Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-02 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просила визнати відмову Печерської районної в м. Києві державної адміністрації у оформленні передачі у приватну власність [PERSON] квартири [ADDRESS] ; визнати за позивачем право на приватизацію квартири [ADDRESS] ; зобов`язати відповідача провести приватизацію квартири [ADDRESS] , шляхом її безоплатної передачі в приватну власність позивачу. В обґрунтування позову позивач зазначала, що відповідно до ордеру на житлове приміщення від 17 березня 1972 року позивачу була надана квартира [ADDRESS] на сім`ю у складі її та дочки [PERSON] 1968 року народження. Квартира складається з двох кімнат площею 36,6 кв.м та розташована на першому поверсі чотириповерхового будинку. Станом на день подання позову вона та її дочка проживають у вказаній квартирі. З метою приватизації зазначеного житлового приміщення позивач звернулася до відповідача із заявою про оформлення передачі у приватну власність вказаної квартири, однак відповідач відмовив їй, при цьому письмової відповіді не надав. Вважаючи таку відмову незаконною, позивач просила про задоволення позову. 15 жовтня 2020 року справу передано на розгляд судді Писанцю В.А. Згідно з розпорядженням керівника апарату Печерського районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року у зв`язку зі смертю судді Писанця В.А. справу передано на повторний авторозподіл. 04 жовтня 2021 року справу передано на розгляд судді Бусик О.Л. Ухвалою судді від 18 жовтня 2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви. 10 лютого 2022 року позивач подала заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді від 14 лютого 2022 року відкрито провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 14 червня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано про те, що житловий будинок [ADDRESS] до комунальної власності територіальної громади м. Києва не передавався, не перебуває у повному господарському віданні або оперативному управлінні Печерської районної в м. Києві державної адміністрації. Зазначений будинок перебуває у відомчій належності Міністерства промислової політики України, знаходиться на балансі та обслуговуванні ДП «Наш дім». Крім того, право на приватизацію позивача відповідач не оспорює. Разом з тим, у квартирі зареєстровані та проживають дві особи: позивач та її дочка. Однак позивач оспорює право на приватизацію квартири лише щодо себе, в той час як відповідно до норм чинного законодавства передача квартир здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі. Таким чином, підстави для задоволення позову - відсутні. 03 серпня 2022 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника. 03 серпня 2022 року представник позивача подав заяву про слухання справи без його участі та участі позивача. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що 17 березня 1972 року виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів трудящих [PERSON] видано ордер на вселення для сім`ї з двох осіб на право зайняття двох кімнат площею 22 кв.м квартири [ADDRESS] . Ордер виданий на підставі рішення виконкому Московської ради від 13 березня 1972 року №487. Згідно з довідкою, виданою державним підприємством «Наш Дім» від 22 вересня 2014 року №510 у квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] та її дочка [PERSON] 05 жовтня 2020 року представник позивача [PERSON] направив до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Печерська РДА) адвокатський запит, в якому просив повідомити про результат розгляду заяви [PERSON] про оформлення передачі у приватну власність квартирі [ADDRESS] , яку вона займає разом зі своєю дочкою, відповідно до ордеру на житлове приміщення від 17 березня 1972 року. Також [PERSON] просив надати всі письмові відповіді, рішення, розпорядження прийняті у зв`язку з розглядом вказаної заяви. 16 жовтня 2020 року Печерська РДА надала відповідь на вказаний адвокатський запит про те, що житловий будинок [ADDRESS] до комунальної власності територіальної громади м. Києва не передавався, не перебуває у повному господарському віданні або оперативному управлінні Печерської районної в м. Києві державної адміністрації. Зазначений будинок перебуває у відомчій належності ДП «Наш Дім». При передачі архівних приватизаційних справ по приватизації квартир в цьому будинку по квартирі [NUMBER] документи не передавались, квартира значилась неприватизованою. Відділ приватизації державного житлового фонду Печерської РДА, орган приватизації державного житлового фонду Печерської РДА приватизацію вказаної квартири не оформлював. Заява на приватизацію квартири [NUMBER] у цьому будинку до сектору приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства та будівництва Печерської РДА не надходила. Довідки про залишки житлових чеків Печерська РДА не видає. Для отримання вказаної довідки представнику позивача необхідно звернутись до філії - Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України». 30 грудня 2020 року Печерська РДА на звернення [PERSON] від 22 грудня 2020 року надала відповідь щодо приватизації квартири [ADDRESS] про те, що ураховуючи те, що житловий будинок [ADDRESS] не перебуває у повному господарському віданні чи оперативному управлінні Печерської РДА, а знаходиться в управління ДП «Наш Дім», відповідно до роз`яснень Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 15 липня 1998 року №5-298, ДП «Наш Дім» повинне звернутись до Печерської РДА з проханням провести приватизацію квартири [ADDRESS] . При цьому, у вказаному листі зазначено про те, що громадяни, які виявили бажання приватизувати житло, займане на умовах найму, потрібно звернутись до управління (центру) надання адміністративних послуг Печерської РДА з необхідними документами, які вказані у цьому листі. Згідно ч.1 ст.345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є у комунальній власності. Відповідно до ст.9 Житлового кодексу Української РСР, громадяни мають право на приватизацію квартир, будинків державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначаються Законом України 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду». В силу положень ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Статтею 3 цього Закону передбачено, що приватизація здійснюється шляхом зокрема безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Згідно з чч. 1, 3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону (ч. 9 цієї статті). Закон України від 3 березня 1998 року № 147/98-ВР «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» визначає основні засади передачі об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об`єктів права комунальної власності у державну власність безоплатно або шляхом обміну. Відповідно до ст. 2 цього Закону об`єктами передачі згідно з цим Законом є зокрема об`єкти житлового фонду (у тому числі гуртожитки як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини) та інші об`єкти соціальної інфраструктури (навчальні заклади, заклади культури (крім кінотеатрів), фізичної культури та спорту, охорони здоров`я (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек), соціального забезпечення, дитячі оздоровчі табори), які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій (далі - підприємств) або не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом. Ініціатива щодо передачі об`єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (далі - самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування (стаття 3 цього Закону). Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість приватизувати державний житловий фонд, що розташований за адресою: [ADDRESS] , лише після передачі спірного будинку до комунальної власності або за згодою державного підприємства, в господарському віданні якого знаходиться вказаний житловий будинок. Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», передача об`єктів з державної у комунальну власність здійснюється за рішенням як Кабінету Міністрів України, так і органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядних організацій - щодо об`єктів житлового фонду (у тому числі гуртожитки як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини) та інші об`єкти соціальної інфраструктури (навчальні заклади, заклади культури (крім кінотеатрів), фізичної культури та спорту, охорони здоров`я (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек), соціального забезпечення, дитячі оздоровчі табори) які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій або не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) у тому числі не завершені будівництвом. До виключної компетенції органу управління державного підприємства належить погодження передачі об`єктів державної власності в комунальну власність (ст.18 Закону). Таким чином, суд вважає, що заявлені вимоги в даному випадку не можуть бути задоволеними, оскільки не настали умови передбачені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивач не надала належних та допустимих доказів її звернення до ДП «Наш Дім» та відмови їй у приватизації квартири, в якій вона проживає. Крім того, відповідно до ч. ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Суд звертає увагу на те, що заявляючи вимоги про зобов`язання Печерської РДА провести приватизацію квартири в будинку [ADDRESS] , шляхом безоплатної передачі її в приватну власність позивачу порушить права її дочки - [PERSON] на приватизацію вказаного жилого приміщення. Ураховуючи наведене, слід дійти висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed