Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-17 00:00:00

\~Позивач звернулась\~до суду\~з даним\~позовом посилаючись\~на те,\~що вона\~єбабусею та опікуном малолітньої онуки: [PERSON] , [INFO] . Батьками малолітньої дитини є її син [PERSON] , [INFO] та невістка [PERSON] , [INFO] . [INFO] батько малолітньої [PERSON] помер. Після його смерті [PERSON] залишилась проживати з матір`ю, відповідачем [PERSON] . Вказала, що наприкінці грудня 2020 року відповідач привезла дитину до неї та залишила на декілька днів пожити, а сама поїхала по особистих справах за межі Івано-Франківської області. Перед новим роком мати дитини повернулась і забрала малолітню [PERSON] . На початку січня 2021 року відповідач знову привезла дитину до неї, але цього разу не повернулась за дитиною. Як виявилось пізніше, матір дитини продала будинок за адресою [ADDRESS] , який успадкувала після смерті свого чоловіка, в якому проживала з дитиною, тим самим залишивши дитину без житла, забрала всі кошти та документи і виїхала в невідомому напрямку. Починаючи з січня 2021 року, відповідач [PERSON] на зв`язок ні з дитиною, ні з нею позивачем не виходить, про місце її перебування нічого не відомо. У зв`язку з чим, вона звернулася до Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області з відповідною заявою і відповідача [PERSON] було оголошено у розшук. Зазначила, що згідно відповіді наданої заступником начальника Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Іванюка М.Б. в ході проведення пошукових заходів встановлено місце знаходження безвісті відсутньої [PERSON] , відповідачки по справі, в м. Київ. Відповідач просила припинити подальший розгляд вищевказаного повідомлення, у зв`язку з тим, що повертатися до місця постійного проживання не збирається, вказати теперішнє місце проживання не бажає. Повідомила, що перебуває на роботі, якій саме вказати не бажає, тому з січня 2021 року малолітня [PERSON] проживає разом з нею позивачем за адресою: [ADDRESS] . Щоб захистити інтереси дитини, вона позивач була змушена звернутися в орган опіки та піклування Коломийської міської ради з відповідною заявою, на підставі якої прийнято рішення і надано малолітній [PERSON] , [INFO] , статус дитини позбавленої батьківського піклування у зв`язку з тим, що її батько помер, а мати перебуває в державному розшуку, як безвісті пропавша. Над малолітньою [PERSON] встановлено опіку, а її позивача призначено опікуном онуки та закріплено за нею право на проживання і користування в квартирі [ADDRESS] . Вказує, що [PERSON] повністю перебуває на її вихованні та утриманні. Дитина навчається в 5-Б класі Коломийського ліцею № 9 Коломийської міської ради Івано-Франківської області. Вона щодня приводить [PERSON] до ліцею та забирає після уроків додому, виконує з нею домашні завдання, відвідує всі шкільні заходи, належним чином займається вихованням онуки, піклуєтьсяся про її здоров`я, фізичний і духовний розвиток, забезпечує її доглядом та лікуванням. Мати дитини [PERSON] з січня 2021 року і по даний час не брала і не бере жодної участі у вихованні чи утриманні дитини, на зв`язок з дитиною не виходить, не цікавиться її станом здоров`я, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує дитині здобуття освіти. Вказує, що відповідач свідомо умисно нехтує своїми батьківськими обов`язками та ухиляється від їх виконання, жодних перешкод в спілкуванні дитини з матір`ю немає. Просить суд, позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] ,\~ [INFO] та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 5 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явилася без поважних причин будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, та не подала відзив на позов. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Коломийської міської ради в судове засідання не з явився, подав заяву про розгляд даної справи у відсутності його представника. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи пояснення позивача, свідків, заяву представника третьої особи, суд доходить наступних висновків. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася\~ [INFO] в\~м.\~Коломия Івано-Франківської\~області,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] ,\~актовий запис\~№ 330. Батьками малолітньої дитини є [PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно довідки №116427 про реєстрацію місця проживання особи, виданої управлінням «Центр надання адміністративних послуг» Коломийської міської ради 06.01.2021 року місце проживання малолітньої [PERSON] зареєстроване в [ADDRESS] (а.с. 11). 21 липня 2019 року [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.02.2021 року, актовий запис № 376 (а.с. 12). Рішенням Коломийської міської ради від 23.03.2021 року № 66 малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування у зв`язку з тим, що її батько [PERSON] помер, а мати відповідач по справі [PERSON] , [INFO] перебуває в державному розшуку, як безвісти пропавша. Також, встановлено опіку над малолітньою [PERSON] та призначено позивача [PERSON] , [INFO] опікуном малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] . Також даним рішенням закріплено за дитиною право на проживання і користування в квартирі [ADDRESS] (а.с. 13). [PERSON] повністю перебуває на вихованні та утриманні позивача,навчається в 5-Б класі Коломийського ліцею № 9 Коломийської міської ради Івано-Франківської області, що підтверджується довідками виданими директором Коломийського ліцею №9 № 01-33/343 від 06.12.2021 року та №01-33/80 від 04.04.2022 року (а.с. 15, 16). Матір дитини, відповідач по справі, продала будинок за адресою [ADDRESS] , який успадкувала після смерті свого чоловіка, в якому проживала з дитиною, тим самим залишивши дитину без житла, забрала всі кошти та документи і виїхала в невідомому напрямку. Починаючи з січня 2021 року відповідач [PERSON] на зв`язок ні з дитиною, ні з позивачем не виходить, про місце її перебування позивачу нічого не відомо. У зв`язку з цим, позивач звернулася до Коломийського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області з відповідною заявою, по якій [PERSON] , [INFO] , було оголошено у розшук. Судом встановлено, що згідно відповіді наданої заступником начальника Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Іванюка М.Б. від 02.12.2021 року з приводу звернення [PERSON] , щодо втрати зв`язку із племінницею [PERSON] , в ході проведення пошукових заходів встановлено місце знаходження безвісті відсутньої - [PERSON] , жительки [ADDRESS] , яка перебуває в м. Київ та просить припинити подальший розгляд вищевказаного повідомлення, у зв`язку з тим, що повертатися до місця постійного проживання вона не збирається, вказати теперішнє місце проживання не бажає. Відповідач повідомила, що перебуває на роботі, якій саме вказати не бажає, також повідомила що за час відсутності ніяких протиправних дій відносно неї не вчинялось, об`єктом злочину не була (а.с. 22). Як зазначила позивач з січня 2021 року неповнолітня [PERSON] , проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , відповідач тривалий час не бачить своєї доньки, не спілкується з нею, не бере жодної участі в її вихованні та утриманні. Відповідач, як матір учениці 5 класу [PERSON] жодного разу не брала участі у шкільному житті дитини, не відвідала жодної зустрічі батьків, з 2021 року не брала участі в навчальному процесі дитини та за цей період часу не цікавилася успішністю доньки, не відвідувала батьківські збори, що стверджується копією характеристики №9 від 06.12.2021 року та копією довідки №01-33/80 від 04.04.2022 року, виданих директором Коломийського ліцею (а.с. 16, 17). Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, якщо вони за станом свого психічного здоров`я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Однак таким правом відповідач не користується, самоусунувшись від нього. І таке ухилення від виконання свого обов`язку вона здійснює свідомо, оскільки відповідач має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, вона взагалі не спілкується з дочкою, не проявляє щонайменшої материнської турботи без поважних причин. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст.ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, при розгляді даної категорії справ, перш за все, необхідно враховувати інтереси дитини. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 ( заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. рішення у справі МакМайкла, п. 87). У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є рідною тіткою [PERSON] , донькою позивача. Після смерті батька малолітньої дитини, з січня 2021 року і на даний час матір [PERSON] відповідач [PERSON] відсутня за місцем проживання та роботи. Спочатку думала, що з відповідачкою нею щось сталося і звернулася з своєю мамоє вонаж позивач по справі із заявою до поліції. Відповідач зникла з усіх соціальних мереж, її телефон було заблоковано внаслідок чого відповідачку було оголошено у розшук. Згодом стало відомо, що відповідач перебуває в м. Київ і просила її не турбувати. З дитиною відповідач не спілкується, лише один раз надіслала СМС повідомлення, не піклується про дитину взагалі. Малолітня дитина проживає з бабусею, позивачем по справі, перебуває на її повному утриманні та вихованні. Малолітня [PERSON] як почала проживати з бабусею покращила навчання, займається танцями, відвідує модельну школу. Коли дитина проживала з матір`ю, то мала проблеми з зайвою вагою із-за неповноцінного харчування. Відповідач жодного разу до дитини не подзвонила, лише їй свідкові написала повідомлення, що [PERSON] буде краще жити у їх родині. Малолітня [PERSON] з страхом згадує про матір. Відповідач продала все майно, поназичала велику суму грошей і втекла у невідомому напрямку. Свідок [PERSON] працює вчителем початкових класів, в судовому засіданні пояснила, що навчає малолітню [PERSON] , її донька дружить з дівчинкою, [PERSON] з бабусею приїжджають до них в гості. За час навчання дитини протягом року відповідач жодного разу не відвідала доньку, не цікавиться життям, навчанням та здоров`ям дитини, дівчинка проживаючи з бабусею змінилася на краще, щаслива, добре вчиться. Дитина проживає з бабусею, знаходиться на її утриманні. Також свідок [PERSON] підтвердив, що [PERSON] проживає з бабусею, оскільки вже біля двох років її мами нема. Він є кумом та товаришем померлого батька дитини [PERSON] , періодично цікавиться життям дівчинки. Бабуся вонаж позивач повністю піклується про дитину, утримує її матеріально. Про відповідача нічого не відомо. Беручи до уваги вищенаведене, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , затвердженого рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради від 05.05.2022 року (а.с.64), з якого вбачається, що на початку січня 2021 року відповідач [PERSON] знову привезла дитину до бабусі на кілька днів і не повернулась за дитиною. Як виявилось пізніше, матір дитини продала будинок за адресою [ADDRESS] , який успадкувала після смерті свого чоловіка, в якому проживала з дитиною, забрала кошти та документи і виїхала в невідомому напрямку. З січня місяця 2021 року відповідач не виходить на зв`язок ні з дитиною, ні з бабусею дитини, її оголошено у розшук. Бабусю дитини, позивача [PERSON] , призначено опікуном малолітньої дитини [PERSON] . Дитина повністю перебуває на утриманні та вихованні бабусі, позивач щодня приводить свою онуку до ліцею, в якому навчається та забирає після уроків додому, виконує з дитиною домашні завдання, відвідує всі шкільні заходи, належним чином займається її вихованням, піклується про її здоров`я, фізичний і духовний розвиток, забезпечує її доглядом та лікуванням. Матір дитини з січня 2021 року і по даний час перестала брати участь у вихованні дочки, не провідує її, не піклується про стан її здоров`я та духовний розвиток, на зв`язок з дитиною не виходить, не забезпечує здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Відповідач не займається матеріальним забезпеченням дитини, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.65-66). Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що проявляється в тому, що вона не піклується про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний моральний розвиток, не цікавиться її життям; не забезпечує матеріально малолітню дитину, та не виділяє кошти на її утримання, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, та тривалий час не спілкується з нею, то суд вважає, що при обставинах, коли матір малолітньої дитини умисне на протязі тривалого часу - більше шести місяців злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню дитини, що негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться життям, фізичним та духовним розвитком дитини, не займається її вихованням, не допомагає матеріально, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не забезпечує дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєння нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, то згідно ст.164 ч.1 п.п.2, 4 СК України матір дитини [PERSON] може бути позбавлена судом батьківських прав. Ухилення від виконання юридичного обов`язку це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а в даному випадку відповідач не виконувала своїх батьківських обов`язків, жодним доступним чином не намагалася підтримувати зв`язки з дочкою, тому слід позбавити її батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Крім того, згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із статтею 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до положень частин 2, 3 ст.\~166\~СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2022 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" і на даний час (з 01 січня ) прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2618 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є матір`ю малолітньої [PERSON] і відповідно до ст. ст.180,181 СК України зобов`язана надавати утримання своїй дитині до досягнення нею повноліття, однак позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі, тому суд вважає, що позов в цій частині слід задовільнити частково та стягувати з відповідача на утримання дочки [PERSON] на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення повноліття, а в решті слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та ст.ст.119,\~141,\~164,\~180-183,\~191 СК України,

Outcome: partial