Jurisdiction: civil
Date: 2022-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просила визнати свою доньку [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити заявницю опікуном останньої. В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що [INFO] в неї народилася дочка [PERSON] , яка згідно довідки до акта огляду МСЕК серія ТЕР № 0030610 є інвалідом І групи підгрупи «А» з дитинства довічно і за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду. З медичного висновку від 08 грудня 1995 року № 199 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , хворіє олігофренією та хворобою Дауна у зв`язку із чим не розуміє значення своїх дій і не може вільно ними керувати. Визнання доньки недієздатною та призначення заявницю [PERSON] її опікуном є необхідним для належного догляду, збереження майна, захисту майнових та не майнових прав, а також законних інтересів [PERSON] . Ухвалою судді від 17 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікунав порядку окремого провадження. 13 жовтня 2021 року призначено у справі судовопсихіатричну експертизу, проведення якої доручено спеціалістам КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР. На час проведення експертизи провадження у справі № 607/16367/21 зупинено. 22 листопада 2021 року від КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР на адресу суду надійшов висновок експерта у даній справі від 16 листопада 2021 року № 519 у зв`язку з чим суд відновив провадження у справі. 13 грудня 2021 року суд протокольною ухвалою вирішив надіслати матеріали цивільної справи № 607/16367/21 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради для прийняття рішення про погодження кандидатури опікуна [PERSON] стосовно [PERSON] у разі визнання її недієздатною. З 30 грудня 2021 року матеріали вказаної цивільної справи перебували у віданні заінтересованої особи та були повернуті 22 липня 2022 року до суду з поданням органу опіки і піклування від 19 липня 2022 року № 17968/2022. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала з мотивів, наведених у ній та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління соціальної політики Тернопільського міської ради Бісовська С. Я. щодо задоволення заяви не заперечила, підтримала подання, складене органом опіки і піклування. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступне. 30 липня 2010 року [PERSON] , 1992 року народження, видано посвідчення серії [NUMBER] про одержання державної соціальної допомоги у зв`язку із наявністю першої групи інвалідності з дитинства, терміном з 22 червня 2010 року довічно. Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії ТЕР № 0030610, виданої 05 серпня 2011 року, [PERSON] , [INFO] , була оглянута 04 червня 2011 року, установлено першу групу, підгрупу А інвалідності, причина: інвалід з дитинства, довічно. Рекомендовані заходи: потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до медичного висновку № 199 від 08 грудня 1995 року, [PERSON] , [INFO] , має захворювання: олігофренія в ст. імбецильності, хвороба [PERSON] . Висновок дійсний до 11 липня 2008 року. [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом із донькою [PERSON] та колишнім чоловіком [PERSON] , про що свідчить довідка № 362 від 13 вересня 2021 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/6178/19 від 18 листопада 2019 року визнано [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] , недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено опікуна [PERSON] , [INFO] . Встановлено строк дії рішення про визнання [PERSON] недієздатною протягом двох років з дня набрання рішенням законної сили. Висновком судовопсихіатричного експерта № 519 від 16 листопада 2021 року установлено, що на даний час [PERSON] страждає на аномалію розвитку у вигляді важкої розумової відсталості, хвороба [PERSON] . Дане психічне захворювання є вродженою патологією і носить хронічний, стійкий характер. Дане захворювання є хронічним, стійким психічним розладом, що сягає рівня вираженого недоумства. Внаслідок свого психічного захворювання [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно подання органу опіки і піклування про погодження кандидатури опікуна [PERSON] стосовно [PERSON] у разі визнання її недієздатною № 17968/2022 від 19 липня 2022 року, враховуючи витяг з протоколу № 2 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради від 15 липня 2022 року, опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради вирішила: погодити кандидатуру [PERSON] , [INFO] в опікуни над своєю донькою [PERSON] , [INFO] у разі визнання останньої рішенням суду недієздатною. За вказаних обставин до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Статтею 30 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України). Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судовопсихіатричну експертизу. Висновком судовопсихіатричного експерта № 519 від 16 листопада 2021 року установлено, що на даний час [PERSON] страждає на аномалію розвитку у вигляді важкої розумової відсталості, хвороба [PERSON] . Дане психічне захворювання є вродженою патологією і носить хронічний, стійкий характер. Дане захворювання є хронічним, стійким психічним розладом, що сягає рівня вираженого недоумства. Внаслідок свого психічного захворювання [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, з огляду на наданий висновок вбачається, що дійсно [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати останню недієздатним. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК України та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі Правила). Згідно з ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. В силу ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. За змістом ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. В силу ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити себе опікуном над її донькою. Поданням органу опіки і піклування про погодження кандидатури опікуна [PERSON] стосовно [PERSON] у разі визнання її недієздатною № 17968/2022 від 19 липня 2022 року, погоджено кандидатуру [PERSON] , [INFO] в опікуни над своєю донькою [PERSON] , [INFO] у разі визнання останньої рішенням суду недієздатною. У статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Для ефективного виконання функцій, які покладені на опікунів та піклувальників, встановлення опіки або піклування має відбуватися за вільною згодою особи (опікуна, піклувальника), оскільки тільки за цієї умови можливе створення підопічному належних умов виховання та проживання. З досліджених\~документів вбачається,\~що заявниця\~згідна бути\~опікуном недієздатної\~особи,\~вона відповідає\~усім наведеним\~вимогам,\~ [PERSON] \~є матір`ю\~особи,\~яка визнається\~недієздатною та\~спроможна бути\~опікуном над\~недієздатною особою,\~нею створені\~усі необхідні\~умови для\~догляду за [PERSON] . З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] ,\~заінтересована особа\~ Управління\~соціальної політики\~Тернопільської міської\~ради про\~визнання фізичної\~особи недієздатною,\~встановлення над\~нею опіки\~та призначення\~опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу положень ч. 5 та ч. 6 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. При ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (ч. 7 ст. 294 ЦПК України). На підставі викладеного та

Outcome: approved