Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-24 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернулася до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказувала, що 07 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 44. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок чого виникли неприязні стосунки. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини немає. На примирення не згодна. В зв`язку з цим позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, відзиву до суду не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зокрема, судом встановлено, 07 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 44, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07 вересня 2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим 07 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції. Сторони проживають окремо. Жодним чином сторони не виявили бажання зберегти сім`ю. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову оплачено позовні вимоги судовим збором у розмірі 992 грн. 40 к. Оскільки позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати у сумі 992 грн. 40 к. судового збору виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог, слід компенсувати позивачу за рахунок відповідача [PERSON] .

Outcome: approved