Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

20.07.2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання факту належності правовстановлюючого документу, яку обґрунтувала тим, що вона є власником квартири за адресою [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого міським комітетом житлово-комунального господарства 17.05.2003 року, в якому її прізвище невірно зазначено « [PERSON] », в той час як у паспорті її прізвище зазначено « [PERSON] ». Маючи намір на розпорядження своїм майном та приведення у відповідність вказані правовстановлюючі документи, заявник звернувся до суб`єкта державної реєстрації, на що отримав усну відмову у державній реєстрації права власності на підставі існуючих розбіжностей у буквах її прізвища. З цих підстав заявник вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа. В судове засідання заявник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. В судове засідання представник Первомайської міської ради надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення заяви. Враховуючи положення ст.ст. 223, 294 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON] з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи, а саме: копія паспорту заявниці [PERSON] , копія свідоцтва про розірвання шлюбу, копія пенсійного посвідчення заявниці, копія технічного паспорту на квартиру, копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно та копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно підтверджують факт належності свідоцтва про право власності на нерухоме майно (квартиру) заявнику, розбіжність у написані її прізвища виникла через помилку в перекладі з російської мови, якою були складені документи ще за радянських часів. У відповідності до статті 293 ЦПК України, суди розглядають справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження, якщо зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проаналізувавши п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Тому, враховуючи зазначене, суд вважає за можливе, в силу ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України, встановити факт належності [PERSON] вищезазначеного свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Outcome: approved