Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-04 00:00:00

У липні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоплюс К», Головного сервісного центру МВС про визнання недійсними договорів, визнання права власності на автомобіль та зобов`язання вчинити дії, у якій позивач просить суд: 1.Визнати недійсним договір комісії № 964 укладений 12.07.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоплюс К» та [PERSON] ; 2.Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 6332/17/000964, укладений 12.07.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоплюс К» та [PERSON] ; 3.Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1842/2017/548059, укладений 20.07.2017 року між [PERSON] та [PERSON] ; 4.Визнати право власності [PERSON] на автомобіль марки «ТOYOTA», моделі «CAMRY», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , транзитний державний номер [NUMBER] . 5. Зобов`язати Головний сервісний центр МВС та/або його територіальні підрозділи, зареєструвати за [PERSON] право власності на автомобіль марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] з видачею свідоцтва про реєстрацію, в якому [PERSON] , зазначений як власник транспортного засобу, та видачею номерних знаків. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що позивач, 27.11.2011 року придбав в автосалоні ТОВ «Саміт Моторз Україна» автомобіль марки «ТОYОТА», моделі «CAMRY», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «Саміт Моторз Україна» від 11.06.2021 року за вих. № 325-21. Після проведення державної реєстрації автомобіля марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , за Позивачем, станом на квітень 2017 року автомобіль мав держаний номерний знак [NUMBER] . 03 квітня 2017 року позивач передав вказаний автомобіль в оренду фізичній особі - підприємцю [PERSON] , який співпрацював з сервісом прокату «ПІРЕЛЬ» (pirel.com.ua). Автомобіль був обладнаний GPS-трекерами. Кожного дня Позивач перевіряв місце перебування свого автомобіля. На початку двадцятих чисел липня 2017 року, Позивач вирішив забрати свій автомобіль з прокату, в зв`язку з чим зателефонував до компанії «ПІРЕЛЬ», які повідомили, що вказаний автомобіль ще не повернули з прокату та на даний час він знаходиться в місті Вінниця. 25.07.2017 року позивачу зателефонували працівники «ПІРЕЛЬ» та повідомили, що вони приїхали до м. Вінниця, щоб забрати вказаний автомобіль у громадянина [PERSON] , який його брав в прокат, та виявили, що автомобіль «TOYOTA CAMRY», знятий з реєстрації та знаходиться на транзитних номерах [NUMBER] . Ці факти були встановлені під час досудового слідства, досліджувались слідчим суддею та викладені в ухвалі Дарницького районного суду міста Києві від 07.04.2021 року. Позивачем вказано, що будь-яких довіреностей, договорів та дозволів, щодо перереєстрації вказаного автомобіля, або щодо його продажу, Позивач не надавав та не підписував. Таким чином, у липні 2017 року належний Позивачу автомобіль було викрадено разом з документами, двічі перепродано третім особам, які готувались продати його втретє, у зв`язку з чим на сьогодні автомобіль має транзитний державний номерний знак [NUMBER] . По факту викрадення автомобіля було відкрито кримінальне провадження № 12017100020008203, досудове розслідування якого здійснюється Слідчим відділом Дарницького УП ТУ НП у м. Києві. Під час слідчих дій в рамках вказаного кримінального провадження автомобіль було знайдено та передано Позивачу на відповідальне зберігання відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2019 року у справі № 127/21483/19 (провадження 1-кс/127/12030/19). У вказаному кримінальному провадженні Позивач є потерпілим. Так, позивачем вказано, що автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», чорного кольору, 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , 18.07.2017р. був перереєстрований на підставі договору купівлі-продажу №6332/17/000964 від 12.07.2017р. на нового власника: [PERSON] . Після перереєстрації було видано новий номерний знак, а саме: [NUMBER] . При цьому, позивач вказує, що 20.07.2017р. вказаний автомобіль був ще раз перереєстрований на підставі договору №1842/2017/548059 від 20.07.2017р. на нового власника: [PERSON] . Після перереєстрації на автомобіль було видано новий номерний знак, а саме: [NUMBER] . 22.07.2017р. автомобіль був знятий з обліку для реалізації, та отримав державний транзитний номерний знак [NUMBER] . Позивач вказано, що відповідно до Висновку експерта від 30.11.2017 р. підписи в договорі комісії №964 від 12.07.2017р., укладеному між ТОВ «АВТОПЛЮС К» та нібито позивачем - [PERSON] , який використовувався при укладанні договору купівлі - продажу та перереєстрації вказаного транспортного засобу 18.07.2017 року в органах Територіального Сервісного Центру Житомирської області №1842, ймовірно виконані не [PERSON] , тобто продаж транспортного засобу було здійснено на підставі підроблених документів, що послугувало подальшій перереєстрації транспортного засобу. У позовній заяві, позивачем вказано, що договір купівлі-продажу № 6332/17/000964 від 12.07.2017 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоплюс К» та [PERSON] та договір купівлі-продажу № 1842/2017/548059 від 20.07.2017 р., укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягають визнанню недійсними, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «Автоплюс К» не було уповноваженим (не мало правових підстав) вчиняти дії щодо відчуження цього автомобіля, а отже [PERSON] , та [PERSON] не набули жодних прав на цей Автомобіль. Враховуючи те, оспорювані правочини Позивач не вчиняв, волевиявлення на відчуження власного транспортного засобу не мав, договір комісії та договір купівлі-продажу є такими, що не відповідають вимогам частин 1-3 статті 203, частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим підлягають визнанню недійсними. Крім того, у позовній заяві зазначено, що 02 червня 2021 року позивач звернувся до територіального Сервісного центру МВС № 8048 із заявою про державну реєстрацію (перереєстрацію) транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «ТОУОТА», моделі «CAMRY», 2011 року випуску, чорного кольору, транзитний державний номерний знак [NUMBER] , з видачею свідоцтва про реєстрацію, де він, [PERSON] , зазначений як власник транспортного засобу, та видачею номерних знаків. 18 червня 2021 року було отримано відповідь Сервісного центру МВС № 8048 (лист від 02.06.2021 р. за № 31/2938) про відмову у державній реєстрації транспортного засобу. Територіальним органом Головного сервісного центру МВС України було відмовлено у здійснені реєстрації, оскільки [PERSON] не надав необхідні документи для здійснення державної реєстрації транспортного засобу. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.10.2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва 01.12.2021 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строку для усунення недоліків. 09.12.2021 року недоліки усунуто. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадження. 06.12.2021 року до суду надійшов відзив відповідача Головного сервісного центру МВС у якому останній просив відмовити у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі. Відповідачем вказано, що зі змісту позовних вимог жодного посилання на будь-які доводи, які б підтверджували порушення ГСЦ МВС прав чи інтересів позивача не має. 07.07.2022 року до суду надійшла відповідь регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області територіального сервісного центру МВС №1842 на запит суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Представник відповідача ТОВ «Автоплюс К» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Відповідач Головний сервісний центр МВС в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27.11.2011 року придбав в автосалоні ТОВ «Саміт Моторз Україна» автомобіль марки «ТОYОТА», моделі «CAMRY», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «Саміт Моторз Україна» від 11.06.2021 року за вих. № 325-21 (а.с. 103). Після проведення державної реєстрації автомобіля марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , за позивачем, станом на квітень 2017 року автомобіль мав держаний номерний знак [NUMBER] . 03 квітня 2017 року позивач передав вказаний автомобіль в оренду фізичній особі - підприємцю [PERSON] , що підтверджується Договором оренди автомобіля від 03.04.2017 року (а.с. 104-105). Позивачем вказано, що він вирішив забрати свій автомобіль з прокату, в зв`язку з чим зателефонував до компанії «ПІРЕЛЬ», які повідомили, що вказаний автомобіль ще не повернули з прокату та на даний час він знаходиться в місті Вінниця. 25.07.2017 року позивачу зателефонували працівники «ПІРЕЛЬ» та повідомили, що вони приїхали до м. Вінниця, щоб забрати вказаний автомобіль у громадянина [PERSON] , який його брав в прокат, та виявили, що автомобіль «TOYOTA CAMRY», знятий з реєстрації та знаходиться на транзитних номерах [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», чорного кольору, 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , 18.07.2017р. був перереєстрований на підставі договору купівлі-продажу №6332/17/000964 від 12.07.2017р., що укладений між ТОВ «АВТОПЛЮС К» та [PERSON] , новий власника: [PERSON] . Після перереєстрації було видано новий номерний знак, а саме: [NUMBER] . Судом встановлено, що 20.07.2017р. вказаний автомобіль був ще раз перереєстрований на підставі договору №1842/2017/548059 від 20.07.2017р. на нового власника: [PERSON] . Після перереєстрації на автомобіль було видано новий номерний знак, а саме: [NUMBER] (а.с. 192). 22.07.2017р. автомобіль був знятий з обліку для реалізації, та отримав державний транзитний номерний знак [NUMBER] . По факту викрадення автомобіля було відкрито кримінальне провадження № 12017100020008203, досудове розслідування якого здійснюється слідчим відділом Дарницького УП ТУ НП у м. Києві. Під час слідчих дій в рамках вказаного кримінального провадження автомобіль було знайдено та передано позивачу на відповідальне зберігання відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2019 року у справі № 127/21483/19 (провадження 1 -кс/127/12030/19) (а.с. 111, 112). У вказаному кримінальному провадженні Позивач є потерпілим, що підтверджується ухвалою Дарницького районного суду міста Києві від 07.04.2021 року, а також протоколом допиту потерпілого від 25.07.2017 року (а.с. 108-110, 113-116). Вказані обставини встановлені ухвалою Дарницького районного суду м. Києва у справі №753/6523/21 від 07.04.2021 року у справі по кримінальному провадженні №12017100020008203 від 15.08.2017 року, потерпілий [PERSON] (а.с. 108-110). З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «АВТОПЛЮС К» та [PERSON] , укладено договорі комісії №964 від 12.07.2017р. щодо продажу автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», чорного кольору, 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , 18.07.2017р (а.с. 106). Вказаний договір використовувався при укладанні договору купівлі - продажу та перереєстрації вказаного транспортного засобу 18.07.2017 року в органах Територіального Сервісного Центру Житомирської області №1842. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що договір купівлі-продажу № 6332/17/000964 від 12.07.2017 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоплюс К» та [PERSON] та договір купівлі-продажу № 1842/2017/548059 від 20.07.2017 р., укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягають визнанню недійсними, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «Автоплюс К» не було уповноваженим (не мало правових підстав) вчиняти дії щодо відчуження цього автомобіля, а отже [PERSON] , та [PERSON] не набули жодних прав на цей Автомобіль. Враховуючи те, оспорювані правочини Позивач не вчиняв, волевиявлення на відчуження власного транспортного засобу не мав, договір комісії та договір купівлі-продажу є такими, що не відповідають вимогам частин 1-3 статті 203, частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим підлягають визнанню недійсними. Відповідно до висновку експерту №8-4/1910 від 30.11.2017 року, який проведено у кримінальному провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017100020008203 від 25.07.2017 року вбачається, що: - підпис в графі «Підпис:» в договорі комісії №964 від 12.07.2017 р. ТОВ «Автоплюс К» та [PERSON] , в розділі «VII. Адреси, реквізити та підписи сторін», в реквізитах «Комітент», ймовірно виконано не [PERSON] , а іншою особою; - Підпис в графі « [PERSON] , прізвище, ініціали, підпис» в акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, має ідентифікаційний номер №964 від 12.07.2017 між [PERSON] , членами комісії: [PERSON] , [PERSON] та комітентом [PERSON] ймовірно виконаний не [PERSON] , а іншою особою; - Підпис в графі під надписом «Продавець» в акті огляду реалізованого транспортного засобу №6332/17/000964 від 12.07.2017 між продавцем [PERSON] , покупцем [PERSON] та ТОВ «Автоплюс К» ймовірно виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с. 117-122). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб встановлений законом або договором. Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 ЦК України, до яких віднесено, в тому числі, визнання права. Крім того, виходячи із змісту ст. ст. 15, 16 ЦК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову. Враховуючи викладене, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Статтею 1 Протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. За договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Відповідно до ч.1-5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 215 того ж Кодексу якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» суд встановивши, що спірний договір, який за формою і змістом відповідає вимогам закону, але підтверджено, що одна зі сторін його не підписувала, визнає цей договір недійсним за нормами ст. ст. 203,215 Цивільного кодексу України(підписання договору особою, яка не має на це повноваження та відсутність волевиявлення). В судовому засіданні та матеріалами справи, судом встановлено, що відповідно до висновку експерту №8-4/1910 від 30.11.2017 року, який проведено у кримінальному провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017100020008203 від 25.07.2017 року вбачається, що: - підпис в графі «Підпис:» в договорі комісії №964 від 12.07.2017 р. ТОВ «Автоплюс К» та [PERSON] , в розділі «VII. Адреси, реквізити та підписи сторін», в реквізитах «Комітент», ймовірно виконано не [PERSON] , а іншою особою; - Підпис в графі « [PERSON] , прізвище, ініціали, підпис» в акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, має ідентифікаційний номер №964 від 12.07.2017 між [PERSON] , членами комісії: [PERSON] , [PERSON] та комітентом [PERSON] ймовірно виконаний не [PERSON] , а іншою особою; - Підпис в графі під надписом «Продавець» в акті огляду реалізованого транспортного засобу №6332/17/000964 від 12.07.2017 між продавцем [PERSON] , покупцем [PERSON] та ТОВ «Автоплюс К» ймовірно виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Щодо оспорювання договору купівлі-продажу автомобіля, суд відзначає наступне. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (далі Порядок реєстрації), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. За змістом пункту 8 наведеного Порядку реєстрації (в редакції, чинній станом на день відчуження спірного автомобілю 30 серпня 2018 року) державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою та скріплені печаткою (за її наявності), - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу. Договір купівлі-продажу спірного автомобіля, що належав [PERSON] на праві власності, вчинявся (нібито) в її інтересах як продавця комісіонером ТОВ «АВТОПЛЮС К». Предметом договору комісії виступає діяльність комісіонера, тобто послуга, що ним надається, а не сам правочин як результат діяльності комісіонера. Таким чином, договір комісії є правочином щодо надання послуг, а не договором відчуження майна, тому правовідносини щодо витребування майна на підставі ст..388 ЦК України без оспорювання договору купівлі-продажу спірного автомобіля між сторонами не виникли. Тому, порушене право позивача [PERSON] підлягає захисту шляхом саме визнання недійсними як договору комісії, так і договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу. За ч. 1 ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. За таких обставин, враховуючи те, що воля [PERSON] як власника спірного автомобіля не була спрямована на укладення із ТОВ «АВТОПЛЮС К» договору комісії, оскільки підпис у договорі комісії №964 від 12.07.2017 року вчинений не [PERSON] , тому вчинений комісіонером договір купівлі- продажу автомобіля від власного імені в її інтересах є недійсним з підстав дефекту волі продавця на підставі ч.3 ст.203, ст..215 ЦК України. Крім того, згідно вищевикладеного, договір №1842/2017/548059 від 20.07.2017р. укладеним між [PERSON] та [PERSON] та вказаний автомобіль був ще раз перереєстрований на підставі договору від 20.07.2017р. на нового власника: [PERSON] , також є недійсним з підстав дефекту особа, яка вчиняє правочин, оскільки остання повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності на підставі ч.2 ст. 203, ст. 215 ЦК України, оскільки попередній договір було визнано недійсним. Аналогічні висновки щодо вибору способу захисту порушеного права у вигляду визнання недійними укладених договорів через дефект волі продавця можна знайти у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду за подібних правовідносин від 23 січня 2019 року у справі справа № 484/3915/15-ц. Як вбачається із ч. 1 ст. 317 ЦК України, змістом права власності є права власника щодо володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до п. 3, 8 Порядку державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (затверджено постановою КМУ від 07 вересня 1998р. №1388) (в редакції яка діяла на момент відчуження автомобіля), державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою та скріплені печаткою (за її наявності), - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу. Відповідно до п.п. 40, 41 Порядку державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (затверджено постановою КМУ від 07 вересня 1998р. №1388) (в редакції чинній на дату винесення рішення), зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. У разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правохоронними органами. України у зв`язку з незаконним заволодінням, уповноважені особи сервісних центрів МВС оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу досудового розслідування. Відповідно до п. 5.7. Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них (затверджено Наказом МВС від 11 серпня 2010р. №379), на підставі документів, що підтверджують встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин ТЗ, виявлення ТЗ, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в Центрі, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами, таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, або інформацію про реєстрацію яких несанкціоновано внесено до автоматизованої бази даних АІС "Автомобіль" та (або) Єдиного державного реєстру Державтоінспекції, працівники Центру оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку ТЗ і передають усі відповідні документи до органу досудового розслідування для подальшого проведення перевірки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем під час розгляду справи не було надано жодних доказів на спростування доводів позивача. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку із вище викладеним, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності [PERSON] на автомобіль марки «ТOYOTA», моделі «CAMRY», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , транзитний державний номер [NUMBER] задоволенню не підлягає, оскільки порушене право позивача захищено та поновлено задоволення попередній вимоги позовної заяви. Щодо вимоги про зобов`язання Головний сервісний центр МВС та/або його територіальні підрозділи, зареєструвати за [PERSON] право власності на автомобіль марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», 2011 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] з видачею свідоцтва про реєстрацію, в якому [PERSON] , зазначений як власник транспортного засобу, та видачею номерних знаків, то вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки у матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази, порушення прав позивача діями Головним сервісним центром МВС. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі ст.ст. 15, 16, 204, 215, 216, 317, 319, 330, 388, 1212 ЦК України,

Outcome: partial