна та здійснення реєстрації права власності на житло. Тому [PERSON] була змушена звернутися до суду з даним позовом. 15 серпня 2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому фактично позовні вимоги підтримав та зазначив, що згідно даних бухгалтерського обліку філії «ДВРЗ» AT «Укрзалізниця», заборгованість за [PERSON] , [INFO] , станом на 12.08.2022 року - відсутня, що підтверджується довідкою № 120 Б від 12.08.2022, а тому не має необхідності у подальшому збереженні арешту майна, а саме: кв. [ADDRESS] , накладеного постановою державного виконавця Синельник Ю.М. ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 червня 2005 року. Позивач в судове засідання не з`явилась. Представник позивача надала суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Подав заяву в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду лист в якому просив розглядати справи без участі представника відділу. В силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу Б/478 від 11 березня 1997 року та інформаційною довідкою від 11 серпня 2014 року КВ-2014 № 70276. (а.с. 14-15, 16, 17). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 12). [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 лютого 2007 року та свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 18 січня 2007 року (а.с. 9, 10). Як зазначає позивач в своєму позові, підставою для звернення до суду стало те, що вона не може оформити спадкові права на спірну квартиру, яка залишилась після смерті батька [PERSON] , оскільки в реєстрі містяться відомості про накладений арешт на вказане нерухоме майно. Як вбачається з постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 червня 2005 року серія АК № 462258, державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , [INFO] , а саме на квартиру [ADDRESS] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] . Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 4955446 від 29 вересня 2005 року, Десятою КДНК накладено арешт на квартиру [ADDRESS] на підставі постанови серія АК № 462258 від 01 червня 2005 року. Представником відповідача до відзиву була надана довідка № 1205 від 12 серпня 2022 року з якої вбачається, що згідно даних бухгалтерського обліку філії «ДВРЗ» АТ «Укрзалізниця» заборгованість за [PERSON] , 21 січня 1961 року відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За правилом ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У відповідності до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також те, що накладений арешт позбавляє позивача права на оформлення спадкових справ на спірну квартиру, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до філії «Дарницький вагоноремонтний завод» ПАТ «Укрзалізниця», третя особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування арешту майна в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved