Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-07 00:00:00

Представник відповідача Романюк А.Г. звернувся 27 липня 2022 року в суд із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 339/43/22, за позовом [PERSON] до Болехівського ліцею № 1 «Академічний» Болехівської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, яким стягнути з [PERSON] на користь Болехівського ліцею № 1 «Академічний» витрати за професійну правничу допомогу в розмірі 4100 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 25 липня 2022 Болехівський міський суд Івано-Франківської області своїм рішенням у справі № 339/43/22 відмовив в задоволенні позову позивачки [PERSON] до відповідача Болехівського ліцею № 1 «Академічний» Болехівської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Однак, вирішивши справу по суті позовних вимог, судом у рішенні не відображено питання про судові витрати, які відповідач поніс при розгляді справи, і які складаються із сплачених ним коштів за отриману професійну правничу допомогу в розмірі 4100 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача надані копія договору про надання правничої допомоги від 02.05.2022 № 22/06 та акти надання юридичних послуг від 19.05.2022, 16.06.2022, 25.07.2022, в яких зазначені види наданої правової допомоги та затрачений на це час, на загальну суму 4100 грн. Проте, враховуючи, що відповідач фінансується за рахунок бюджетних асигнувань та діючий військовий стан в країні, вказані видатки досі не здійснені. Дана заява одночасно з направленням до суду направлена позивачці [PERSON] , про що свідчить фіскальний чек від 27.07.2022 року. Представником позивачки [PERSON] - [PERSON] до закінчення судових дебатів подано заяву про подання доказів понесених судових витрат (а.с.106). У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у суду не виникло необхідності виклику сторін або інших учасників справи в судове засідання. У зв`язку з цим, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника відповідача Романюка А.Г. про ухвалення додаткового рішення, підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 137 цього ж Кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 246 ЦПК України. Рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 25 липня 2022 в задоволенні позову [PERSON] до Болехівського ліцею № 1 «Академічний» Болехівської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовлено. При цьому, відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, до закінчення судових дебатів у справі представник відповідача - адвокат Фреїшин Т.М., подала докази на підтвердження розміру витрат, які сторона відповідача понесла у зв`язку з розглядом справи. 27 липня 2022 від представника відповідача Романюка А.Г. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з [PERSON] на користь Болехівського ліцею № 1 «Академічний» Болехівської міської ради кошти в сумі 4100 грн. на відшкодування витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VІ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VІ). Згідно зі ст. 30 Закону № 5076-VІ, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Таким чином, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Представником відповідача Романюком А.Г. на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4100 грн. надано такі документи: - копію договору про надання правничої допомоги № 22/06, укладений 02 травня 2022 між адвокатом Фреїшин Т.М. та Болехівським ліцеєм № 1 «Академічний» Болехівської міської ради (а.с. 143-144); - ордер серії АТ № 1023203 на надання правничої (правової) допомоги Болехівському ліцею № 1 «Академічний» Болехівської міської ради адвокатом Фреїшин Т.М. (а.с. 64); - акти надання юридичних послуг від 19.05.2022, 16.06.2022, 25.07.2022, в яких перелічені роботи, які прийнято відповідачем, та відповідно до яких визначено кількість витраченого часу, участь у судових засіданнях, розрахунок вартості послуг та вартість кожної послуги у гривнях (а.с. 140-142). Представником відповідача Романюком А.Г. в заяві вказано, що оскільки Болехівський ліцей № 1 «Академічний» Болехівської міської ради фінансується за рахунок бюджетних асигнувань та враховуючи діючий військовий стан в державі, видатки по сплаті витрат на професійну правничу допомогу у вказаній справі досі не здійснені. Зазначена у цих документах вартість послуг адвоката не перевищує вартості таких послуг в даному регіоні та відповідає критерію реальності, розумності, виходячи, в тому числі, з обставин справи. Таким чином, представником відповідача та його адвокатом на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду, подано належні та допустимі докази, що описані вище, та відповідають вимогам ЦПК України. Послуги, які надавались, обумовлені у відповідному договорі. Адвокат Фреїшин Т.М. брала участь у судових засіданнях, кількість яких визначена у актах надання юридичних послуг, як і відповідно вартість вказаних послуг. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу є доведеним та обґрунтованим, не виходить за розумні межі його визначення, співмірний з наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідає критерію реальності таких витрат. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з позивачки в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу складає 4100 гривень і на підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у позові відмовлено, підлягає стягненню з позивачки на користь відповідача в повному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved