Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 29 травня 2020 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін спільних дітей немає. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. На даний час шлюбні відносини припинені, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Збереження сім`ї неможливо і суперечить інтересам сторін. 18 серпня 2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просив справу розглядати у відсутність відповідача, з розірванням шлюбу погоджується. 19 серпня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якому просила суд справу слухати у її відсутність. З відзивом погоджується. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача через канцелярію суду подала заяву в якій просив розгляд справи проводити у відсутність позивача та її представника. Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача подав до суду заяву в якій просив суд розгляд справи проводити у відсутність відповідача та його представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] , 29 травня 2020 року вступили в зареєстрований шлюб. (а.с. 5) Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Як зазначає позивач, що підставою для розірвання шлюбу є те, що у сторін різні характери, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Фактичні шлюбні відносини припинені та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіру та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідач на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved