Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-30 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача адвокат Андрусенко І.Я., звернувшись до суду з позовом в інтересах [PERSON] просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме на: земельну ділянку площею 0,7499 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 6124255500:01:001:0185, що розташована на території Коропецької селищної ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №672471; - земельну ділянку площею 0,1706 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 6124255500:01:001:1095, що розташована на території Коропецької селищної ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №672471; - право на майновий пай у розмірі 496 грн у ПАП «Коропець», згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-ХІ №007944; - та встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №672471, виданого на ім`я « [PERSON] »; Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-ХІ №007944, виданого на ім`я « [PERSON] ». Вимоги представника позивача мотивовані тим, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. На ім`я позивача спадкодавцем за життя було складено заповіт. Однак після звернення до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав їй було відмовлено у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на вищевказане майно. Окрім цього в позовній заяві представник позивача просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №672471, виданого на ім`я « [PERSON] »; Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-ХІ №007944, де [PERSON] зазначена як « [PERSON] ». ІІ. Процесуальні рішення в справі. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 11.07.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. ІІІ. Позиції сторін. У зв`язку з виникненням труднощів для реалізації подальших прав позивача для оформлення документів щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , представник позивача просить визнати за позивачем право власності на вищевказане спадкове майно, а також встановити факт належності спадкодавцю правовстановлюючих документів Державного акту на право власності на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), видані на ім`я спадкодавця де вона зазначена як « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представник позивача в позовній заяві просить розглядати дану справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують повністю, наполягають на їх задоволенні. Відповідач - представник Коропецької селищної ради в підготовче засідання не з`явився, суду подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника, заперечень щодо позовних вимог не висловлював, просив його задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні\~підготовчого судового засідання. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне. [INFO] в смт.Коропець Монастириського району Тернопільської області у віці 86 років померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.10.2005 року, виданого Коропецькою селищною радою. Ще за життя померлій належали: - земельна ділянка площею 0,7499 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 6124255500:01:001:0185, що розташована на території Коропецької селищної ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №672471, що підтверджується Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.06.2022 року №10342/32-22, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-6100367782022 сформованого 29.06.2022 року, Довідкою виданою Коропецькою селищною радою 12.07.2022 року №103, які містяться в матеріалах справи; - земельна ділянка площею 0,1706 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 6124255500:01:001:1095, що розташована на території Коропецької селищної ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №672471, що підтверджується Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.06.2022 року №10342/32-22, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-6100367802022 сформованого 29.06.2022 року, Довідкою виданою Коропецькою селищною радою 12.07.2022 року №103, які містяться в матеріалах справи; - Майновий пай у розмірі 496 грн у ПАП «Коропець», згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-ХІ №007944, що також підтверджується Довідкою виданою Коропецькою селищною радою 12.07.2022 року №104, які містяться в матеріалах справи. Згідно складеного 30.08.1993 року [PERSON] в смт.Коропець Монастириського району Тернопільської області заповіту, посвідченого секретарем Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області та зареєстрованого в реєстрі за №713, спадкодавець на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому би не виражалось і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона по закону матиме право [PERSON] . 25.10.2006 року позивач уклала шлюб із [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 28.01.2022 року рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області (справа №608/2784/21), встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] була прабабою [PERSON] . Відповідно до довідки виданої Коропецькою селищною радою від 12.07.2022 року за №1310 встановлено, що на день смерті спадкодавець [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] сама. З матеріалів справи встановлено, що на вищевказане спадкове майно претендує [PERSON] , як спадкоємець за заповітом та за законом, проте на день відкриття спадщини позивач не проживала постійно з спадкодавцем. Згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 09.03.2022 року (Справа №603/728/21), яке набрало законної сили 09.04.2022 року, [PERSON] визначено додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 05.07.2022 року постановою №166/02-31 Монастириської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки в зв`язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів та розбіжностями в них та свідоцтві про право власності на майновий пай члена колгоспного сільськогосподарсько підприємства (майновий сертифікат). З повідомлення Монастириської державної нотаріальної контори від 10.08.2022 року №222/01-16 встановлено, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , 12.04.2022 року заяву про прийняття спадщини за заповітом подано [PERSON] проте свідоцтво про право на спадщину не видавалось. З вищевказаного повідомлення та наданої Монастириською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи встановлено, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини крім [PERSON] ніхто не звертався. Таким чином [PERSON] має право на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Також, судом встановлено, що при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №672471 та Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ТР-ХІ №007944 в них було допущено помилку в по батькові спадкодавця, а саме вказана « [PERSON] » коли правильно повинно бути « [PERSON] ». Документами, які встановлюють правильне ім`я та по батькові спадкодавця по даній справі щодо належності їй Державного акта на право власності на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) виданих на ім`я « [PERSON] » є: -Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 28.01.2022 згідно якого встановлено, що в свідоцтві про смерть по батькові спадкодавця значиться « [PERSON] », а згідно погосподарської книги « [PERSON] ». Даним рішенням суду встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] була прабабою [PERSON] ; -довідка із Коропецької селищної ради від 23.11.2021 року де дата смерті [PERSON] - [INFO] , співпадає із датою смерті зазначеної у свідоцтві про смерть [PERSON] ; -свідоцтво про смерть [PERSON] , згідно якого остання померла в смт.Коропець Монастириського району. З аналізу вищезазначених документів та даних, які в них містяться судом встановлено, що при складанні (видачі) правовстановлюючих документів: Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №672471 та Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-ХІ №007944, органом, який їх складав була допущена помилка при записі по батькові спадкодавця, а саме замість зазначення « [PERSON] » було вказано « [PERSON] ». V. Джерела права й акти їх застосування. Даючи оцінку спірним правовідносинам суд, виходить із такого. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення юридичного факту, а саме належності правовстановлюючого документу (Державного акту), суд враховує наступне. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно позивачу для прийняття спадщини, оскільки вона претендує на спадкове майно після смерті [PERSON] .. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Неможливість внесення змін у правовстановлюючий документ (Державний акт) є те, що з 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Крім того, згідно Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яка затверджена Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 №43 та втратила чинність 23.08.2013 року, не було передбачено порядку внесення змін у Державний акт. А тому беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані позивачем докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що « [PERSON] » та « [PERSON] » є одна і та ж особа. Відповідно до п. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів. У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення. У зв`язку із тим, що помилка допущена у правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), який видано на ім`я іншої особи, заявник позбавлений можливості внести зміни у вказані документи. Крім того на даний час органи місцевого самоврядування не видають свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Отже, факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №672471 та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-ХІ №007944 виданих на ім`я « [PERSON] », підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами та копіями правовстановлюючих документів. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] та « [PERSON] », є одна і та ж особа, то позовна вимога про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню. Даючи оцінку спірним правовідносинам щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно суд, виходить із такого. Приписами ст. 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (частина перша статті 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина перша статті 1218 ЦК України). Заповіт є особистим розпорядженням спадкодавця, зробленим на випадок смерті, основним змістом якого є призначення спадкоємця або спадкоємців, а також визначення юридичної долі майна. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в\~сільських населених\~пунктах -\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 09.03.2022 року (Справа №603/728/21) [PERSON] визначено додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. У вказаний в рішенні суду строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте отримала відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Так, згідно складеного [PERSON] заповіту, остання заповіла своє спадкове майно [PERSON] позивачу по справі. Таким чином [PERSON] має право на спадкове майно яке належало [PERSON] згідно заповіту. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було пред`явлено, а [PERSON] фактично прийняла спадщину, тому є підстави визнати за нею право власності на спадкове майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно. Наведені норми матеріального права та фактичні обставини справи, у їх сукупності, дають підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved