Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання кредиту. Позивачем надано у борг кредитні кошти у розмірі 5\~000, 00 грн. Однак відповідач 1дійснює повернення кредиту з порушенням умов кредитного договору № ОК-7/0046/20/19 від 09.09.2020, у зв`язку з чим виникла заборгованість. На виконання вимог п. п. 2, 3 ч.3\~ст.265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі. 27.05.2021 до суду надійшла відповідь від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області про підтвердження місця реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 978 від 16.08.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. Ухвалою суду від 30.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 28.01.2022 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позивач в судове засідання не з`явився. Про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення електронного листа. Відповідачі в судове засідання не з`явився. Про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. На підставі протоколу №165 від 09.09.2020 та заяви про вступ до кредитної спілки від 09.09.2020, прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени кредитної спілки «Ощад каса» (а.с. 7-8). 09.09.2020 [PERSON] звернувся до кредитної спілки «Ощад каса» з заявою про отримання кредиту (а.с. 11). Протокольними рішеннями №174 від 09.09.2020 позивачем погоджено видачу кредитних коштів [PERSON] (а.с. 12). 09.09.2020 між Кредитною спілкою «Ощад каса» та [PERSON] (позичальник) укладено Договір\~про споживчий\~кредит №\~ОК-7/0046/20/19\~(далі-\~Кредитний договір) з метою отримання споживчого кредиту (а.с. 13-114). Кредитні кошти надавались з цільовим призначенням на споживчі потреби. Договір набуває чинності з 09.09.2020 та діє до 09.09.2021, але у будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов`язань за договором (п. 1 Кредитного договору). Реальна річна процентна ставка становить на дату укладення договору становить 40,89 % річних (п. 2 Кредитного договору). Сторонами погоджено графік платежів по кредиту (пп. 4.2. п. 4 Кредитного договору 1). Позивач виконав умови Кредитного договору та надав в борг грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн., що підтверджується видатковим чеком №38713679 від 09.09.2020 (а.с. 16). Позичальник кошти позивачу не повернув, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість. Відповідно до розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій сума несплачених процентів станом на 26.01.2021 в розмірі 1\~676 грн. 70 коп. (а.с. 21). 01.12.2020 у зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного договору позичальнику було направлено вимоги про погашення простроченої заборгованості (а.с. 22). Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частина 1 ст. 638 Цивільного кодексу України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. ст. 553, 554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання перед боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що [PERSON] не виконала зобов`язання за укладеним ним з Кредитною спілкою «Ощад каса» Кредитним договором, тому суд приходить до висновку про стягнення з позичальника і поручителів заборгованості за Кредитним договором та несплачених відсотків за користування кредитом. Крім підтвердження факту користування відповідачем кредитними коштами, позивачем також підтверджено порядок і розмір нарахування відсотків, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі\~викладеного,\~дослідивши надані\~позивачем письмові\~докази,\~суд приходить\~до висновку,\~що відповідачі\~не виконали\~суттєві умови\~щодо додержання\~порядку та\~строків погашення\~кредиту,\~сплати процентів\~за користування\~кредитом,\~внаслідок чого\~у виникла\~заборгованість відповідно\~до наданого\~позивачем розрахунку,\~який суд\~вважає обґрунтованим\~та таким,\~що підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Судові витрати по справі у сумі 2 270 грн. підлягають віднесенню на відповідачів відповідно до частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку , що встановлені договором. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та\\або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію договору №1 на надання послуг (виконання робіт) від 06.02.2019, копію Акту № 3 прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 25.02.2021; копію видатково-касового ордеру від 25.02.2021 (а.с. 23-25). Однак, на підтвердження факту надання послуг надано Акт № 3 прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) в якому вказано вартість робіт із розрахунку 550,00 грн. за 1 год. Відповідно до п. 2.2. Договору №1 на надання послуг (виконання робіт) від 06.02.2019 вартість послуг по підготовці позовних заяв та інших документів процесуального характеру складає 400,00 гривень за 1 годину. В Акті №3 прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 25.02.2021 вказано, що була проведена робота по підготовці позовної заяви з додатками до неї та інших документів процесуального характеру. Однак, в матеріалах справи міститься лише позовна заява про стягнення заборгованості, інших процесуальних документів позивач до суду не подавав. Детального переліку всіх процесуальних документів, які були підготовані ФОП [PERSON] в Акті №3 прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 25.02.2021 не містить. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільно процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову позивачу в стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 1 650,00 грн.

Outcome: partial